Справа № 444/2710/13-а
Суддя: Ясиновський Р. Б.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/2710/13-а
Провадження № 2-а/444/76/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 року Жовківський районний
суд Львіської області в складі :

головуючого судді
Ясиновський Р. Б.,

при секретарі Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Жовкві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Жовківської міської ради,
треті особи: Жовківське КП МВУЖКГ, КПЛО
Червоноградське БТІ, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання протиправними і
скасування рішення виконкому
Жовківської міської ради та
зобов"язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися
до суду із позовом до Жовківської
міської ради, треті особи: Жовківське
КП МВУЖКГ, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, КП ЛО
Червоноградське БТІ про визнання
протиправними і скасування рішення
виконкому Жовківської міської ради та
зобов"язання до вчинення дій. Просять
скасувати п. 2.1. Рішення виконавчого
комітету Жовківської міської ради від
24.11.2005 р. № 556 "Про передачу квартир
державного житлового фонду в приватну
власність" як незаконний, а також
просять зобов"язати відповідача
розглянути заяву про приватизацію
житла подану 07.11.2005 р. щодо передачі їм
квартири АДРЕСА_1 з дотриманням чинного
законодавства.

Позов мотивовано тим, що 07 листопада 2005
року позивачі звернулися до
відповідача через КЕЧ Західного
оперативного командування
Міністерства оборони України із заявою
про передачу в особисту спільну
сумісну приватну власність квартири за
адресою АДРЕСА_1. Звернення
скеровувалось до названої вище
установи, оскільки будинок до 26 липня
2006 року перебував на балансі КЕЧ. Дану
квартиру було отримано згідно ордеру №
52 від 16 грудня 1994 року виданого
Яворівською КЕЧ району, на сім'ю
військовослужбовця. До квітня 2013 року
позивачам не відомо було про долю
розгляду їхньої заяви про приватизацію
і не мали жодних відомостей про які б то
не було рішення відповідача. В квітні
місяці 2013 року їм прийшли квитанції про
оплату комунальних послуг з
комунального підприємства "Жовківське
МВУЖКГ", де було зазначено номер
квартири " АДРЕСА_2" замість як до того "
АДРЕСА_1", хоча ніхто з позивачів нікуди
не переселявся. Для з'ясування обставин
було подано до відповідача
адвокатський запит на який 23 травня 2013
року отримано неповну відповідь, де
зазначено, що їхня заява про
приватизацію квартири розглянута і з
даного приводу прийнято рішення № 556
від 24 листопада 2005 року пункт 2.1, копія
якого додається. За даним рішенням їм
передано у приватну власність квартиру
АДРЕСА_2, а не квартиру АДРЕСА_1 з
приводу якої вони писали заяву і яку їм
надали по ордеру. Як стало відомо, аж
тепер рішення виконкому було скеровано
до комунального підприємства
"Жовківське МВУЖКГ і тому з квітня 2013
року місце їхнього проживання
автоматично змінили з номеру квартири
з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2. Крім цього,
вважають, що ними не порушено терміну
звернення до адміністративного суду,
так як вони дізналися про порушення
свого права лише у квітні 2013 року.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов підтримала пославшись на доводи
наведені в позовній заяві, просить
задовольнити її вимоги.

Крім цього, позивачка в судовому
засіданні пояснила, що на даний час
вона зрозуміла, що вона вселилася не в
ту квартиру, так як фактитчно повинна
була бути вселеною в квартиру в якій
проживають треті особи, сім"я ОСОБА_4, а
тому просить позов задовольнити в
повному обсязі.

Представник позивачів - ОСОБА_7 в
судовому засіданні позов підтримав,
посилаючись на доводи наведені в
позовній заяві, просить такий
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні просить в позові відмовити,
вважає такий безпідставним.

