Справа № 826/14998/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Трайдент Буд»

до

Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

про

визнання протиправними дії та зобов’язання вчинити певні дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трайдент Буд» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва Державної податкової служби (далі по тексту – відповідач) про:

- визнання протиправними дії відповідача щодо складання Акту про неможливість проведення зустрічної звірки №1750/26-59-22-08/39161298 від 31.07.2014р.;

- визнання протиправними дії відповідача щодо коригування задекларованих показників податкового кредиту та зобов’язань ТОВ «Трайдент Буд» в АС «Податковий блок», на підставі Акту про неможливість проведення зустрічної звірки №1750/26-59-22-08/39161298 від 31.07.2014р.;

- зобов’язання відповідача відновити показники податкового кредиту та зобов’язань підприємства в АС «Податковий блок» за червень 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем неправомірно проведено звірку підприємства.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач проти заявленого позову заперечив, посилаючись на те, що звірка позивача проведена правомірно.

В судовому засіданні 14.10.2014р. суд по справі перейшов в письмове провадження на підставі статті 128 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трайдент Буд» перебуває на обліку як платник податків в ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві.

Відповідно до реєстраційних документів, податкова адреса ТОВ «Трайдент Буд»: м. Київ, вул. Глибочицька, 72, офіс 303.

Відповідачем проведено зустрічну звірку ТОВ «Трайдент Буд» за результатами якої 31.07.2014р. складено акт №1750/26-59-22-08/39161298 про неможливість проведення зустрічної звірки щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.06.2014р. по 30.06.2014р.

Вказаним актом №1750/26-59-22-08/39161298 встановлено порушення п. 16.1.11 статті 16, п. 45.2 статті 45 ПК України, ст. 1, 9, 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб – та фізичних осіб – підприємців».

Також звіркою виявлено порушення п. 187.1 статті 187, п. 198.1 статті 198 ПК України у зв’язку з чим задекларовані податкові зобов’язання та податковий кредит за перевіряємий період.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на момент проведення звірки фактичне місцезнаходження підприємства не встановлено.

31 липня 2014 року відповідачем складено повідомлення щодо надання інформації та її документальне підтвердження за червень 2014 року №9718/10/26-59-22-08-10.

З метою вручення підприємству даного повідомлення №9718/10/26-59-22-08-10 працівники податкової служби вийшли на податкову адресу підприємства з метою його вручення.

Однак, підприємство за податковою адресою не знаходиться про, що податковим органом складено Акти про неможливість вручення посадовим особам запиту про надання інформації та документального підтвердження від 31.07.2014р. №9718/10/26-59-22-08-10 та Акт про неможливість вручення посадовим особам акту про неможливість проведення зустрічної звірки.

Свідоцтво платника ПДВ анульовано 29.09.2014р.

Стан платника – до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей.

Відповідачем в якості доказу незнаходження позивача за податковою адресою надані копії податкових декларацій в яких, підприємством вказано адресу: вул. Вокзальна, 43, с. Заворичі, Броварський район, Київська область.

Відповідно до приписів п. 73.5. ст. 73 ПК України з метою отримання податкової інформації органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Аналогічні положення містяться в Постанові Кабінету Міністрів України №1232 від 27.12.2010 «Про затвердження Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок» (далі – Постанова №1232), якою визначено механізм проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок.

Разом з тим існує єдиний порядок направлення запитів на проведення зустрічних звірок, а також оформлення, передачі та накопичення матеріалів зустрічних звірок органами державної податкової служби, затверджений наказом ДПА України №236 від 22.04.2011 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок» (далі – Методичні рекомендації).

Згідно з п. 2.1 Методичних рекомендацій для проведення зустрічних звірок відбираються суб’єкти господарювання (контрагенти платника податків), щодо яких виникла необхідність у зіставленні даних первинних бухгалтерських відносин з платником податків, в тому числі відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, для з’ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Згідно пп. 4.4 п. 4 Методичних рекомендацій у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (додаток 3), реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від підписання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) (додаток 4) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.

Враховуючи зміст викладених норм, за результатами здійсненої зустрічної звірки складається довідка, а у разі встановлення фактів, зокрема, як у даній справі про відсутність суб'єкта господарювання за податковою адресою, складається акт про неможливість проведення зустрічної звірки.

Відповідно до п. 45.2 статті 45 ПК України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України.

Проведеною перевіркою не виявлено, а підприємством не надано будь-якого іншого документального підтвердження місць виконання зобов’язань Товариства.

Відповідно до ст. 532 Цивільного кодексу України місце виконання зобов'язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов'язання не встановлено у договорі, виконання провадиться:

за зобов'язання про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, - за місцем здавання товару (майна) перевізникові;

за зобов'язання про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів;

за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов'язання;

за грошовим зобов'язанням – за місцем проживання кредитора, якщо кредитором є юридична особа;

за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов'язання.

