Справа № 802/3305/14-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 жовтня 2014 р.
Справа № 802/3305/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Богоноса М.Б.,

секретаря судового засідання:
Слишинської Н.С.

представника позивача:
Войцишеної Г.В.

представника відповідача:
Поліщука М.Ю., Балана А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: виконувача обов'язки
прокурора Бершадського району
Вінницької області

до: Великокиріївської сільської ради
Бершадського району, реєстраційної
служби Бершадського районного
управління юстиції Вінницької області

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Великокиріївське
Комунальне підприємсво "Маяк"

про: визнання незаконними та
скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

05.09.2014 року до Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
позивач - виконувач обов'язків
прокурора Бершадського району
Вінницької області (далі - в.о.
прокурора Бершадського району) з
адміністративним позовом до
відповідача - Великокиріївської
сільської ради Бершадського району
(далі - Великокиріївська с/р),
реєстраційної служби Бершадського
районного управління юстиції
Вінницької області (далі - Реєстраційна
служба Бершадського РУЮ). У позовній
заяві позивач просить визнати
незаконними та скасувати:

- рішення 37 сесії Великокиріївської
сільської ради 6 скликання від 26.05.2014
року «Про передачу земель водного
фонду для риборозведення КП «Маяк»;

- рішення 41 сесії Великокиріївської
сільської ради 6 скликання від 25.07.2014
року «Про внесення змін в рішення 37
сесії Великокиріївської сільської
ради 6 скликання від 26.05.2014 року «Про
передачу земель водного фонду для
риборозведення КП «Маяк»;

- рішення про державну реєстрацію прав
та обтяжень (індексні номери 13363469, 13363535,
13363323 від 27.05.2014 року);

- рішення про державну реєстрацію прав
та обтяжень (індексний номер 14979613 від
06.08.2014 року, індексний номер 15185893 від
15.08.2014 року, індексний номер 15187048 від
15.08.2014 року);

- рішення про державну реєстрацію прав
та обтяжень (індексний номер 15187333 від
15.08.2014 року, індексний номер 15186364 від
15.08.2014 року, індексний номер14971281 від
06.08.2014 року).

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказував, що в ході прийняття
оскаржуваних рішень органом місцевого
самоврядування допущено ряд порушень
земельного та водного законодавства
України. Так, позивач зазначає, що
оскаржуване рішення 37 сесії
Великокиріївської сільської ради 6
скликання від 26.05.2014 року «Про передачу
земель водного фонду для
риборозведення КП «Маяк» прийнято
сільською радою з перевищенням наданих
повноважень, оскільки землі водного
фонду за рішенням відповідних органів
надаються у постійне користування лише
державним підприємствам, а не
комунальному, як вирішено сільською
радою згідно оскаржуваного рішення.

Водночас, Рішенням 41 сесії
Великокиріївської сільської ради 6
скликання від 25.07.2014 року «Про внесення
змін в рішення 37 сесії
Великокиріївської сільської ради 6
скликання від 26.05.2014 року «Про передачу
земель водного фонду для
риборозведення КП «Маяк» були внесені
зміни до рішення 37 сесії від 26.05.2014 року,
чим порушено вимоги Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні».

Крім того, як зазначає позивач, на
підставі заяв ВКП «Маяк» та рішень
Великокиріївської сільської ради
Реєстраційною службою Бершадського
РУЮ прийняті рішення про державну
реєстрацію прав та обтяжень (індексні
номери 13363469, 13363535, 13363323 від 27.05.2014 року),
рішення про державну реєстрацію прав
та обтяжень (індексний номер 14979613 від
06.08.2014 року, індексний номер 15185893 від
15.08.2014 року, індексний номер 15187048 від
15.08.2014 року), рішення про державну
реєстрацію прав та обтяжень (індексний
номер 15187333 від 15.08.2014 року, індексний
номер 15186364 від 15.08.2014 року, індексний
номер14971281 від 06.08.2014 року), якими
припинено інше речове право - право
постійного користування трьома
земельними ділянками водного фонду.
Прокурор вважає, що Реєстраційною
службою Бершадського РУЮ не в повній
мірі були досліджені документи які
подавалися для здійснення державної
реєстрації прав, що призвело до
прийняття незаконних та
необґрунтованих рішень які підлягають
скасуванню у зв'язку із чим позивач
звернувся до суду.

