Справа № 2а-10/8/11
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/15695/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів : Логвиненко А.О.
(доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду у
справі

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Ужгородської міської
ради

за участю третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Головне управління Державного
казначейства України в Закарпатській
області

про визнання незаконним та скасування
рішення, та стягнення 13375грн. , -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 23.06.2011р., залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 9.10.2012р., в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1 про визнання незаконним та
скасування рішення Ужгородської
міської ради від 23.11.2006р. №99 та
стягнення матеріальної шкоди в розмірі
13375грн. відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, позивач
звернувся з касаційною скаргою, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
просив їх скасувати та задовольнити
позов в повному обсязі. При цьому
скаржник зазначив, що суди дійшли
помилкового висновку про
необґрунтованість позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст.159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судові рішення попередніх інстанцій
вказаним вимогам відповідають не
повністю, в зв'язку з наступним.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 23.11.2006р. Ужгородською
міською радою прийнято рішення №99 «Про
умови надання земельних ділянок для
індивідуального житлового
будівництва», яким запроваджено
додаткові умови для отримання
громадянами України земельних ділянок
у приватну власність, зокрема,
передплату до бюджету розвитку міста
коштів на розвиток інженерних мереж з
розрахунку 25,0грн. за 1кв.м протягом 30-ти
календарних днів з моменту підпису
рішення сесії міським головою.

Згідно з рішенням Ужгородської
міської ради від 14.05.2010р. №1428 позивачу
було передано у приватну власність
земельну ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку.
Також, відповідно до квитанції №ПН488776
від 9.08.2010р. позивачем було передплачено
до бюджету розвитку міста 13375грн.
(25грн.х 535кв.м), відповідно до рішення
Ужгородської міської ради від 23.11.2006р.
№99.

Частинами першою та другою статті 99
КАС України обумовлено, що
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до частини першої статті
100 КАС України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Позивач при зверненні до суду
послався на те, що про наявність
рішення Ужгородської міської ради від
23.11.2006р. він дізнався лише у серпні 2010р.,
коли здійснював оплату до бюджету
розвитку місця. В той же час відповідач
у своїх запереченнях стверджував, що
ОСОБА_1. був ознайомлений зі змістом
рішення міськради від 23.11.2006р.

Суди попередніх інстанцій, всупереч
приписів частини 4 та 5 статті 11 КАС
України, не вжили передбачених законом
заходів для з'ясування наявності
поважних причин пропуску позивачем
обумовленого статтею 99 КАС України
строку, не встановили, чи було
оприлюднено рішення Ужгородської
міської ради від 23.11.2006р. №99, чи
ознайомлювались з його змістом особи,
що звертались до міської ради із
заявами про надання земельних ділянок
та не встановили, коли ОСОБА_1. повинен
був дізнатися про зміст рішення від
23.11.2006р. №99 яким передбачено здійснення
оплат до бюджету міста особам, що
звернулись до міськради із заявами про
надання землі.

З огляду на це, судам попередніх
інстанцій належить дати оцінку доводам
ОСОБА_1. про те, що до серпня 2010р. він не
міг та не повинен був дізнатися про
існування рішення відповідача, яким
запроваджено передплату до бюджету
розвитку міста коштів.

Таким чином, попередні судові
інстанції у розгляді даної справи
припустилися порушення норм
процесуального права, а саме вимог
частини третьої статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо прийняття судового рішення на
підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин в адміністративній справі,
підтверджених дослідженими у судовому
засіданні доказами.

Не встановлення в судовому процесі
вище зазначених обставин як таких, що
мають суттєве значення у справі з
огляду на неможливість правильно
вирішити спір без їх з'ясування,
відповідно до частини другої ст. 227 КАС
України є підставою для скасування
ухвалених у справі судових рішень у
зв'язку з їх не відповідністю вимогам
частин 4 та 5 ст.11, частині 1 ст. 138 та ст. 159
цього Кодексу з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231, 254
КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 23.06.2011р. та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 9.10.2012р.
скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України в
порядку, передбаченому ст.ст. 235-244 КАС
України.

Судді
А.О.
Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф. Мороз