Справа № 2а/2570/1989/2012
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2014 року
м. Київ К/800/6302/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Кошіля В.В.

Суддів
Борисенко І.В.

Моторного О.А.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів в
Чернігівській області

на ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.01.2014

та постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 03.07.2012

у справі № 2а/2570/1989/2012

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтершляхбуд»

до Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Державної податкової служби

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інтершляхбуд»
звернулось до суду з позовом про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Державної податкової служби,
правонаступником якої є Державна
податкова інспекція у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів в
Чернігівській області № від
20.02.2012.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 03.07.2012, яка
залишена без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21.01.2014, позов задоволено; визнано
протиправним та скасовано спірне
податкове повідомлення-рішення, з
підстав обґрунтованості позовних
вимог.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій; прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«Інтершляхбуд» з питань дотримання
вимог податкового та іншого
законодавства за період з 01.07 по 31.12.2011,
складено акт № 624/23/30648079 від 09.02.2012, в
якому зафіксовано порушення:
пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу
України, що призвело до заниження
податку на прибуток на суму 651 628 грн., у
т.ч.: за II-III квартали 2011 року на суму 393 529
грн., за II-IV квартали 2011 року на суму 651 628
грн.

На підставі результатів вказаної
перевірки, 20.02.2012 відповідачем прийняте
податкове повідомлення-рішення №
про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток у
розмірі 651 628 грн. основного платежу.

Крім того, судами встановлено, що в
період з 01.07.2011 по 31.12.2011 ТОВ
«Інтершляхбуд» задекларувало витрати,
що враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування у сумі 8 745 608 грн.,
розрахунок зроблений податковим
органом із врахуванням даних
попередніх перевірок ТОВ
«Інтершляхбуд», відповідно до актів
перевірок від 12.08.2011 № 1922/23/30648079 та від
01.11.2011 № 3220/23/30648079.

Разом з тим, з 01.07.2011 по 31.12.2011 ТОВ
«Інтершляхбуд» задекларувало податок
на прибуток у сумі 0,00 грн. Перевіркою
повноти визначення податку на прибуток
за період з 01.07.2011 по 31.12.2011 встановлено
його заниження у сумі 651 628 грн., у т. ч. за
II-III квартали 2011 року у сумі 393 529 грн., за
II-IV квартали 2011 року у сумі 651 628 грн.

Заниження податку на прибуток
відбулось, на думку податкового органу,
на підставі того, що з набранням 01.04.2011
чинності розділу ІІІ Податкового
кодексу України, та за відсутності у
ньому посилання на врахування у II
кварталі 2011 року від'ємного значення
об'єкта оподаткування, окрім того, що
виникло за результатами діяльності у I
кварталі 2011 року, від'ємне значення
об'єкта оподаткування 2010 року, що
увійшло до I кварталу 2011 року у
відповідності до п. 22.4 ст. 22 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» до складу від'ємного
значення II кварталу 2011 року не
включається.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з
наступного, з чим погоджується суд
касаційної інстанції.

Пунктом 3 підрозділу 4 розділу ХХ
«Перехідні положення» Податкового
кодексу України визначено особливості
застосування у 2011 році пункту 150.1
статті 150 цього Кодексу.

Зазначена законодавча норма
застосовується у 2011 році з урахуванням
такого: якщо результатом розрахунку
об'єкта оподаткування платника податку
з числа резидентів за підсумками
першого кварталу 2011 року є від'ємне
значення, то сума такого від'ємного
значення підлягає включенню до витрат
другого календарного кварталу 2011 року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками другого, другого і третього
кварталів, другого - четвертого
кварталів 2011 року здійснюється з
урахуванням від'ємного значення,
отриманого платником податку за перший
квартал 2011 року, у складі витрат таких
податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення такого
від'ємного значення.

Абзац другий пункту 3 підрозділу 4
розділу ХХ «Перехідні положення»
Податкового кодексу України
передбачає право платника податку на
прибуток відобразити у складі витрат
другого кварталу 2011 року суму
від'ємного значення, що є результатом
розрахунку об'єкта оподаткування за
підсумками першого кварталу 2011 року.

В свою чергу, розрахунок об'єкта
оподаткування за перший квартал 2011
року здійснювався на підставі чинних
до 1 квітня 2011 року норм Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств».

Згідно з п. 6.1 ст. 6 зазначеного Закону
якщо об'єкт оподаткування платника
податку з числа резидентів за
результатами податкового року має
від'ємне значення об'єкта
оподаткування (з урахуванням суми
амортизаційних відрахувань), сума
такого від'ємного значення підлягає
включенню до складу валових витрат
першого календарного кварталу
наступного податкового року.
Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками півріччя, трьох кварталів
та року здійснюється з урахуванням
від'ємного значення об'єкта
оподаткування попереднього року у
складі валових витрат таких податкових
періодів наростаючим підсумком до
повного погашення такого від'ємного
значення.

У 2010 році зазначена норма
застосовувалася з урахуванням пункту
22.4 статті 22 вказаного Закону.

Особливості, встановлені п. 22.4 ст. 22
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» полягали в
обмеженні врахування у складі валових
витрат у порядку статті 6 Закону сум
від'ємного значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток,
яке утворилося станом на 1 січня 2010
року. До складу валових витрат платника
податку на прибуток за III квартал 2010
року підлягало включенню лише 20
відсотків від'ємного значення, що
утворилося станом на 1 січня 2010 року
(після набрання зазначеною нормою
законної сили).