Прокурор у судовому засіданні заявлені
вимоги підтримав у повному обсязі,
просив адміністративний позов
задовольнити повністю.

Представник відповідача -
Великокиріївської сільської ради в
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечував та надав письмові
заперечення на позовну заяву. Як на
підставу заперечень відповідач
зіслався на те, що визнаючи факт
незаконності рішення 37 сесії
Великокиріївської сільської ради 6
скликання від 26.05.2014 року «Про передачу
земель водного фонду для
риборозведення КП «Маяк» сільська рада
з метою усунення виявлених порушень
Закону прийняла рішення від 25.07.2014 року
про внесення змін до раніше прийнятого
рішення. При цьому представник
Великокиріївської сільської ради
зазначив, що сільська рада вправі
вносити зміни до раніше прийнятих
рішень в межах наданих повноважень.
Крім того, вказав, що маючи у своїй
власності відповідні землі водного
фонду сільська рада реалізує свої
права на земельні ділянки, в тому числі
право розпорядження шляхом надання у
користування комунальному
підприємству земельних ділянок на
праві господарського відання (а.с.56-58).

Представник реєстраційної служби
Бершадського районного управління
юстиції щодо скасування рішень про
державну реєстрацію прав та обтяжень
заперечував зазначивши, що державний
реєстратор приймаючи оскаржувані
рішення діяв в межах та у спосіб, що
передбачені Конституцією і законами
України.

24.09.2014 року ухвалою Вінницького
окружного адміністративного суду
залучено для участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Великокиріївське
Комунальне підприємство «Маяк» (далі -
ВКП «Маяк»).

У судове засідання представник третьої
особи не з'явився, позицію щодо позову
виклав у письмових поясненнях (а.с.82).

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, заслухавши усні пояснення
представників позивача і відповідачів,
оцінивши інші докази, які є у справі,
суд доходить висновку, що заявлений
адміністративний позов належить
задовольнити повністю з огляду на
наступне.

В силу п. 5 ч. 2 ст. 17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема спори за зверненням суб'єкта
владних повноважень у випадках,
встановлених Конституцією та законами
України.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень
Конституції України на прокуратуру
покладено виконання функції нагляду за
додержанням і застосуванням законів.

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про
прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII
предметом нагляду за додержанням і
застосуванням законів є, зокрема,
відповідність актів, що видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України та чинним законам.

За змістом статей 19-21 Закону України
«Про прокуратуру» нагляд за
додержанням і застосуванням законів
здійснюється прокуратурою, зокрема,
шляхом проведення перевірок.

Частина третя статті 21 Закону України
«Про прокуратуру» передбачає, що для
здійснення перевірки прокурор приймає
постанову, в якій зазначає підстави, що
свідчать про можливі порушення
законності, та обґрунтовує
необхідність вчинення дій,
передбачених пунктами 3, 4 та 5 частини
першої статті 20 цього Закону.

На підставі Постанови прокурора
Бершадського району Вінницької
області від 08.08.2014 року проведено
перевірку щодо дотримання
Великокиріївською сільською радою
вимог земельного законодавства під час
реалізації повноважень щодо земельних
ділянок водного фонду та щодо
дотримання вимог законодавства
Реєстраційною службою Бершадського
районного управління юстиції
Вінницької області при реєстрації
речових прав на земельні ділянки.

Пунктом 1 частини 5 статті 23 Закону
України «Про прокуратуру» передбачено,
що у разі відхилення подання в цілому
чи частково або неповідомлення
прокурора про результати розгляду
подання, а також якщо подання не
вносилося, прокурор може звернутися до
суду щодо визнання незаконним
нормативно-правового акта
відповідного органу повністю чи в
окремій його частині.

