Справа № 819/704/14-а
Суддя: Хрущ В. Л.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 819/704/14-a

"07" травня 2014 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Хрущ В. Л.,

за участю:

секретаря
судового засідання Найко Н.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Кивелюк Є.
В,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Тернополі
справу за адміністративним позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Управління Укртрансінспекції у
Тернопільській області про визнання
протиправними та скасування постанов
про застосування фінансових санкцій
№030631 від 16.10.2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

У Тернопільський окружний
адміністративний суд звернувся
фізична особа-підприємць ОСОБА_3 з
позовом до Управління
Укртрансінспекції у Тернопільській
області про визнання протиправними та
скасування постанов про застосування
фінансових санкцій №030631 від 16.10.2013
року.

В обґрунтування заявлених вимог,
позивач посилається на те, що
відповідач, в порушення вимог чинного
законодавства, не здійснив належне
повідомлення про розгляд справи про
порушення законодавства про
автомобільний транспорт, чим порушено
його право на обов'язкове ознайомлення
із актом перевірки, обов'язкову участь
у справі. Винесення оскаржуваних
постанов у його відсутності позбавило
права надати докази для спростування
вини, а також права на використання
правової допомоги. А тому, враховуючи
наведене, позивач просить в судовому
порядку визнання протиправними та
скасування постанов про застосування
фінансових санкцій №030631 від 16.10.2013 року
до ОСОБА_3 на суму 1700 грн.

Представник відповідача проти
заявлених позовних вимог заперечувала,
вважає їх безпідставними, та такими, що
не відповідають фактичним обставинам
справи, оскільки, наявні підтвердження
про направлення повідомлення про
розгляд справи про правопорушення на
автомобільному транспорті,
рекомендованою кореспонденцією,
вказане поштове повернення підписане
одержувачем про вручення.

Заслухавши в судовому засіданні
представників, дослідивши матеріали
справи, суд встановив наступні
обставини.

Згідно із завданням №028581 від 16.08.2013
року, про проведення рейдової
перевірки за додержанням вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом, 21.08.2013 року, державним
інспектором територіального
управління Укртрансінспекції у
Кіровоградській області проведена
перевірка автомобіля DAF 95 XF 380 д.н.з.
НОМЕР_1, що належить ФОП ОСОБА_3

Під час перевірки встановлено, що водій
вказаного транспортного засобу ОСОБА_4,
здійснював перевезення вантажу без
оформлення протоколу про перевірку та
адаптацію тахографа.

За результатами проведеного контролю,
складено акт №059746 від 21.08.2013 року.
Справа про порушення законодавства про
автомобільний транспорт розглядалась
28.01.2014 року, однак, як зазначає
представник позивача про розгляд
справи позивач повідомлений не був, що
й представник відповідача спростувати
незмогла. За наслідками було винесено
постанови №030631 від 16.10.2013 року, якими до
позивача застосовано фінансові
санкції на суму 1700 грн.

Перевіривши матеріали справи,
розглянувши доводи, викладені в позові
та надавши їм належну правову оцінку,
проаналізувавши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, у їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги є обґрунтованими, доведеними
належним чином, а тому підлягають
задоволенню, з огляду на наступне.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти на
підставах, та в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з частиною 1 статтю 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересі юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основ законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до Положення про Державну
інспекцію України з безпеки на
наземному транспорті затвердженого
Указом Президента України 06 квітня 2011
року №387/2011, Постанови Кабінету
Міністрів України Про утворення
територіальних органів Державної
інспекції з безпеки на наземному
транспорті від 29 лютого 2012 року №153,
Розпорядження Кабінету Міністрів
України Питання Державної інспекції з
безпеки на наземному транспорті №628р
від 29 серпня 2012року, Управління
Укртрансінспекції у областях
відповідно до покладених на них
завдань у відповідному регіоні
здійснюють державний контроль за
виконанням суб'єктами господарювання,
які провадять діяльність у сфері
автомобільного транспорту загального
користування, правил перевезень
пасажирів і вантажів; дотриманням
вимог нормативно-правових актів,
стандартів і норм, що регулюють
перевезення пасажирів і вантажів
наземним транспортом.

Відповідно до ч. 12, ч. 14 ст. 6 Закону
України "Про автомобільний транспорт"
державному контролю підлягають усі
транспортні засоби українських та
іноземних перевізників, що здійснюють
автомобільні перевезення пасажирів і
вантажів на території України.
Державний контроль автомобільних
перевізників на території України
здійснюється шляхом проведення
планових, позапланових і рейдових
перевірок (перевірок на дорозі).

