Справа № 309/2935/13-а 2а/309/159/13
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
Справа №
876/12563/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого судді
Большакової О.О.,

суддів
Глушка І.В., Макарика В.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Хустського районного суду
Закарпатської області від 19 серпня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Хустської районної
державної адміністрації про стягнення
виплат сім'ям з дітьми,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 30.07.2013 року звернулася в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління праці та
соціального захисту населення
Хустської районної державної
адміністрації про скасування
повідомлення-рішення від 16.07.2013 року
про надання їй державної допомоги
сім'ям з дітьми, відносно призначення
державної допомоги як на першу дитину,
зобов'язання прийняти рішення про
надання їй державної допомоги сім'ям з
дітьми, відносно призначення державної
допомоги як на третю дитину.

Постановою Хустського районного суду
Закарпатської області від 19 серпня 2013
року (прийнятою в порядку скороченого
провадження) відмовлено в задоволенні
позовних вимог.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції ОСОБА_1 оскаржила його
в апеляційному порядку, вважає
постанову суду необґрунтованою,
протиправною, прийнятою з порушенням
норм процесуального права та невірним
трактуванням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що з 13
серпня 2005 року по 15 листопада 2011 р. вона
перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 За час
перебування у шлюбі у них народилося
двоє дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 15 листопада 2011 року
на підставі рішення Свалявського
районного суду Закарпатської області
шлюб між нею та ОСОБА_2 було розірвано, а
дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено проживати із
батьком ОСОБА_2 з тих підстав, що в
позивача не було власного помешкання, в
той час як у батька дітей було наявним
власне житло, проте три дні на тиждень,
переважно на вихідні, діти перебували у
неї на утриманні. 10 березня 2012 року між
нею та ОСОБА_5 було укладено шлюб,
зареєстрований виконкомом
Рокосівської сільської ради
Хустського району Закарпатської
області. Від даного шлюбу у них
народилась дочка: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3,
яка проживає із ними. Встановлений їй
відповідачем розмір допомоги в сумі
29160,00 грн., у якості державної допомоги
при народженні першої дитини не
відповідає дійсності, оскільки
нещодавно народжена ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3 є її третьою дитиною
народженою та утримуваною нею.

Виходячи з вище викладеного, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та винести нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 197 КАС України,
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач з 13 серпня 2005 року перебувала у
шлюбі з ОСОБА_2 За час перебування у
шлюбі у них народилося двоє дітей
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2

15 листопада 2011 року рішенням
Свалявського районного суду
Закарпатської області шлюб між
позивачем та ОСОБА_2 розірвано, а дітей:
ОСОБА ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено проживати із
батьком ОСОБА_2

10 березня 2012 р. між позивачем та ОСОБА_5
укладено шлюб, зареєстрований
виконкомом Рокосівської сільської
ради Хустського району Закарпатської
області.

Від даного шлюбу у них народилась
дочка: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка
проживає із ними.

Повідомленням-рішенням управління
праці та соціального захисту населення
Хустської районної державної
адміністрації було передбачено надати
позивачу допомогу відповідно до
закону: при народженні дитини у розмірі
9 720,00 грн. (з 01.06.2013 р. по 30.06.13 р.); допомога
при народженні дитини у розмірі 810,00
грн. (до оплати з 01.07.2013 р. по 30.06.2015 р.).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» (далі - Закон) одним із
видів державної допомоги сім'ям з
дітьми є допомога при народженні
дитини.

Згідно із статтею 12 Закону допомога при
народженні дитини нараховується
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму для дітей віком до шести
років, установленого на день
народження дитини.

Допомога при народженні дитини
надається у сумі, кратній 30 розмірам
прожиткового мінімуму, - на першу
дитину; кратній 60 розмірам
прожиткового мінімуму, - на другу
дитину; кратній 120 розмірам
прожиткового мінімуму, - на третю і
кожну наступну дитину. Виплата
допомоги здійснюється одноразово у
десятикратному розмірі прожиткового
мінімуму при народженні дитини, решта
суми допомоги на першу дитину
виплачується протягом наступних 24
місяців, на другу дитину - 48 місяців, на
третю і кожну наступну дитину - 72
місяців рівними частинами у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Абзацом 6 пункту 13 Порядку призначення
і виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 27
грудня 2001 року № 1751, встановлено, що
розмір та строк виплати допомоги, яка
призначається одному з батьків дитини,
визначається з урахуванням кількості
живонароджених та усиновлених дітей
(враховуючи померлих), які до
народження дитини перебували на
утриманні особи, якій призначається
допомога, її чоловіка (дружини), крім
дітей, від виховання яких зазначена
особа (її чоловік, дружина) відмовилась,
а також дітей, які передані на
виховання іншій особі, та повнолітньої
дочки (повнолітнього сина) чоловіка,
які не були усиновлені дружиною. У разі
народження двійні або більшої
кількості дітей кожна дитина з їх числа
вважається наступною.