Судом встановлено, що результати
перевірки призначеної Постановою
прокурора Бершадського району
Вінницької області від 08.08.2014 року
оформлені Доповідною запискою про
результати перевірки за власною
ініціативою (а.с. 121-123). Подання на
адресу підконтрольних органів не
вносилось.

Під час перевірки прокурором виявлено
ряд, наявних на його думку, порушень
вимог законів, що і стало підставою для
звернення до суду із позовом.

Надаючи оцінку спірним
правовідносинам, суд встановив, що
рішенням 37 сесії Великокиріївської
сільської ради від 26.05.2014 року «Про
передачу земель водного фонду для
риборозведення комунальному
підприємству «Маяк» передано
комунальному підприємству «Маяк»
земельні ділянки водного фонду у
постійне користування в межах
населеного пункту загальною площею
88,0517 га для риборозведення, у тому числі
земельні ділянки з кадастровими
номерами :03:005:0003; :03:003:0005 та
:03:001:0001.

У подальшому речове право, а саме право
постійного користування 3 земельними
ділянками водного фонду для
риборозведення - зареєстровано
Реєстраційною службою Бершадського
РУЮ у Державному реєстрі речових прав
на нерухоме майно щодо об'єктів
нерухомого майна про що прийнято
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень від 27.05.2014 (індексні
номери 13363469, 1336353.5, 13363323).

25.07.2014 року 41 сесією Великокиріївської
сільської ради 6 скликання прийнято
рішення «Про внесення змін в рішення 37
сесії 6 скликання Великокиріївської
сільської ради від 26.05.2014 року «Про
передачу земель водного фонду для
риборозведення комунальному
підприємству «Маяк», пунктом 1 якого
вирішено скасувати державну
реєстрацію інших речових прав (право
постійного користування земельними
ділянками), зареєстрованих у
державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію прав та
їх обтяжень:

- номер запису про інше речове
право 5808090 на земельну ділянку площею
40.5023 га, кадастровий номер :03:001:0001;

- номер запису про інше речове
право 5808161 на земельну ділянку площею
30.6454 га, кадастровий номер :03:003:0005;

- номер запису про інше речове
право 5808194 на земельну ділянку площею
16.9040 га, кадастровий номер :03:005:0003.

У зв'язку із вказаним, Реєстраційною
службою Бершадського РУЮ прийняті
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень (індексний номер 14979613
від 06.08.2014, індексний номер 15185893 від
15.08.2014 року, індексний номер 15187048 від
15.08.2014 року), якими припинено інше
речове право - право постійного
користування трьома земельними
ділянками водного фонду.

Крім того, пунктом 2 рішення від 25.07.2014
року передано ВКП «Маяк» земельні
ділянки водного фонду в межах
населеного пункту для риборозведення
на праві господарського відання
загальною площею 88,0517 га, в тому числі:

- земельну ділянку площею 40.5023 га,
кадастровий номер :03:001:0001;

- земельну ділянку площею 30.6454 га,
кадастровий номер :03:003:0005;

- земельну ділянку площею 16.9040 га,
кадастровий номер :03:005:0003.

На підставі вказаного рішення
сільської ради Реєстраційною службою
Бершадського РУЮ внесено запис про
припинення іншого речового права
належного ВКП "Маяк" щодо земельних
ділянок водного фонду та рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (про реєстрацію права
господарського відання на земельні
ділянки) (індексний номер 15187333 від
15.08.2014 року, індексний номер 15186364 від
15.08.2014 року, індексний номер14971281 від
06.08.2014 року).