Порядок здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 08.11.2006р. за № 1567
(далі - Порядок), визначає процедуру
здійснення державного контролю за
додержанням суб'єктами господарювання,
які провадять діяльність у сфері
автомобільного транспорту (далі -
суб'єкти господарювання), вимог
законодавства про автомобільний
транспорт, норм та стандартів щодо
організації перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом,
норм міжнародних договорів про
міжнародне автомобільне сполучення,
виконанням умов перевезень, визначених
дозволом на перевезення на міжобласних
автобусних маршрутах, вимог
Європейської угоди щодо роботи
екіпажів транспортних засобів, які
виконують міжнародні автомобільні
перевезення, дотриманням
габаритно-вагових параметрів,
наявністю дозвільних документів на
виконання перевезень та відповідністю
виду перевезень, відповідних ліцензій
і ліцензійних карток, виконанням
суб'єктами господарювання ліцензійних
умов, внесенням
перевізниками-нерезидентами платежів
за проїзд автомобільними дорогами, а
також диспетчерського контролю за
роботою автомобільних перевізників.

Відповідно до пункту 4 Порядку,
державний контроль на автомобільному
транспорті (далі - державний контроль)
здійснюється посадовими особами
органу державного контролю (далі -
посадові особи) у форменому одязі, які
мають відповідне службове посвідчення,
направлення на перевірку, сигнальний
диск (жезл) та індивідуальну печатку,
шляхом проведення планових,
позапланових та рейдових перевірок
(перевірок на дорозі).

Згідно п.12, п.14, п.15 Порядку рейдова
перевірка додержання суб'єктом
господарювання, зокрема іноземним,
вимог, визначених пунктом 15 цього
Порядку, здійснюється на підставі
щотижневого графіка. Рейдова перевірка
транспортних засобів проводиться в
будь-який час на окремо визначених
ділянках дороги, маршрутах руху,
автовокзалах, автостанціях, автобусних
зупинках, місцях посадки та висадки
пасажирів, стоянках таксі і
транспортних засобів, місцях
навантаження та розвантаження
вантажних автомобілів, місцях
здійснення габаритно-вагового
контролю, під час виїзду з підприємств
та місць стоянки, на інших об'єктах, що
використовуються суб'єктами
господарювання для забезпечення
діяльності автомобільного транспорту.
Під час проведення рейдової перевірки
перевіряється, зокрема, наявність
визначених статтями 39 і 48 Закону
документів, на підставі яких
здійснюються перевезення
автомобільним транспортом.

Відповідно до п. 21 Порядку у разі
виявлення в ході перевірки
транспортного засобу порушення
законодавства про автомобільний
транспорт посадовими особами, що
провели перевірку, складається акт за
формою згідно з додатком 3.

У випадку фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3, проводилась рейдова перевірка,
за результатами якої складається акт
форми 3, який оформляється у єдиному
екземплярі та не надається суб'єкту
перевірки відповідно до Порядку.

Відповідно до п. 25, 26, 27 Порядку справа
про порушення розглядається в органі
державного контролю за
місцезнаходженням суб'єкта
господарювання або за місцем виявлення
порушення (за письмовою заявою
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання) не пізніше ніж
протягом двох місяців з дня його
виявлення. Справа про порушення
розглядається у присутності
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання. Про час і місце
розгляду справи про порушення
уповноважена особа суб'єкта
господарювання повідомляється під
розписку чи рекомендованим листом із
повідомленням. У разі неявки
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання справа про порушення
розглядається без її участі.

Як було встановлено у судовому
засіданні, повідомлення про розгляд
справи направлялось рекомендованою
кореспонденцією, в якій є підпис про
отримання. Отже, можна зробити висновок
про те, що позивач був належно
повідомлений, а тому, вказаний факт
судом під сумнів не ставиться.

Відповідно до ч.2 ст.48 Закону України
«Про автомобільний транспорт»
документами для здійснення внутрішніх
перевезень вантажів є для водія -
посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційні документи на
транспортний засіб,
товарно-транспортна накладна або інший
визначений законодавством документ на
вантаж, інші документи, передбачені
законодавством.

За таких підстав суд дійшов висновку
про правомірність дій осіб, які
здійснювали перевірку додержання
вимог законодавства про автомобільний
транспорт, а тому, постанова про
застосування фінансових санкцій № 030631
від 16.10.2013 року прийнята на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені чинним законодавством.

Відповідно до ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна, довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про відмову в задоволені
позовних вимог позивача.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 69-72, 94, 112, 136,
158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволені адміністративного
позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили за
правилами статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Хрущ В. Л.

Копія вірна:

Суддя
Хрущ В. Л.