Водночас, як передбачено абз. 2 п. 22.4 ст.
22 зазначеного Закону, у 2011 році сума
від'ємного значення, яка відповідно до
абзацу першого цього пункту не була
врахована у складі валових витрат, та
від'ємне значення об'єкта
оподаткування, яке виникло у 2010 році,
підлягають включенню до складу валових
витрат у порядку, встановленому
статтею 6 цього Закону, без обмежень,
встановлених цим пунктом.

Отже, в 2011 році встановлені п. 22.4 ст. 22
цього Закону обмеження щодо можливості
врахування усієї суми від'ємного
значення об'єкта оподаткування з
податку на прибуток у складі валових
витрат не застосовувалися. При цьому
прямо передбачалося право врахувати у
складі валових витрат першого кварталу
2011 року всю суму від'ємного значення
об'єкта оподаткування, що виникло у 2010
році.

Таким чином, відповідно до зазначених
законодавчих норм до складу валових
витрат першого кварталу 2011 року
підлягали включенню всі суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток -
як ті, що утворилися станом на 1 січня 2010
року, так і ті суми від'ємного значення,
що виникли протягом 2010 року.

Отже, розрахунок об'єкта оподаткування
за перший квартал 2011 року повинен був
здійснюватися з урахуванням у складі
валових витрат цього податкового
періоду всіх сум від'ємного значення,
що утворилися станом на 1 січня 2010 року,
а також протягом 2010 року.

В свою чергу, на підставі пункту 3
Підрозділу 4 Розділу ХХ «Перехідні
положення» Податкового кодексу
України, якщо результатом розрахунку
об'єкта оподаткування платника податку
з числа резидентів за підсумками
першого кварталу 2011 року є від'ємне
значення, то сума такого від'ємного
значення підлягає включенню до витрат
другого календарного кварталу 2011 року.

Таким чином, до складу валових витрат
другого календарного кварталу 2011 року
підлягає включенню сума від'ємного
значення об'єкта оподаткування за
перший квартал 2011 року, яка, в свою
чергу, розраховується з урахуванням у
складі валових витрат першого
календарного кварталу 2011 року сум
від'ємного значення, що утворилися
станом на 1 січня 2010 року, а також тих, що
виникли протягом 2010 року.

В подальшому розрахунок об'єкта
оподаткування за наслідками другого,
другого і третього кварталів, другого -
четвертого кварталів 2011 року
здійснюється з урахуванням від'ємного
значення, отриманого платником податку
за перший квартал 2011 року, у складі
витрат таких податкових періодів
наростаючим підсумком до повного
погашення такого від'ємного значення.

При цьому тлумачення абзацу третього
пункту 3 підрозділу 4 Розділу ХХ
«Перехідні положення» Податкового
кодексу України в системному
взаємозв'язку із абзацом другим цього ж
пункту дозволяє дійти висновку про те,
що наведене в цій нормі поняття
«від'ємне значення, отримане в першому
кварталі 2011 року» - це від'ємне
значення, отримане як розрахунок
значення об'єкта оподаткування за
перший квартал 2011 року на підставі норм
чинного на час проведення розрахунку
законодавства, у тому числі щодо
визначення складу валових витрат, які
враховувалися при визначенні об'єкта
оподаткування за перший квартал 2011
року.

В свою чергу, правові наслідки
формування від'ємного значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток за
перший квартал 2011 року визначено
пунктом 3 Підрозділу 4 Розділу ХХ
«Перехідні положення» Податкового
кодексу України.

Згідно з зазначеною нормою Перехідних
положень, якщо результатом розрахунку
об'єкта оподаткування платника податку
з числа резидентів за підсумками
першого кварталу 2011 року є від'ємне
значення, то сума такого від'ємного
значення підлягає включенню до витрат
другого календарного кварталу 2011 року.

Форма податкової декларації з податку
на прибуток підприємства, що
використовувалася платниками податку
починаючи з другого кварталу 2011 року,
затверджена наказом Державної
податкової адміністрації України від
28.02.2011 № 114.

У рядку 06.6 зазначеної декларації
підлягало відображенню, зокрема,
від'ємне значення об'єкта
оподаткування за перший квартал 2011
року. Тобто у другому кварталі 2011 року
до рядка 06.6 податкової декларації з
податку на прибуток підприємства,
затвердженої наказом Державної
податкової адміністрації України від
28.02.2011 № 114, підлягало
перенесенню в повному обсязі від'ємне
значення рядка 08 декларації з податку
на прибуток підприємства за перший
квартал 2011 року.

Причому ані Закон України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
ані Податковий кодекс України не
передбачають можливості обмежити
формування витрат другого кварталу 2011
року лише тими сумами від'ємного
значення, які виникли як результат
діяльності саме першого кварталу 2011
року, без урахування непогашених
наростаючим підсумком сум від'ємного
значення попередніх податкових
періодів.

Таким чином, судами обох інстанцій
вірно зазначено, що до складу витрат
другого календарного кварталу 2011 року
підлягає включенню від'ємне значення
об'єкту оподаткування за перший
квартал 2011 року, при цьому розрахунок
суми від'ємного значення об'єкту
оподаткування за перший квартал 2011
року здійснюється з урахуванням без
будь-яких обмежень сум від'ємного
значення, що утворилися станом на 1
січня 2010 року та тих, що виникли
протягом 2010 року, та які не були
погашені наростаючим підсумком
протягом попередніх звітних періодів.

За вказаних обставин, відсутності
порушень норм матеріального та
процесуального права, висновок судів
першої та апеляційної інстанцій про
задоволення позовних вимог є вірним, а
касаційна скарга відповідача -
необґрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Чернігові Головного
управління Міндоходів в Чернігівській
області відхилити.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.01.2014 та
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 03.07.2012
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий В.В. Кошіль Судді І.В.
Борисенко О.А. Моторний