Встановивши під час перевірки ознаки
незаконності вказаних рішень, прокурор
звернувся до суду із позовом про їх
скасування.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню 37
сесії Великокиріївської сільської
ради 6 скликання від 26.05.2014 року «Про
передачу земель водного фонду для
риборозведення КП «Маяк» суд враховує,
що згідно п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України, органи виконавчої
влади та її посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Так, п.п. 34 ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
передбачено, що до виключної
компетенції відповідної ради належить
вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин, які
розглядаються виключно на пленарному
засіданні ради - сесії.

Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 12 ЗК України,
до повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 116 ЗК України передбачено,
що громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом, або за
результатами аукціону.

За змістом статті 4 Водного кодексу
України до земель водного фонду
належать землі, зайняті:

морями, річками, озерами,
водосховищами, іншими водними
об'єктами, болотами, а також островами,
не зайнятими лісами;

прибережними захисними смугами вздовж
морів, річок та навколо водойм, крім
земель, зайнятих лісами;

гідротехнічними, іншими
водогосподарськими спорудами та
каналами, а також землі, виділені під
смуги відведення для них;

береговими смугами водних шляхів.

Окрім цього, суд вважає за необхідне
зазначити, що згідно зі статтею 85
Водного кодексу України порядок
надання земель водного фонду в
користування та припинення права
користування ними встановлюється
земельним законодавством.

Суд звертає увагу, що земельні ділянки
водного фонду, розташовані на
території Великокиріївської сільської
ради, а саме земельні ділянки з
кадастровими номерами :03:005:0003;
:03:003:0005 та :03:001:0001 на
території села Велика Киріївка
належать до державної власності.

34 сесією Великокиріївської сільської
ради 6 скликання від 15.04.2014 прийнято
рішення «Про надання дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості)», яким надано
дозвіл на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) для оформлення права
постійного користування на землі
водного фонду в межах населеного
пункту.

У подальшому 36 сесією
Великокиріївської сільської ради 6
скликання від 19.05.2014 року прийнято
рішення «Про затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості)», яким затверджено
матеріали технічної документації із
землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) на території
села Велика Киріївка.

Рішенням 37 сесії Великокиріївської
сільської ради від 26.05.2014 р. «Про
передачу земель водного фонду для
риборозведення комунальному
підприємству «Маяк» передано
комунальному підприємству «Маяк»
земельні ділянки водного фонду у
постійне користування в межах
населеного пункту загальною площею
88,0517 га для риборозведення, у тому числі
земельні ділянки з кадастровими
номерами :03:005:0003; :03:003:0005 та
:03:001:0001.

Визначаючись щодо правомірності
прийнятого рішення Великокиріївської
сільської ради суд зазначає, що
відповідно до ст. 59 Земельного кодексу
України громадянам та юридичним особам
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування із земель
водного фонду можуть передаватися на
умовах оренди земельні ділянки
прибережних захисних смуг, смуг
відведення і берегових смуг водних
шляхів, а також озера, водосховища, інші
водойми, болота та острови для
сінокосіння, рибогосподарських потреб,
культурно-оздоровчих, рекреаційних,
спортивних і туристичних цілей,
проведення науково-дослідних робіт
тощо.

Так, абзац «а» п. 2 ст. 92 ЗК України
передбачає можливість набуття
земельних ділянок із земель державної
та комунальної власності на праві
постійного користування
підприємствами, установами та
організаціями державної та
комунальної власності.

Однак, чинний Земельний кодекс України
містить обмеження щодо набуття таких
прав на земельні ділянки водного фонду.

Відповідно до ч. 3 ст. 59 Земельного
кодексу України землі водного фонду за
рішенням відповідних органів
надаються у постійне користування для
зазначених цілей лише державним
підприємствам, установам та
організаціям.

Суд зазначає, що передача земель
водного фонду у постійне користування
комунальним підприємствам чинним
законодавством не передбачена. У
зв'язку із вказаним, Великокиріївська
сільська рада всупереч вимогам
Земельного кодексу України та Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» передала у постійне
користування землі водного фонду
комунальному підприємству, тоді як ч.3
ст. 59 Земельного кодексу України
імперативно передбачає можливість
надання таких земель у постійне
користування лише державним
підприємствам, установам та
організаціям.