Отже, зустрічну звірку підприємства неможливо провести у зв’язку з тим, що підприємство не знаходилось за податковою адресою.

З урахуванням наведених обставин, відповідачем правомірно вжиті всі заходи та дотримано порядок проведення зустрічної звірки, а тому позовні вимоги щодо визнання протиправними дії відповідача щодо складання Акту про неможливість проведення зустрічної звірки №1750/26-59-22-08/39161298 від 31.07.2014р., задоволенню не підлягають.

В частині позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача щодо коригування задекларованих показників податкового кредиту та зобов’язань ТОВ «Трайдент Буд» в АС «Податковий блок», на підставі Акту про неможливість проведення зустрічної звірки №1750/26-59-22-08/39161298 від 31.07.2014р., суд зазначає наступне.

Відповідно статті 16 Закону України «Про інформацію» податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податкового кодексу України.

Статтею 71 Податкового кодексу України визначено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності державної податкової служби - комплекс заходів із збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання органами державної податкової служби покладених на них функцій та завдань

Згідно з положеннями статей 72, 74 Податкового кодексу України, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності державної податкової служби використовується інформація, що надійшла, зокрема, від платників податків, податкових агентів, органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, Національного банку України, банків, інших фінансових установ - інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків; органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів, підрозділів податкової служби та митних органів - за результатами податкового контролю, податкова інформація, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

На час звернення позивача до суду із адміністративним позовом, чинними є Методичні рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи – підприємця, затверджені наказом Міністерства доходів і зборів України №165 від 14.06.2013 (далі – Методичні рекомендації №165).

Згідно з пунктом 1.1 Методичних рекомендацій №165, вони були запроваджені в органах Міністерства доходів і зборів України з метою поліпшення адміністрування податків, повноти декларування податкових зобов'язань в умовах впровадження спеціального програмного забезпечення для удосконалення діючих процедур проведення камеральних перевірок, що покращить якість матеріалів перевірок та сприятиме зменшенню термінів їх проведення.

В пункті 1.3 Методичних рекомендацій №165 визначено, що під час реалізації Методичних рекомендацій використовуються такі програмні продукти: підсистеми інформаційної системи “Податковий блок” - “Реєстрація ПП”, “Обробка податкової звітності та платежів”, “Податковий аудит”, “Аналітична система”, “Облік платежів”; єдиний реєстр податкових накладних; АРМ “Митниця”; підсистема “Реєстрація та облік РРО та книг обліку розрахункових операцій АІС “Реєстри платників податків”.

Єдина система “Податковий блок” та її підсистеми є програмними продуктами, створеними для використання органами Державної податкової служби для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі.

Отже, податкова інформація є різновидом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності податкових органів, який у свою чергу, є способом здійснення податкового контролю. Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України, є одним із різновидів податкового контролю, тому вказана офіційна інформація державних органів повинна відповідати дійсності.

Позивач обґрунтовував позовні вимоги тим, що дії податкового органу з корегування у системі автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів АІС «Податковий блок» задекларованих позивачем сум податкового кредиту та податкових зобов’язань за період з липня по жовтень 2013 року є незаконними, оскільки відображення в електронній базі даних підлягає самостійному декларуванню платником податків сум податкових зобов’язань та податкового кредиту, результати автоматизованого співставлення уточнюються по мірі підписання актів перевірки та узгодження податкових зобов’язань, визначених податковим повідомленням – рішенням, прийнятим за результатами таких перевірок.

В той же час, позивач не надав доказів на підтвердження факту внесення відповідачем змін до інформаційних баз даних “Податковий блок” на підставі акту та не зазначив, які саме відомості у податковій звітності підприємства були змінені відповідачем, в якій частині та яким чином змінено відомості податкової звітності позивача, які відомості та в яких інформаційних базах даних податкової служби підлягають відновленню.

Враховуючи викладене, судом під час розгляду справи не встановлено, а позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач вчинив протиправні дії по зміні відомостей, що містяться в облікових картках ТОВ «Трайдент Буд» в електронних інформаційних базах даних та, відповідно які, відомості в податковій звітності позивача підлягають відновленню, з огляду на що, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є не будь-які рішення, дії або бездіяльність суб’єкта владних повноважень, а лише ті, що породжують права та обов’язки учасників спірних відносин.

Висновки, викладені в акті податкового органу, складеного за результатом перевірки, не є предметом оскарження в адміністративному суді, оскільки не є обов’язковими ані для платника податків, ані для керівника контролюючого органу. Останній оцінює викладені в акті перевірки доводи і в разі наявності податкових порушень приймає податкове повідомлення-рішення, яке і визначає грошові зобов’язання платникові податків.

