Справа № 815/6070/14
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/6070/14

Категорія: 3.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Іванов Е. А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

за участю секретаря - Скоріної Т.С.

за участю сторін:

представника апелянта - Старостина О.С.

представника третьої особи -
Масловського М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу
виконавчого комітету Одеської міської
ради на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 27 жовтня 2014
року у справі за адміністративним
позовом виконавчого комітету Одеської
міської ради до Одеської обласної
організації «Всеукраїнський союз
радянських офіцерів», Громадської
організації «Рада громадської
безпеки» про обмеження щодо реалізації
права на мирні зібрання,

за участю третьої особи, без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача, Одеського міського
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області, -

В С Т А Н О В И В:

27 жовтня в 2014 року виконавчий комітет
Одеської міської ради (надалі -
виконком Одеської міської ради,
позивач) звернувся до Одеського
окружного адміністративного суду з
позовом до Одеської обласної
організації «Всеукраїнський союз
радянських офіцерів» та Громадської
організації «Рада громадської
безпеки» в якому просив наступне:

- обмежити відповідачів в
реалізації права на мирні зібрання,
шляхом заборони 28 жовтня 2014 року
проведення масових публічних заходів,
а саме: зборів, мітингів, пікетів,
походів, демонстрацій, маршів та
будь-яких інших мирних зібрань за
адресою: м. Одеса, Куликове поле, вул.
Пироговська, вул. Канатна, вул.
Маразлієвська, вул. Пушкінська, вул.
Успенська, Алея Слави і далі до
пам'ятника Невідомому матросу;

- заборонити відповідачам 28 жовтня
2014 року встановлювати намети, будь-які
інші споруди, в тому числі
збірно-розбірні, встановлювати та/або
використовувати звуковідтворювальну
апаратуру (гучномовці, динаміки, тощо),
автомобілі, інші транспортні засоби, в
тому числі причепи та напівпричепи та
інше обладнання з метою проведення
зборів, мітингів, пікетів, походів,
демонстрацій, маршів та будь-яких інших
мирних зібрань, за вказаною вище
адресою.

В обґрунтування позову зазначено, що
проведення таких масових заходів може
створити реальну небезпеку заворушень
чи вчинення кримінальних
правопорушень, в результаті чого може
призвести до загрози правам і свободам
людей.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 27 жовтня 2014
року у задоволенні позову відмовлено
повністю.

В апеляційній скарзі виконавчий
комітет Одеської міської ради ставить
питання про скасування судового
рішення у зв'язку з тим, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи та просить прийняте нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити повністю.

В обґрунтування апелянт зазначив, що
суд першої інстанції приймаючи рішення
по суті справи не звернув уваги, що
громадяни та організації, які
звернулися на адресу міської ради про
проведення мирних зібрань являються
представниками різнополярних
організацій, час та місце запланованих
ними заходів пересікаються, а також у
таких заходах будуть приймати участь
громадяни, які активно підтримують
різні політичні погляди та мають своїх
прихильників, що може призвести до
конфліктів між ними.

В суді апеляційної інстанції
представник виконкому Одеської
міської ради та представник Одеського
міського управління ГУМВС України в
Одеській області підтримали доводи
апеляції та просили її задовольнити.

Представники Одеської обласної
організації «Всеукраїнський союз
радянських офіцерів» та Громадської
організації «Рада громадської
безпеки» до суду апеляційної інстанції
не з'явилися, повідомлені належним
чином про місце, день та час судового
засідання.

З'ясувавши обставини справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню на наступних підставах.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що 21
жовтня 2014 року на ім'я Голови Одеської
міської ради Труханова Г.Л. надійшов
лист-повідомлення від Одеської
обласної організації «Всеукраїнська
спілка радянських офіцерів» вхід. №
02.2-142098, в якому відповідно до ст. 39
Конституції України повідомлялось про
намір проведення масового заходу у
формі маршу миру та мітингу 28 жовтня 2014
року. Збір учасників з 16.30 год. до 17.00
год. біля будинку профспілки на
Куликовому полі. Рух колони - Куликове
поле, вул. Пушкінська, вул. Успенська і
далі до пам'ятника Невідомому матросу,
де з 18:00 до 18:30 відбудеться мітинг.
Відповідальна особа - Голова Одеської
обласної ради Всеукраїнського союзу
Радянських офіцерів Лямзин А.В.
Орієнтована кількість учасників
мітингу - 400 осіб.

