Справа № 813/7351/13-а
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2014 року 10 год. 18 хв.
Справа № 813/7351/13-а
Львівський окружний адміністративний
суд
у складі: головуючого - судді Сакалоша
за участю секретаря судового засідання
представника відповідача - ОСОБА_1,
розглянувши у м. Львові у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом Інспекції державного
архітектурного - будівельного контролю
у Львівській області про зобов'язання
до вчинення дій ОСОБА_2, -
Інспекція державного
архітектурного - будівельного контролю
у Львівській області, звернулась 30.09.2013
року до Львівського окружного
адміністративного суду з позовом про
зобов'язання ОСОБА_2 здійснити знесення
самовільного влаштованого консольного
балкону до кв. АДРЕСА_1 та відновити
фасад будинку на АДРЕСА_1 у м. Львові,
шляхом відновлення віконного отвору на
місці самовільного влаштованого
Ухвалою суду від 21.08.2014 року справу
прийнято до розгляду. В судовому
засіданні 23.10.2014 року відповідно до
вимог ч.3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
проголошено вступну та резолютивну
Представником позивача подано
клопотання, в якому зазначено, що
позивач позовні вимоги підтримує в
повному обсязі, а розгляд справи
просить проводити без участі
Представник відповідача проти позову
заперечив, зазначивши, що постановою
Львівського окружного
адміністративного суду від 06.11.2013 року
по справі № 813/5437/13а задоволено позовні
вимоги ОСОБА_2, визнано протиправним та
скасовано припис Інспекції державного
архітектурного - будівельного контролю
у Львівській області № 10-г від 07.06.2013
року про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів та правил.
Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 24.09.2014 року
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області залишено без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
06.11.2013 року по справі № 813/5437/13а - без
змін. Відтак, відсутні підстави для
зобов'язання ОСОБА_2 виконати вимоги
припису № 10-г від 07.06.2013 року, а отже у
позові слід відмовити.
Розглянувши і дослідивши подані
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступні факти та відповідні
07.06.2013 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області проведена
позапланова перевірка дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
гр. ОСОБА_2 на об'єкті будівництва з
реконструкції квартири АДРЕСА_1.
В результаті перевірки встановлено, що
гр. ОСОБА_2 власник квартири АДРЕСА_1
самовільно здійснив реконструкцію
квартири за рахунок влаштованого
консольного балкону на другому поверсі
розміром 6,3*1,2 метра та влаштування
дверного прорізу на місці віконного
отвору без належним чином розробленої
та погодженої проектної документації
чим порушено ст. 7, 9, 27 Закону України
«Про архітектурну діяльність» та без
права на виконання будівельних робіт (2
категорія складності) чим порушено ст.
34 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».
За результатами перевірки складено:
1. акт проведення перевірки № 55-г від
2. протокол про адміністративне
правопорушення № 12-г від 07.06.2013 року;
3. припис №10-г від 07.06.2013 року
про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, шляхом
знесення самовільного влаштованого
консольного балкону та фасад будинку
відновити шляхом відновлення
віконного отвору на місці самовільного
влаштованого дверного прорізу.
14.06.2013 року першим заступником
начальника інспекції ДАБК у Львівській
області ОСОБА_3 винесено постанову №
1л/199-ф про накладення штрафу за
адміністративне правопорушеня на гр.
ОСОБА_2 у розмірі 6800 грн. у зв'язку із
порушенням ч. 7 ст. 96 КУпАП.
19.08.2013 року Інспекцією ДАБК у
Львівській області проведено
позапланову перевірку на виконання
вимог припису № 10-г від 07.06.2013 року гр.
ОСОБА_2 на об'єкті будівництва з
реконструкції квартири АДРЕСА_1.
Встановлено, що припис Інспекції ДАБК у
Львівській області № 10-г від 07.06.2013 року
гр. ОСОБА_2 не виконано, чим порушено п. 3
ч.4 ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та п. 14 абз. 3 Постанови КМУ № 553 від
23.05.2011 року якою затверджено «Порядок
здійснення архітектурно-будівельного
За результатами перевірки складено акт
№ 85-г від 19.08.2013 року та протокол про
адміністративне правопорушення № 15-г
від 19.08.2013 року.
Не погоджуючись із приписом Інспекції
ДАБК у Львівській області № 10-г від
07.06.2013 року гр. ОСОБА_2 оскаржив його в
судовому порядку.
Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 06.11.2013 року
по справі № 813/5437/13а задоволено позовні
вимоги ОСОБА_2, визнано протиправним та
скасовано припис Інспекції державного
архітектурного - будівельного контролю
у Львівській області № 10-г від 07.06.2013
року про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів та правил.
Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 24.09.2014 року
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області залишено без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
06.11.2013 року по справі № 813/5437/13а - без
Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд враховував
наступні обставини справи та норми
діючого на момент виникнення спірних
правовідносин законодавства.
Правовий порядок в Україні, відповідно
до статті 19 Конституції України,
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.
Відповідно до статті 9 Закону України
«Про архітектурну діяльність»
будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності».
Згідно з частиною 2 статті 10 цього
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд здійснює центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю.
Указом Президента України від 08.04.2011
року №439 було затверджено Положення
про Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України (далі - Указ
Президента). Згідно п.1 Указу
Президента, державна
архітектурно-будівельна інспекція