Таким чином, при прийнятті спірного
рішення орган місцевого
самоврядування не дотримався
установленого законом порядку надання
в користування земельної ділянки
водного фонду, що призвело до прийняття
незаконного рішення.

Водночас, представником відповідача -
Великокиріївської сільської ради
вказаний факт порушення вимог закону
визнано у судовому засіданні. При цьому
представник сільської ради зазначив,
що радою з метою усунення порушень
Закону допущених при прийнятті рішення
від 26.05.2014 р. прийнято рішення «Про
внесення змін в рішення 37 сесії 6
скликання Великокиріївської сільської
ради від 26.05.2014 року «Про передачу
земель водного фонду для
риборозведення комунальному
підприємству «Маяк», пунктом 1 якого
вирішено скасувати державну
реєстрацію інших речових прав (право
постійного користування земельними
ділянками), зареєстрованих у
державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію прав та
їх обтяжень:

- номер запису про інше речове право
5808090 на земельну ділянку площею 40.5023 га,
кадастровий номер :03:001:0001;

- номер запису про інше речове право
5808161 на земельну ділянку площею 30.6454 га,
кадастровий номер :03:003:0005;

- номер запису про інше речове право
5808194 на земельну ділянку площею 16.9040 га,
кадастровий номер :03:005:0003.

Таким чином, визнавши допущені
порушення Великокиріївська сільська
рада вирішила провести зміни в рішення
37 сесії 6 скликання Великокиріївської
сільської ради від 26.05.2014 року «Про
передачу земель водного фонду для
риборозведення комунальному
підприємству «Маяк», чим підтвердила
факт неправомірності прийнятого
рішення 37 сесії 6 скликання
Великокиріївської сільської ради від
26.05.2014 року.

З огляду на викладене та враховуючи
визнання відповідачем порушень вимог
закону при прийнятті рішення, суд
доходить висновку, що Рішення 37 сесії
Великокиріївської сільської ради від
26.05,2014 «Про передачу земель водного
фонду для риборозведення комунальному
підприємству «Маяк» у постійне
користування в межах населеного пункту
загальною площею 88,0517 га для
риборозведення, у тому числі земельні
ділянки з кадастровими номерами
:03:005:0003; :03:003:0005 та
:03:001:0001 є протиправним та підлягає
скасуванню.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню 41
сесією Великокиріївської сільської
ради 6 скликання від 25.07.2014 року «Про
внесення змін в рішення 37 сесії 6
скликання Великокиріївської сільської
ради від 26.05.2014 року «Про передачу
земель водного фонду для
риборозведення комунальному
підприємству «Маяк», суд зазначає
наступне.

Як пояснив під час судового розгляду
представник відповідача, виявивши
допущені порушення вимог закону при
прийнятті рішення Великокиріївська
сільська рада вирішила внести зміни в
рішення 37 сесії 6 скликання
Великокиріївської сільської ради від
26.05.2014 року «Про передачу земель
водного фонду для риборозведення
комунальному підприємству «Маяк».

Так, пунктом 1 рішення від 25.07.2014 року
«Про внесення змін в рішення 37 сесії 6
скликання Великокиріївської сільської
ради від 26.05.2014 року «Про передачу
земель водного фонду для
риборозведення комунальному
підприємству «Маяк» вирішено
скасувати державну реєстрацію інших
речових прав (право постійного
користування земельними ділянками),
зареєстрованих у державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію прав та їх обтяжень:

- номер запису про інше речове право
5808090 на земельну ділянку площею 40.5023 га,
кадастровий номер :03:001:0001;

- номер запису про інше речове право
5808161 на земельну ділянку площею 30.6454 га,
кадастровий номер :03:003:0005;

- номер запису про інше речове право
5808194 на земельну ділянку площею 16.9040 га,
кадастровий номер :03:005:0003

Водночас, суд вважає рішення про
внесення змін в рішення 37 сесії 6
скликання Великокиріївської сільської
ради від 26.05.2014 року «Про передачу
земель водного фонду для
риборозведення комунальному
підприємству «Маяк» протиправним і
таким, що підлягає скасуванню з огляду
на слідуюче.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» органи та посадові особи
місцевого самоврядування несуть
відповідальність за свою діяльність
перед територіальною громадою,
державою, юридичними і фізичними
особами.