Також 23 жовтня 2014 року (вхід. №02.2-14/2122)
до виконавчого комітету Одеської
міської ради надійшла заява від
відповідача Громадської організації
«Рада громадської безпеки» із
повідомленням про проведення разом з
ГО «Автомайдан - Одеса» 28 жовтня 2014 року
мітингу-маршу за маршрутом: м. Одеса,
Куликове поле, вул. Пироговська, вул.
Канатна, вул. Маразлієвська, Алея Слави.
Захід розпочнеться о 16:00 год. на
Куликовому полі. Закінчення маршу о 21:00
год. на Алеї Слави. Кількість учасників
мітингу - 1000 осіб.

24 жовтня 2014 року Одеське міське
управління ГУМВС України в Одеській
області звернулося до Одеського
міського голови Труханова Г.Л. з листом
від №31/1-340, в якому повідомляло про
існування високої вірогідності
виникнення протистояння та
конфліктних ситуацій між учасниками
акції та особами, які не приймають у ній
участь, що може привести до різкого
загострення ситуації, а саме:
виникнення заворушень, вчинення
злочинів, чим створюється загроза
охороні здоров'я населення або захисту
прав і свобод інших людей.

Тому, як зазначає ГУМВС України в
Одеській області, з метою запобігання
масових заворушень чи злочинів, для
захисту прав і свобод громадян,
недопущення маніпуляцій громадською
думкою, спрямованих на порушення
територіальної цілісності країни та
враховуючи напружену суспільно -
політичну ситуацію в державі,
необхідно звернутися до суду, щодо
встановлення обмежень вищевказаним
організаціям проведення мітингів,
зібрань 28 жовтня 2014 року, окрім тих, які
передбачені офіційними заходами ОМР та
ООДА.

Відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції послався на те, що позивачем
не надано доказів, які б свідчили про
наявність реальної небезпеки
заворушень чи вчинення кримінальних
правопорушень, загрози здоров'ю
населення або правам і свободам інших
людей при проведенні відповідачами
заходів.

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції не відповідає вимогам
ст.159 КАС України, виходячи з
наступного.

Громадяни мають право збиратися мирно,
без зброї і проводити збори, мітинги,
походи і демонстрації, про проведення
яких завчасно сповіщаються органи
виконавчої влади чи органи місцевого
самоврядування. Обмеження щодо
реалізації цього права може
встановлюватися судом відповідно до
закону і лише в інтересах національної
безпеки та громадського порядку - з
метою запобігання заворушенням чи
злочинам, для охорони здоров'я
населення або захисту прав і свобод
інших людей (ст.39 Конституції України).

Статтею 11 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод
встановлено, що кожен має право на
свободу мирних зібрань. Здійснення цих
прав не підлягає жодним обмеженням, за
винятком тих, що встановлені законом і
є необхідними в демократичному
суспільстві в інтересах національної
або громадської безпеки, для
запобігання заворушенням чи злочинам,
для охорони здоров'я чи моралі або для
захисту прав і свобод інших осіб.

Аналізуючи наведені норми, колегія
суддів вважає, що підставами для
заборони громадянам проводити мітинги,
походи і демонстрації є ймовірність
здійснення сутичок, в результаті яких
можливі заворушення, порушення
громадського порядку, а також загроза
здоров'ю населення та здійснення
насилля.

Тобто, якщо існує ймовірність такої
небезпеки, суд може встановлювати
обмеження в реалізації громадянами
вказаних прав.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 182 КАС України,
органи виконавчої влади, органи
місцевого самоврядування негайно
після одержання повідомлення про
проведення зборів, мітингів, походів,
демонстрацій тощо мають право
звернутися до окружного
адміністративного суду за своїм
місцезнаходженням із позовною заявою
про заборону таких заходів чи про інше
обмеження права на мирні зібрання (щодо
місця чи часу їх проведення тощо).

Суд задовольняє вимоги позивача в
інтересах національної безпеки та
громадського порядку в разі, якщо
визнає, що проведення зборів, мітингів,
походів, демонстрацій чи інших зібрань
може створити реальну небезпеку
заворушень чи злочинів, загрозу
здоров'ю населення або правам і
свободам інших людей.

В статті 1 Закону України «Про основи
національної безпеки України»,
міститься поняття національної
безпеки, - захищеність життєво важливих
інтересів людини і громадянина,
суспільства і держави, за якої
забезпечуються сталий розвиток
суспільства, своєчасне виявлення,
запобігання і нейтралізація реальних
та потенційних загроз національним
інтересам у різних сферах державного
управління при виникненні негативних
тенденцій до створення потенційних або
реальних загроз національним
інтересам.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про
основи національної безпеки України»,
об'єктом національної безпеки є людина
і громадянин - їхні конституційні права
і свободи.