11 липня 2013 року позивач звернулася до
відповідача з заявою про призначення
їй допомоги при народженні третьої
дитини.

Відповідач призначив допомогу при
народженні дитини в розмірі 9720 грн. 00
коп. з 01.06.2013 року по 30.06.2013 року, тобто в
сумі, яка виплачується при народженні
першої дитини. Та щомісячну допомогу
при народженні дитини в сумі 810 грн. 00
коп. на період з 01.07.2013 року по 30.06.2015
року.

Не погоджуючись з таким рішенням
відповідача, позивач звернулася до
суду з позовом, в якому просила суд
визнати таке рішення протиправним та
скасувати його, зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату їй допомоги при народженні
третьої дитини.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відмову в задоволенні позову, виходячи
з наступного.

Із змісту положень Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»та
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року N
1751, вбачається, що, вирішуючи питання
про призначення допомоги, слід
виходити з того, скільки
живонароджених та усиновлених дітей
(враховуючи померлих) до народження
дитини перебували на утриманні особи.

Так утримання означає відсутність у
дитини інших джерел існування, окрім
допомоги матері. Якщо, крім допомоги, що
надавалася матір'ю, дитина мала інші
джерела, то слід встановити, чи є
допомога позивача постійним і основним
джерелом засобів для існування дитини.
Постійний характер допомоги означає,
що така була не одноразовою, а
надавалася систематично. Основне
значення допомоги слід з'ясувати
шляхом порівняння розміру допомоги з
боку матері та інших джерел утримання.
Вирішення питання залежить від
співвідношення розмірів допомоги та
інших одержуваних доходів. Утримання
може полягати у систематичній грошовій
допомозі у вигляді грошових переказів,
продуктових чи речових посилок тощо. Ні
отримання дитиною утримання з інших
джерел, ні окреме проживання від
матері, не може бути перешкодою для
визнання факту перебування на її
(позивача) утриманні.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

На підтвердження позовних вимог
позивач зазначає, що, незважаючи на
проживання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком, вона
неодноразово забезпечувала їм
екскурсії, різнорідні поїздки та
гарний відпочинок впродовж канікул або
свят.

Проте, не надала суду жодних доказів
факту перебування на її (позивача)
утриманні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Посилання апелянта на те, що вона
неодноразово забезпечувала дітям
екскурсії, різнорідні поїздки та
гарний відпочинок впродовж канікул або
свят, на думку колегії суддів не
заслуговують на увагу, оскільки не є
доказами перебування синів на її
утриманні.

Також не заслуговує на увагу, як доказ
перебування на її утриманні синів,
надіслана суду апеляційної інстанції
та зареєстрована за вх. № К 31291/13 від
30.12.2013 року, ухвала Свалявського
районного суду Закарпатської області
від 11 грудня 2013 року про затвердження
мирової угоди між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 щодо
визначення місця проживання дітей
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та щодо участі у їх
вихованні, оскільки така прийнята
після оскаржуваної постанови
Хустського районного суду
Закарпатської області від 19 серпня 2013
року та не булла предметом доказування
у суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позову з огляду на
недоведеність позивачем факту
перебування синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
її утриманні, що, у свою чергу, з
врахуванням наведених вище обставин
справи й приписів Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» та
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми є
підставою для призначення й виплати їй
допомоги при народженні дитини - дочки
ОСОБА_6 в розмірі, передбаченому для
особи при народженні першої дитини.

Враховуючи викладене суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, а
постанова відповідає нормам
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, ч. 10 ст. 183-2, ст. 197, п. 3 ч. 1
ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, постанову Хустського
районного суду Закарпатської області
від 19 серпня 2013 року у справі № 309/2935/13-а
- без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
О.О. Большакова

Судді
І.В. Глушко

В.Я. Макарик