Представник третіх осіб, сім"ї ОСОБА_4 -
ОСОБА_8, в судовому засіданні просить в
позові відмовити, вважає, що позивачами
пропущено строк звернення до
адміністративного суду. Крім цього,
представник ОСОБА_8, вважає, що даним
рішенням жодним чином не порушено
права позивачів, оскільки вони
проживають в тій же самій квартирі в
яку вселилися на підставі ордеру ще в 90
роках, і дана нумерація жодним чином не
впливає і сьогодні та не порушує права
позивачів, так як вони і надалі
залишаються проживати в тій самій
квартирі. Крім цього, вважає даний
позов є направлений з метою подальшого
обміну квартирами із сім"єю ОСОБА_4, яка
по розмірам є значно більша. Також
пояснив, що в разі задоволення таких
позовних вимог, будуть порушенні права
його довірителів, так як останні, з часу
змін нумерації квартир, провели
приватизацію своєї квартири і у зв"язку
із впорядкуванням нумерації квартир за
ними тепер значиться кВ. АДРЕСА_1. Ними
виготовлена відповідна технічна
документація, зареєстровано право
власності.

Представник третьої особи КП
Жовківське МВУЖКГ - Химиця О.П. позов
заперечила, просить в такому відмовити.

Крім цього в судовому засіданні
пояснила, що вона працює в КП
Жовківське МВУЖКГ протягом тривалого
періоду часу і станом на 2005 рік до неї
особисто, як до юриста КП Жовківське
МВУЖКГ зверталася позивачка ОСОБА_1 з
приводу неправильної нумерації її
квартири, а саме з приводу рішення
Жовківської міської ради від 24.11.2005 р. №
556, яким було затверджено розпорядження
Жовківського міського бюро по
приватизації державного житлового
фонду в приватну власність громадянам
і таким було зазначено адресу
проживання позивачки ОСОБА_1 як
АДРЕСА_2.

Однак таке рішення жодним чином не
порушувало права позивачки, оскільки
вона проживає в тій же самій квартирі в
яку вселилася на підставі ордеру ще в 90
роках, і дана нумерація жодним чином не
впливає і сьогодні та не порушує права
позивачки, так як вона і надалі
залишається проживати в тій самій
квартирі. Вважає даний позов є
направлений з метою подальшого обміну
квартирами із сім"єю ОСОБА_4, яка по
розмірам є значно більша.

Представник третьої особи
Червоноградського МБТІ в судове
засідання не прибув, однак подав заяву
про розгляд справи у їх відсутності,
подавши письмові пояснення, з яких
вбачається, що квартира АДРЕСА_2,
загальною площею 28,2 м.кв., в тому числі
житловою - 18,5 м.кв., зареєстрована на
праві власності в КП ЛОР "ЧМБТІ" 11.09.2007р.
за ОСОБА_1, ОСОБА_2 в рівних частках
кожному, на підставі свідоцтва про
право власності на квартиру, виданого
приватизаційним відділом Жовківської
міської ради 11.09.2007 року згідно рішення
виконкому міської ради від 24.11.2005року
за № 556. Технічну документацію на
квартиру виготовлено 08.12.2005року.
Квартира АДРЕСА_1, загальною площею
38,9м.кв., в тому числі житловою - 33,9 м.кв.,
зареєстрована на праві власності в КП
ЛОР "ЧМБТІ" 30.12.2012р. за ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 в рівних частках кожному (по 1/3
частці) на підставі свідоцтва про право
власності, виданого бюро приватизації
Жовківської міської ради 30.12.2012року,
згідно рішення виконкому Жовківської
міської ради від 29.11.2012р за № 370.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що у задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ст.. 2 КАС України,
завдання адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії), безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія), з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення,
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Судом встановлено, що Позивачам ОСОБА_1
та членам її сім»ї у складі 4 чоловік
було надано квартиру АДРЕСА_1, яка
складалась з однієї кімнати житловою
площею 17 кв.м. на підставі ордеру № 52
від 16 грудня 1994 року. До цього часу
Позивачі проживали у цій же квартирі як
члени сім»ї військовослужбовця.

Місце проживання Позивачі не змінювали
і по даний час проживають у даній
квартирі, іншої квартири у будинку
АДРЕСА_1 Позивачі не займали з квартири
в якій на даний час проживають не
висилялись про що було зазначено самою
Позивачкою ОСОБА_1.

07 листопада 2005 року Позивачі
звернулись до Відповідача через
квартирно- експлуатаційну частину
Західного оперативного командування
Міністерства оборони України із заявою
про передачу у особисту спільну
сумісну власність наданої їм квартири.