Натомість, висновки, викладені в акті перевірки, є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів та їх особистої думки, не створюють жодних правових наслідків, а тому акт перевірки не порушує права позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права в частині визнання дій протиправними.

В частині позовних вимог про зобов’язання відповідача відновити показники податкового кредиту та зобов’язань підприємства в АС «Податковий блок» за червень 2014 року, суд зазначає наступне.

Висновки податкових перевірок можуть бути відображені контролюючим органом у даних обліку платника податків (картках особового рахунку, інформаційних базах співставлення податкового кредиту та податкових зобов’язань, тощо). Інформація, що збирається, використовується та формується органами Міндоходів України у зв'язку з обліком платників податків, вноситься до відповідних інформаційних баз даних.

Метою розробки автоматизованих інформаційних систем є створення єдиного програмно-технічного комплексу для автоматизації процесу реєстрації, обліку платників податків на всіх рівнях структури органів державної податкової служби, прийому та обробки електронних звітних податкових документів, формування зведеної інформації про надходження податкових платежів, нарахування податкових зобов`язань та їх сплату у розрізі окремих податків і зборів.

Джерелами формування автоматизованих систем є, зокрема, відомості стосовно реєстраційних та облікових даних платника податків, його банківських рахунків, інформація, що надходить від інших органів виконавчої влади, у тому числі Пенсійного фонду України, Державної казначейської служби України, Державного комітету статистки України, митних органів та органів внутрішніх справ, податкових органів центрального та обласного рівнів.

Крім того, в окремих інформаційних системах обліковуються дані, що створені або отримані податковим органом у процесі поточної діяльності, у тому числі інформація про наявність/відсутність підприємства за його місцезнаходженням, видачу або анулювання свідоцтв про реєстрацію платником податку на додану вартість, направлення на адресу платника відповідних запитів, надходження відповідей на них, облік результатів контрольно-перевірочної роботи за окремими податками і зборами тощо.

Так, облік контрольно-перевірочної роботи за додержанням платниками податків податкового законодавства здійснюється шляхом формування відповідних даних в автоматизованих системах “Аудит”, “Податковий блок”.

У свою чергу, з метою вдосконалення контролю за правильністю формування податкових зобов’язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, оперативне виявлення платників, що підлягають документальній перевірці, розроблено систему автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України.

Об’єктом автоматизації є процес співставлення даних податкової звітності з податку на додану вартість, розшифровок податкових зобов’язань та податкового кредиту, розрахунків коригування сум податку контрагентів з використанням інформації, викладеної в актах/довідках перевірки платника податку (камеральної, документальної невиїзної, планової, позапланової перевірки) у розрізі контрагентів, донарахованих сум податкового зобов`язання.

Система призначена для проведення співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на центральному рівні та забезпечує доступ до результатів співставлення підрозділам органів державної податкової служби на регіональному та районному рівні для відпрацювання отриманих результатів та використання їх для подальшої контрольно-перевірочної роботи.

Наведені законодавчі положення дають підстави для висновку про те, що процес зіставлення даних податкової звітності з податку на додану вартість у розрізі контрагентів є формальним рівнем податкового контролю.

Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку.

Сама по собі здійснена податковим органом кваліфікація операцій за відсутності відмінності між задекларованими показниками податкової звітності контрагентів не може слугувати підставою для внесення змін до Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Державної податкової адміністрації України. Висновок щодо правильності (або недостовірності) задекларованих платником даних податкового обліку як підстави для внесення змін до вказаної бази даних може бути зроблений податковим органом після визначення платникові податкових зобов’язань та їх узгодження у встановленому законом порядку.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи відповідачем за наслідками проведення зустрічної звірки встановлено наявність відмінностей між задекларованими показниками податкової звітності позивача та його контрагентів, внаслідок чого порушуються права позивача шляхом внесення податковим органом змін до Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Державної податкової адміністрації України.

Слід також наголосити, що у податковому праві визнається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Наведене також виключає можливість застосування до платника негативних правових наслідків (зокрема, у вигляді вилучення з електронної бази даних задекларованих ним показників) до моменту донарахування платникові податкового зобов’язання в порядку статті 54 Податкового кодексу України та його узгодження.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині: зобов’язання відповідача відновити показники податкового кредиту та зобов’язань підприємства в АС «Податковий блок» за червень 2014 року.

Крім того, на вимогу суду, позивачем були надані копії первинних документів по взаєморозрахункам з його контрагентами за перевіряємий період, з яких судом встановлена реальність господарських операцій, які фактично підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення позивачем законної мети їх здійснення – придбання товарів для здійснення господарської статутної діяльності, направленої на отримання прибутку. В судовому засіданні відповідачем не надано допустимих та достатніх доказів для підтвердження порушення позивачем податкового законодавства.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Трайдент Буд» підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Трайдент Буд» задовольнити частково.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлений 20.10.2014р.

Суддя В.В. Амельохін