Суд першої інстанції приймаючи рішення
вказав, що лист Одеського міського
управління ГУМВС України в Одеській
області не містить доказів, що
проведення мітингів та маршу миру може
створити реальну небезпеку заворушень
чи вчинення кримінальних
правопорушень, загрозу здоров'ю
населення або правам і свободам інших
людей.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду, у зв'язку з
наступним.

Як вбачається з адміністративного
позову, підставою для звернення до суду
став лист Одеського міського
управління ГУМВС України в Одеській
області, з якого вбачається, що існує
висока ймовірність виникнення
протистояння та конфліктних ситуацій
між учасниками акції та особами, які не
приймають у ній участь, що може
привести до різкого загострення
ситуації.

Відповідно до рішення Європейського
суду з прав людини у справі «Олінжер
проти Австрії» від 29 червня 2006 року,
оцінюючи побоювання представників
влади стосовно можливості виникнення
сутички між учасниками різних зборів,
суд зауважив, що такі побоювання не
були підтверджені інформацією про те,
що у попередні роки під час таких акцій
справді мали місце випадки насильства.

Однак, колегія суддів вважає, що
інформація про події, які відбулись у
місті Одесі 02 травня 2014 року, коли мали
місце масові заворушення, численні
випадки насильства та масова загибель
людей, є загальновідомою та не потребує
доказуванню відповідно до ст. 72 КАС
України.

Крім того, колегія суддів акцентує
увагу на тому, що масова загибель людей
відбулася саме в тому місці (площа
Куликове поле), де Одеська обласна
організація громадської організації
«Всеукраїнська спілка радянських
офіцерів» та Громадська організація
«Рада громадської безпеки»
запланувала вказані заходи.

Отже, враховуючи вищевикладене,
колегія суддів дійшла до висновку, що
проведення вище зазначених заходів,
може створити реальну небезпеку і
загрозу здоров'ю та життю особам, які
будуть приймати у них участь.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
вирішуючи дану справу по суті, неповно
з'ясував обставини справи, що призвело
до неправильного її вирішення, у
зв'язку з чим, постановлене судове
рішення, на підставі ст. 202 КАС України,
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення вимог
позивача.

Керуючись ст.ст. 182, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу виконавчого
комітету Одеської міської ради -
задовольнити.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 27 жовтня 2014
року - скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою
адміністративний позов виконавчого
комітету Одеської міської ради до
Одеської обласної організації
«Всеукраїнський союз радянських
офіцерів», Громадської організації
«Рада громадської безпеки» про
обмеження щодо реалізації права на
мирні зібрання - задовольнити.

Обмежити Одеську обласну організацію
«Всеукраїнський союз радянських
офіцерів», Громадську організацію
«Рада громадської безпеки» в
реалізації права на мирні зібрання,
шляхом заборони 28 жовтня 2014 року
проведення масових публічних заходів,
а саме: зборів, мітингів, пікетів,
походів, демонстрацій, маршів та
будь-яких інших мирних зібрань за
адресою: м. Одеса, Куликове поле, вул.
Пироговська, вул. Канатна, вул.
Маразлієвська, вул. Пушкінська, вул.
Успенська, Алея Слави і далі до
пам'ятника Невідомому матросу.

Заборонити Одеській обласній
організації «Всеукраїнський союз
радянських офіцерів», Громадську
організацію «Рада громадської
безпеки» 28 жовтня 2014 року
встановлювати намети, будь-які інші
споруди, в тому числі збірно-розбірні,
встановлювати та/або використовувати
звуковідтворювальну апаратуру
(гучномовці, динаміки, тощо),
автомобілі, інші транспортні засоби, в
тому числі причепи та напівпричепи та
інше обладнання з метою проведення
зборів, мітингів, пікетів, походів,
демонстрацій, маршів та будь-яких інших
мирних зібрань, за адресою: м. Одеса,
Куликове поле, вул. Пироговська, вул.
Канатна, вул. Маразлієвська, вул.
Пушкінська, вул. Успенська, Алея Слави і
далі до пам'ятника Невідомому матросу.

Постанова суду підлягає негайному
виконанню та може бути оскаржена у
встановленому законом порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з моменту її
проголошення.

Доповідач - суддя
І.О.Турецька

суддя
Л.В. Стас

суддя
І.П. Косцова