24 листопада 2005 року Відповідачем
Виконавчим комітетом Жовківської
міської ради прийнято рішення
відповідно до п. 2 якого затверджено
розпорядження квартирно -
експлуатаційної частини західного
об»єднаного оперативного командування
Міністерства оборони України про
передачу в приватну власність квартири
державного житлового фонду громадянам
які в ній проживають.

Відповідно до пункту 2.1. вищезгаданого
рішення ОСОБА_1 в складі сім»ї два
чоловіки передано у приватну власність
квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 28,2
кв.м. з доплатою за недостатню площу 2,37
грн. кожному члену сім»ї.

Як встановлено судом згідно пояснень
Позивача ОСОБА_1, Позивачі звернулись
до Відповідача саме з приводу
приватизації квартири яку займали до
моменту звернення.

11 вересня 2007 року на підставі
вищезгаданого рішення видано
свідоцтво про право власності на
квартиру АДРЕСА_2, яке Позивачем не
оспорене та не скасоване.

Судом встановлено, що 04.05.1990 року
відповідно до ордеру № 16 громадянці
ОСОБА_12 в складі сім»ї з 3 чоловік
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 надано квартиру
АДРЕСА_2, яка складалась з однієї
кімнати житловою площею 20,85 кв.м..

26 листопада 2012 року треті особи ОСОБА_3,
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулись до
керівника органу приватизації Леськів
О.В. із заявою про передачу їм у
приватну власність квартири яку вони
отримали згідно ордеру та в якій
проживають з моменту вселення. Яка
вбачається з пояснень ОСОБА_3 місця
проживання з моменту вселення у дану
квартиру її сім'я не міняла. Даний факт
не заперечується сторонами.

Як вбачається з свідоцтва про право
власності від 30.12.2012 року ОСОБА_3, ОСОБА_5
та ОСОБА_4 надано у спільну часткову
власність квартиру АДРЕСА_1, на
підставі рішення виконавчого комітету
Жовківської міської ради, загальною
площею 38,2 кв.м.

Із пояснень представника Відповідача
відомо, що у зв'язку з впорядкуванням
нумерації було змінено номери квартир
з 10 на 11 та з 11 на 10 відповідно.

Із листа Червоноградського МБТІ від
16.10.2014 р. № 4756 вбачається, що технічна
документація на багатоквартирний
житловий будинок АДРЕСА_1 була
виготовлена в лютому 1990 року, квартира
АДРЕСА_1 на той час була закрита і тому
не заміряна. У зв'язку з отриманням
замовлення на виготовлення технічного
паспорта на квартиру АДРЕСА_1
вищезазначеного будинку, було
проведено поточну інвентаризацію.
Внаслідок цього встановлено, що ОСОБА_1
проживала в однокімнатній квартирі,
яка позначена на поверховому плані
АДРЕСА_2. Ця квартира складалася із 1-ї
житлової кімнати та кухні, що
відповідає виданому ордеру. Після
проведення інвентаризації на квартиру
АДРЕСА_1, було виявлено, що квартира
складається із 2-х житлових кімнат,
кухні та санвузла. Отже, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 не може належати квартира
АДРЕСА_1, тому що згідно виданого ордеру
сім'я ОСОБА_1 була заселена в
однокімнатну квартиру, якою являється
квартира АДРЕСА_2.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що оскаржуване рішення жодним чином не
порушує прав Позивачів, оскільки
статтею 1 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» передбачено, що приватизація
державного житлового фонду (далі -
приватизація) - це відчуження квартир
(будинків), житлових приміщень у
гуртожитках, призначених для
проживання сімей та одиноких осіб,
кімнат у квартирах та одноквартирних
будинках, де мешкають два і більше
наймачів, та належних до них
господарських споруд і приміщень
(підвалів, сараїв і т.ін.) державного
житлового фонду на користь громадян
України.

Позивачі по даній справі відповідно до
вище наведеної норми закону мали право
на приватизацію державного житлового
фонду, а саме квартири в якій мешкали.
Своїм правом на житло гарантованим
статтею 47 Конституції України
скористались.

