Справа № 810/2225/14
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/2225/14
інстанції: Лапій С.М.
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Літвіної Н.М.

Суддів:
Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

при секретарі:
Соловіцькій І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 25
червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Міністерства доходів і зборів України,
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Міністерства доходів і зборів України,
ДПІ у Києво-Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у
Київській області про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 25 червня 2014
року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ДПІ у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області та Міндоходів України щодо
відмови ОСОБА_3 в анулюванні
ідентифікаційного номеру фізичної
особи - платника податків.

Зобов'язано ДПІ у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області та
Міндоходів України анулювати виданий
ОСОБА_3 ідентифікаційний номер.

Зобов'язано ДПІ у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області та
Міндоходів України виключити
інформацію про ОСОБА_3 з Державного
реєстру фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових
платежів.

Зобов'язано ДПІ у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області та
Міндоходів України здійснювати
подальший облік ОСОБА_3 як платника
податків без ідентифікаційного номеру
за формами обліку платників податків
та інших обов'язкових платежів, що
використовувались до прийняття Закону
України від 22 грудня 1994 року № 320/94-ВР
«Про Державний реєстр фізичних осіб -
платників податків та інших
обов'язкових платежів». У задоволенні
інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач - ДПІ у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області,
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні
адміністративного позову відмовити в
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено судом апеляційної
інстанції, позивач є віруючою людиною і
за своїми релігійними переконаннями
відмовляється від присвоєння
ідентифікаційного номеру.

У червні 2008 року позивач звернувся до
ДПІ у Києво-Святошинському районі
Київської області ДПС, яку
реорганізовано у ДПІ у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області, із заявами про відмову від
ідентифікаційного номеру.

Листами Державної податкової
адміністрації України №5572/5/29-2115 від 21
липня 2008 року та №5572/2/29-2115 від 21 липня
2008 року позивачу було роз'яснено про
необхідність повторного звернення до
податкового органу із відповідною
заявою та наданням необхідних
документів.

Позивач вважає, що відповідачі
фактично відмовили йому в реалізації
права на відмову від ідентифікаційного
номера з релігійних переконань,
оскільки запропонована ними процедура
не відповідає, на його думку, вимогам
Закону України від 22 грудня 1994 року
№320/94-ВР «Про Державний реєстр фізичних
осіб - платників податків та інших
обов'язкових платежів», у зв'язку з чим
звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України
«Про Державний реєстр фізичних осіб -
платників податків та інших
обов'язкових платежів» - для осіб, які
через свої релігійні або інші
переконання відмовляються від
прийняття ідентифікаційного номера та
офіційно повідомляють про це
відповідні державні органи,
зберігаються раніше встановлені форми
обліку платників податків та інших
обов'язкових платежів. У паспортах
зазначених осіб робиться відмітка про
наявність у них права здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного
номера.

Внесення до Державного реєстру
фізичних осіб - платників податків та
інших обов'язкових платежів інформації
про осіб, які через свої релігійні або
інші переконання відмовляються від
прийняття ідентифікаційного номера
заборонено ч. 2 ст. 5 Закону України «Про
Державний реєстр фізичних
осіб-платників податків та інших
обов'язкових платежів», а у випадку,
коли ідентифікаційний номер
громадянину вже присвоєний і
відповідна інформація про таку особу
вже внесена до Державного реєстру - то
він підлягає негайному анулюванню, а
інформація - безумовному виключенню.

З викладеного слідує, що у випадку, коли
фізична особа, яка через свої релігійні
або інші переконання відмовилась від
прийняття ідентифікаційного номера
офіційно повідомивши про це органи
державної податкової служби, що і
зробив позивач, то з Державного реєстру
підлягає виключенню вся інформація про
таку особу, а не лише її
ідентифікаційний номер.

Відповідно до п. 1.3 Порядку внесення
відмітки до паспорта громадянина
України щодо ідентифікаційного номера
фізичної особи - платника податків та
інших обов'язкових платежів,
затвердженого спільним Наказом ДПА
України та МВС України від 19 жовтня 2004
№602/1226 - громадяни України, які
відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера,
обліковуються як платники податків та
інших обов'язкових платежів за серією
та номером паспорта.

Отже, з аналізу наведених вище правових
положень, колегія суддів приходить до
висновку, що відповідачі неправомірно
відмовили позивачу у виключенні з
Державного реєстру фізичних осіб -
платників податків та інших
обов'язкових платежів всієї інформації
про нього, що призвело до порушення
його прав та свобод.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області - залишити без задоволення, а
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 25 червня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Літвіна Н.М.

Судді
Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Повний текст ухвали виготовлений 28
жовтня 2014 року.

Головуючий суддя
Літвіна Н. М.

Судді:
Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.