При цьому, органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів.

Статтею 59 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» встановлено,
що рада в межах своїх повноважень
приймає нормативні та інші акти у формі
рішень.

Згідно із рішенням Конституційного
Суду України № 7-рп/2009 від 16 квітня 2009
року ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування (яким є
рішення сільської ради про надання
земельної ділянки у користування) є
актами одноразового застосування,
вичерпують свою дію фактом їхнього
виконання, тому вони не можуть бути
скасовані чи змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

Суд зазначає, що про реалізацію та
фактичне виконання оскаржуваного
рішення 37 сесії 6 скликання
Великокиріївської сільської ради від
26.05.2014 року «Про передачу земель
водного фонду для риборозведення
комунальному підприємству «Маяк»
свідчить те, що на підставі такого
рішення мав місце факт реєстрації
речового права на земельні ділянки за
комунальним підприємством «Маяк».
Тому, з огляду на приписи рішенням
Конституційного Суду України № 7-рп/2009
від 16 квітня 2009 року, є недопустимим
внесення органом місцевого
самоврядування змін до свого ж рішення
яке на момент внесення таких змін є
виконаним.

Крім того суд звертає увагу і на
недопустимість скасування державної
реєстрації речових прав рішенням
органу місцевого самоврядування.

Так, у судовому засіданні представник
Великокиріївської сільської ради
пояснив, що скасовуючи державну
реєстрацію речового права, сільська
рада виходила із того, що слово
«скасувати» потрібно розуміти як
припинити державну реєстрацію інших
речових прав, зареєстрованих в
державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію прав та
їх обтяжень. При цьому представник
зіслався на лист від 05.08.2014 року №
02-15-155а підписаний сільським головою, у
якому сільська рада протлумачила
поняття «скасувати», вжите в
оскаржуваному рішенні (а.с. 158).

Суд критично оцінює наведену позицію
сторони відповідача, оскільки ані
Закон України «Про місцеве
самоврядування в Україні», ані Закон
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» не наділяє органи місцевого
самоврядуванні повноваженнями на
скасування державної реєстрації
речового права. При цьому, ч. 2 ст. 26
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» передбачає, що
запис про скасування державної
реєстрації прав вноситься до
Державного реєстру прав лише у разі
скасування на підставі рішення суду
рішення про державну реєстрацію прав.

Отже, Великокиріївська сільська рада
приймаючи рішенні про скасування
державної реєстрації права вийшла за
межі наданих Законом повноважень,
внаслідок помилкового розуміння вимог
закону, що також свідчить про наявність
підстав для скасування рішення.

Крім того, пунктом 2-1 передано ВКП "Маяк"
земельні ділянки водного фонду в межах
населеного пункту для риборозведення
на праві господарського відання
загальною площею 88,0517 га, в тому числі:

- земельну ділянку площею 40.5023 га,
кадастровий номер :03:001:0001;

- земельну ділянку площею 30.6454 га,
кадастровий номер :03:003:0005;

- земельну ділянку площею 16.9040 га,
кадастровий номер :03:005:0003.

Обґрунтовуючи правомірність
прийнятого рішення про надання
земельної ділянки ВКП "Маяк" на праві
господарського відання, представник
відповідача зіслався на норми
Господарського кодексу України які
передбачають таке речове право
юридичних осіб.