Частиною 1 Статті 6 вищезгаданого
закону передбачено, що незалежно від
розміру загальної площі безоплатно
передаються у власність громадян
займані ними однокімнатні квартири.

Частиною 1 статті 8 вищезгаданого
закону передбачено, що приватизація
державного житлового фонду
здійснюється уповноваженими на це
органами, створеними місцевою
державною адміністрацією, та органами
місцевого самоврядування, державними
підприємствами, організаціями,
установами, у повному господарському
віданні або оперативному управлінні
яких знаходиться державний житловий
фонд.

Отже, суд приходить до висновку, що у
Відповідача були повноваження та
підстави на передачу у приватну
власність квартири яку займали
Позивачі на час звернення з
відповідною заявою.

Пунктом 18 Положення про порядок
передачі квартир (будинків) у власність
громадян затвердженого наказом
Державного комітету України по
житлово-комунальному господарству № 56
від 15 вересня 1992 року яке було чинне на
момент звернення Позивачів із заявою
про приватизацію квартири передбачено,
що громадянин, який виявив бажання
приватизувати займану ним і членами
його сім'ї на умовах найму квартиру
(одноквартирний будинок), звертається в
орган приватизації або до створеного
ним підприємства по оформленню
документів, де одержує бланк заяви та
необхідну консультацію.

Частиною 10 статті 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» передбачено, що органи
приватизації, органи місцевого
самоврядування не мають права
відмовити мешканцям квартир (будинків),
житлових приміщень у гуртожитках у
приватизації займаного ними житла,
крім випадків, передбачених законом.

Таким чином Відповідач не мав права
відмовляти у приватизації житла, яке
займали Позивачі, а отже він діяв в
межах повноважень наданих йому законом
та своїм рішення надав у приватну
власність квартиру в якій проживали та
яку займали згідно отриманого ордеру
Позивачі, а саме квартиру АДРЕСА_2 (яка
на момент вселення Позивачів в
квартиру на підставі отриманого ордеру
числилась як АДРЕСА_1) загальною площею
28,2 кв.м.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов
до переконання, що оскаржуване рішення
прийняте Відповідачем з дотримання
вимог ст.. 2 ч. 3 КАС України, тобто на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії).

Також суд приходить до переконання, що
не підлягає до задоволення вимога
позивачів про зобов'язання Відповідача
розглянути Відповідача заяву про
приватизацію житла, яка подана 07
листопада 2005 року про передачу ОСОБА_1
та ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1, оскільки
дана заява Відповідачем розглянута, за
нею прийнято рішення відповідно до
якого Позивачам передано у приватну
власність квартиру яку вони займали на
момент звернення, та право на
приватизацію якої вони мали, оскільки
займали її згідно отриманого ордеру і
на приватизацію іншої квартири у цьому
ж будинку права не мали.

Враховуючи вищенаведене суд приходить
до висновку про безпідставність
позовних вимог, так як позивачкою не
представлено суду жодних доказів
порушення її прав, не здобуто таких
доказів і в судовому засіданні, а тому і
підстави для задоволення позову
відсутні.

Зібрані по справі докази, оцінені судом
належним чином кожен окремо на їх
достовірність та допустимість, а також
їх достатність та взаємний зв'язок у
сукупності, встановлені судом
обставини свідчать про те, що у суду не
має підстав для задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст. 7-14, 71, 158-163, 167 КАС
України, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Жовківської
міської ради, треті особи: Жовківське
КП МВУЖКГ, КПЛО Червоноградське БТІ,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування п.
2.1. рішення виконкому Жовківської
міської ради Львівської області від
24.11.2005 року № 556 "Про передачу квартир
державного житлового фонду в приватну
власність" як незаконного та
зобов"язання виконкому Жовківської
міської ради Львівської області
розглянути заяву позивачів про
приватизацію житла подану 07.11.2005 р. щодо
передачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартири
АДРЕСА_1 по суті з дотриманням чинного
законодавства - відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання її копії до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Жовківський районний суд.

Суддя
Р. Б. Ясиновський

Повний текст постанови складено
24.10.2014 р.