України (Держархбудінспекція України)
є центральним органом виконавчої
влади, діяльність якого спрямовується
і координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України, входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, контролю у сфері
житлово-комунального господарства.
Відповідно до п.п.4, 8, 10 Указу
Президента на Держархбудінспекцію в
межах своїх завдань покладені
повноваження здійснювати державний
контроль за дотриманням юридичними і
фізичними особами державних
будівельних норм, стандартів і правил
під час виконання підготовчих і
будівельних робіт та проводить
перевірки відповідності виконання
підготовчих та будівельних робіт,
будівельних матеріалів, виробів і
конструкцій, що застосовуються у
будівництві, вимогам державних
стандартів, будівельних норм і правил,
технічним умовам, затвердженим
проектним вимогам, рішенням; Згідно п.2
Указу Президента, Держархбудінспекція
України у своїй діяльності керується
Конституцією та законами України,
актами Президента України та Кабінету
Міністрів України, цим Положенням,
іншими актами законодавства України, а
також дорученнями Президента України.
Відповідно до статті 27 Закону України
«Про архітектурну діяльність»
замовники та підрядники під час
створення об'єкта архітектури
зобов'язані забезпечувати будівництво
об'єктів архітектури згідно з робочою
документацією, застосовувати
будівельні матеріали, вироби і
конструкції, які відповідають
державним стандартам, нормам і
правилам і такі, що пройшли
сертифікацію, якщо вона є обов'язковою.
Відповідно до статті 34 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» замовник має право
виконувати будівельні роботи після: 1)
направлення замовником повідомлення
про початок виконання будівельних
архітектурно-будівельній інспекції
або її територіальному органу (далі -
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю) за
місцезнаходженням об'єкта будівництва
- щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта, які не потребують реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт або отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
згідно з переліком об'єктів
будівництва, затвердженим Кабінетом
Міністрів України. Форма повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт та порядок його подання
визначаються Кабінетом Міністрів
України; 2) реєстрації відповідною
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності; 3) видачі
замовнику відповідною інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю дозволу на виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до IV і V
категорій складності.
Згідно з частиною 1 статті 38 цього
Закону у разі виявлення факту
самочинного будівництва об'єкта,
перебудова якого з метою усунення
істотного відхилення від проекту або
усунення порушень законних прав та
інтересів інших осіб, істотного
порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа відповідної
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
видає особі, яка здійснила (здійснює)
таке будівництво, припис про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил з
визначенням строку для добровільного
У разі якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
Згідно з пунктом 3 частини 4 статті 41
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» посадові
особи інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право видавати
обов'язкові для виконання приписи щодо:
а) усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил; б)
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які виконуються без реєстрації
декларації про початок їх виконання
або дозволу на виконання будівельних
Відповідно до пункту 5 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабміну
України від 23.05.2011 року № 553, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за територіальним
принципом (у межах областей) у порядку
проведення планових та позапланових
перевірок. Відповідно до пунктів 16 та 17
цього Порядку за результатами
державного архітектурно-будівельного
контролю посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком. У
разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (далі -
припис). Згідно з пунктом 20 Порядку
протокол протягом трьох днів після
його складення та всі матеріали
перевірки подаються керівникові
відповідної інспекції або його
заступникові для винесення постанови
про накладення штрафу, передбаченої
законодавством України.
У відповідності до частини 1 ст. 376
Цивільного кодексу України житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
відповідного документа, який дає право
виконувати будівельні роботи, чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил. У разі істотного
відхилення від проекту, що суперечить
суспільним інтересам або порушує права
інших осіб, істотного порушення
будівельних норм і правил суд за
позовом відповідного органу державної
влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову. Якщо
проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в постанові від
30.03.2012 року № 6 «Про практику
застосування судами» ст. 376 Цивільного
кодексу України (про правовий режим
самочинного будівництва)» роз'яснив, що
самочинним вважається будівництво
житлового будинку, будівлі, споруди,
іншого нерухомого майна, якщо вони
збудовані (будуються) на земельній
ділянці, що не була відведена особі, яка
здійснює будівництво; або відведена не
для цієї мети; або без відповідного
документа, який дає право виконувати
будівельні роботи, чи належно
затвердженого проекту; або з істотним
порушенням будівельних норм і правил.
Під наданням земельної ділянки слід
розуміти рішення компетентного органу
влади чи органу місцевого
самоврядування про передачу земельної
ділянки у власність або надання у
користування, або передачу права
користування земельною ділянкою на
підставі цивільно-правових договорів
із фізичною чи юридичною особою.

Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, згідно з ч. 2 ст. 376 ЦК України не
набуває права власності на нього.

При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК
України, разі істотного відхилення від
проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
істотного порушення будівельних норм і
правил суд за позовом відповідного
органу державної влади або органу
місцевого самоврядування може
постановити рішення, яким зобов'язати
особу, яка здійснила (здійснює)
будівництво, провести відповідну
перебудову. Якщо проведення такої
перебудови є неможливим або особа, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
відмовляється від її проведення, таке
нерухоме майно за рішенням суду
підлягає знесенню за рахунок особи, яка
здійснила (здійснює) будівництво.
Особа, яка здійснила (здійснює)
самочинне будівництво, зобов'язана
відшкодувати витрати, пов'язані з
приведенням земельної ділянки до
попереднього стану.

Судом встановлено, що рішенням
Галицького районного суду м. Львова від
10.01.2014 року по справі № 461/9487/13-ц за
позовом ОСОБА_2 до Львівської міської
ради про визнання права власності на
квартиру після перепланування, було
визнано за ОСОБА_2 право власності на
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 62,10
кв.м., житловою площею 36,0 кв.м., яка після
перепланування складається із двох
житлових кімнат площею - 19,4 кв.м. та 16,6
кв.м., кухні - 14,8 кв.м., ванної кімнати - 3,6
кв.м., вбиральні - 1,1 кв.м., коридору - 4,1
кв.м. та балкону 2,5 кв.м.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно з ч.3 ст. 254 КАС України у разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до ч.5 ст. 254 КАС України
постанова або ухвала суду апеляційної
чи касаційної інстанції за наслідками
перегляду, постанова Верховного Суду
України набирають законної сили з
моменту проголошення, а якщо їх було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення їх копій особам,
які беруть участь у справі.

Ухвала Львівського апеляційного
адміністративного суду від 24.09.2014 року
по справі № 876/14452/13, якою апеляційну
скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області залишено без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
06.11.2013 року по справі № 813/5437/13а - без
змін набрала законної сили. Відтак,
встановленим є факт того, що припис
Інспекції ДАБК у Львівській області №
10-г від 07.06.2013 року є незаконним та
підлягає скасуванню.

У зв'язку з вищенаведеним, у суду
відсутні правові підстави для
зобов'язання відповідача виконати
вимоги припису Інспекції ДАБК у
Львівській області № 10-г від 07.06.2013
року.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Аналізуючи діюче законодавство та
обставини справи, суд приходить до
висновку, що твердження інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області є
необґрунтованими та не знайшли своє
підтвердження зібраними у справі
належними та допустимими доказами.
Позовні вимоги спростовані
відповідачем, що дає суду підстави
визнати позовні вимоги такими, що не
підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати зі сторін не стягуються.

Керуючись ст. ст. 7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного
позову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області до ОСОБА_2 про
зобов'язання до вчинення дій -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова виготовлена у повному обсязі
28 жовтня 2014 року.

Суддя
Сакалош В.М.