Суд не погоджується із доводами
представника відповідача з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 13 Конституції України
земля, її надра, атмосферне повітря,
водні та інші природні ресурси, які
знаходяться в межах території України,
природні ресурси її континентального
шельфу, виключної (морської)
економічної зони є об'єктами права
власності Українського народу. Від
імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

Статтею 14 Конституції України та ч.1 ст.
1 Земельного кодексу України визначено,
що земля є основним національним
багатством, що перебуває під особливою
охороною держави.

Так, Господарським кодексом України
передбачено можливість закріплення за
комунальними підприємствами
відокремленого майна па праві
господарського відання.

Згідно з ст. 136 Господарського кодексу
України право господарського відання є
речовим правом суб'єкта
підприємництва, який володіє,
користується і розпоряджається майном,
закріпленим за ним власником
(уповноваженим ним органом), з
обмеженням правомочності
розпорядження щодо окремих видів майна
за згодою власника у випадках,
передбачених ГК та іншими законами.

Водночас, частинами 4 та 5 ст. 148
Господарського кодексу України
передбачено, що правовий режим
використання окремих видів природних
ресурсів (землі, вод, лісів, надр,
атмосферного повітря, тваринного
світу) встановлюється законами.

Природні ресурси можуть надаватися
суб'єктам господарювання для
використання або придбаватися ними у
власність лише у випадках та порядку,
передбачених законом.

Статтею 5 Господарського кодексу
України визначено, що не є предметом
регулювання цього Кодексу, зокрема,
земельні, гірничі, лісові та водні
відносини, відносини щодо використання
й охорони рослинного і тваринного
світу, територій та об'єктів
природно-заповідного фонду,
атмосферного повітря.

При цьому, особливості правового
регулювання земельних відносин та
надання у постійне користування
земельних ділянок водного фонду
визначає Земельний кодекс України та
Водний кодекс України.

Із аналізу норм Земельного кодексу
України та Водного кодексу України
судом встановлено, що земельним
законодавством не передбачено
закріплення земельних ділянок водного
фонду на праві господарського відання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у
Великокиріївської сільської ради не
було правових підстав для надання ВКП
«Маяк» земельних ділянок водного фонду
саме на праві господарського відання.

Згідно з ч. 10 ст. 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» акти
органів та посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

З огляду на наведене, оспорюванні
рішення Великокиріївської сільської
ради підлягають визнанню
протиправними та скасуванню.

Що стосується позовних вимог про
визнання протиправними та скасування
рішень про державну реєстрацію прав та
обтяжень (індексні номери 13363469, 13363535,
13363323 від 27.05.2014 року); рішень про
державну реєстрацію прав та обтяжень
(індексний номер 14979613 від 06.08.2014 року,
індексний номер 15185893 від 15.08.2014 року,
індексний номер 15187048 від 15.08.2014 року);
рішень про державну реєстрацію прав та
обтяжень (індексний номер 15187333 від
15.08.2014 року, індексний номер 15186364 від
15.08.2014 року, індексний номер14971281 від
06.08.2014 року) суд зазначає наступне.

Надаючи оцінку досліджуваній частині
позовних вимог, суд на підставі
оглянутих у судовому засіданні
матеріалів реєстраційних справ
встановив, що вказані вище рішення про
державну реєстрацію прав та обтяжень
приймались на підставі рішень 37 сесії
Великокиріївської сільської ради 6
скликання від 26.05.2014 року «Про передачу
земель водного фонду для
риборозведення КП «Маяк» та 41 сесії
Великокиріївської сільської ради 6
скликання від 25.07.2014 року «Про внесення
змін в рішення 37 сесії
Великокиріївської сільської ради 6
скликання від 26.05.2014 року «Про передачу
земель водного фонду для
риборозведення КП «Маяк».

Згідно із ст. 2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - це офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно єдина державна
інформаційна система, що містить
відомості про права на нерухоме майно,
їх обтяження, а також про об'єкти та
суб'єктів цих прав.

В силу вимог приписів ч. 2 ст. 9 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями, зокрема:
відповідність обов'язкового
дотримання письмової форми правочину
та його нотаріального посвідчення (у
випадках, встановлених законом);
відповідність повноважень особи, яка
подає документи на державну реєстрацію
прав та їх обтяжень; відповідність
відомостей про нерухоме майно, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах; наявність обтяжень прав на
нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до вимог цього Закону;
наявність факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

Статтею 15 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» визначено, що
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:
прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; внесення записів до
Державного реєстру прав; видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Згідно з ч. 4 ст. 15 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державній реєстрації підлягають
виключно заявлені права та їх
обтяження за умови їх відповідності
законодавству і поданим документам.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
документи, що встановлюють виникнення,
перехід, припинення прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і подаються для
державної реєстрації прав, повинні
відповідати вимогам, встановленим цим
Законом та іншими нормативно-правовими
актами.

Разом з тим, позивач вважає, що
реєстраційною службою Бершадського
РУЮ не в повній мірі були досліджені
документи надані для здійснення
державної реєстрації та зазначив, що
при перевірці наданих документів,
відповідач не перевірив чи належить до
компетенції сільської ради надання
земельних ділянок у постійне
користування комунальному
підприємству.

Суд критично оцінює такі твердження
позивача, оскільки Закон України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» не
наділяє органи реєстрації
повноваженнями щодо перевірки
законності прийнятих сільською радою
рішень, які подаються з метою
реєстрації права.

Водночас, суд зазначає, що заявлені до
реєстрації речові права, як
встановлено за результатами розгляду
даної справи не відповідали вимогам
чинного законодавства, оскільки
рішення органу місцевого
самоврядування, які були підставою для
переходу речового права до ВКП «Маяк»
підлягають визнанню протиправними та
скасуванню.

Отже, з огляду на встановлену за
результатами розгляду даної справи
незаконність рішень 37 сесії
Великокиріївської сільської ради 6
скликання від 26.05.2014 року «Про передачу
земель водного фонду для
риборозведення КП «Маяк» та 41 сесії
Великокиріївської сільської ради 6
скликання від 25.07.2014 року «Про внесення
змін в рішення 37 сесії
Великокиріївської сільської ради 6
скликання від 26.05.2014 року «Про передачу
земель водного фонду для
риборозведення КП «Маяк», підлягають
скасуванню і оскаржувані рішення про
державну реєстрацію прав та обтяжень
які вчинялися на підставі незаконних
рішень органу місцевого
самоврядування.

Суд зазначає, що наслідки скасування
рішень про державну реєстрацію прав
передбачені нормою ч. 2 ст. 26 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», в силу якої, у разі
скасування на підставі рішення суду
рішення про державну реєстрацію прав
до Державного реєстру прав вноситься
запис про скасування державної
реєстрації прав.

Враховуючи викладене, перевіривши
юридичну та фактичну обґрунтованість
доводів сторін, оцінивши докази, суд
доходить висновку, що адміністративний
позов виконувача обов'язки прокурора
Бершадського району Вінницької
області належить задовольнити у
повному обсязі.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 94 КАС України,
відповідно до якої у справах, в яких
позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються, судові витрати у цій справі
стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення 37 сесії 6 скликання
Великокиріївської сільської ради від
26.05.2014 року «Про передачу земель
водного фонду для риборозведення
комунальному підприємству «Маяк».

Визнати протиправним та скасувати
рішення 41 сесії 6 скликання
Великокиріївської сільської ради від
25.07.2014 року «Про внесення змін в рішення
37 сесії 6 скликання Великокиріївської
сільської ради від 26.05.2014 року «Про
передачу земель водного фонду для
риборозведення комунальному
підприємству «Маяк».

Визнати протиправними та скасувати
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень індексні №№ 13363469, 13363535,
13363323 від 27.05.2014 року, № 14979613 від 06.08.2014
року, № 15187048 від 15.08.2014 року, № 15187333 від
15.08.2014 року, № 15186364 від 15.08.2014 року, №
14971281 від 06.08.2014 року.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Богоніс Михайло
Богданович