Справа № 2а-0370/1033/11
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 р.

Справа № 46989/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова
О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького
В.В.,

з участю секретаря судового засідання
Прокопенко О.В.,

представника позивача Мартинюка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 12 травня 2011
року у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «Аванта» до Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції про
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Торговий дім «Аванта» звернулось
до суду з позовом до Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції, яким
просило скасувати рішення відповідача
від 31.12.2010 року № , яким до нього
застосовано штрафні санкції в розмірі
889,78 грн. за порушення вимог п. 12 ст. 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 12 травня 2011
року позов задоволено повністю.

Постанова мотивована тим, що ведення
обліку товарних запасів ведеться в
ТзОВ «Торговий дім «Аванта» відповідно
до норм чинного законодавства,
оскільки усі накладні на отримання
товару зберігаються в бухгалтерії
товариства, що знаходиться за
юридичною адресою - м. Луцьк, провулок
Макарова, що з урахуванням специфіки
діяльності товариства є виправданим та
не суперечить чинному законодавству, а
самі первинні документи були в
наявності у бухгалтерії товариства та
представлені в судовому засіданні. При
цьому, на думку суду, відсутність
накладних не може бути віднесено до
порушень встановленого порядку обліку
товарних запасів на складах та/або за
місцем їх реалізації, а законодавством
не визначено окремого (спеціального)
порядку обліку товарних запасів на
складах та/або за місцем реалізації.

Постанову в апеляційному порядку
оскаржив відповідач, вважає, що суд
порушив норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, а також неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи. Просить скасувати постанову та
прийняти нову, якою у задоволенні
позову відмовити повністю.

На обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що відповідно до вимог
п. 12 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» облік товарних запасів повинен
вестись безпосередньо за місцем їх
реалізації. Однак під час перевірки
було встановлено відсутність
прихідних накладних на товар, який
знаходиться в реалізації, на загальну
суму 444,89 грн. в магазині по вул. Золотій,
7 в м. Броди Львівської області, де
здійснює господарську діяльність ТзОВ
«Торговий дім «Аванта».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановив суд, 16.12.2010 року працівники
Державної податкової адміністрації у
Львівській області провели перевірку
господарської одиниці - магазину, що
знаходиться за адресою: вул. Золота, 7, м.
Броди, Львівська область, де здійснює
господарську діяльність ТзОВ
«Торговий дім «Аванта», з питань
дотримання суб'єктами господарювання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів і ліцензій, за результатами
якої складено акт № 025659.

В акті перевірки зазначається про
виявлені під час перевірки порушення п.
12 ст. 3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», а саме позивач
порушив встановлений законодавством
порядок обліку товарних запасів за
місцем їх реалізації, оскільки були
відсутні прихідні накладні на товар, що
знаходиться в реалізації, на загальну
суму 444,89,00 грн.

Колегія суддів вважає правильним та
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції про протиправність
оскаржуваного рішення відповідача,
виходячи з наступного.

Пунктом 12 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» встановлено обов'язок
суб'єктів підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (надані послуги) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг, вести в порядку,
встановленому законодавством, облік
товарних запасів на складах та/або за
місцем їх реалізації, здійснювати
продаж лише тих товарів, які
відображені в такому обліку, за
винятком продажу товарів особами, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не
передбачають ведення обліку обсягів
реалізованих товарів (наданих послуг).

Згідно зі статтею 21 цього Закону
України до суб'єктів підприємницької
діяльності, що не ведуть або ведуть з
порушенням встановленого порядку
облік товарів за місцем реалізації та
зберігання, застосовується фінансова
санкція у розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів за цінами
реалізації, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до ст. 6 даного Закону облік
товарних запасів фізичною
особою-суб'єктом підприємницької
діяльності ведеться у порядку,
визначеному чинним законодавством, а
юридичною особою - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 даного Закону
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Методологічні засади формування у
бухгалтерському обліку інформації про
запаси і розкриття її у фінансовій
звітності визначені Положенням
(стандартом) бухгалтерського обліку 9
«Запаси», затвердженим наказом
Міністерства фінансів України від
20.10.1999 року № 246, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 02.11.1999
року за № 751/4044.

Норми цього положення (стандарту)
застосовуються підприємствами,
організаціями та іншими юридичними
особами незалежно від форм власності
(крім бюджетних установ). При цьому,
Положенням (стандартом) не передбачено
норм, які б визначали місце зберігання
первинних бухгалтерських документів
на товарні запаси.

З аналізу вищенаведених норм закону
вбачається, що облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації здійснюється на підставі
первинних бухгалтерських документів,
які підтверджують факти здійснення
господарських операцій.

Позивач стверджує, що після приймання
товару для його подальшої реалізації в
даному магазині та його
документального оформлення, усі
оригінали первинних документів
передаються у бухгалтерію
підприємства, що знаходиться за
юридичною адресою - пров. Макарова м.
Луцьк, де і зберігаються.

Однак під час перевірки особами, які її
проводили, первинні документи на товар,
який знаходиться на місці продажу, не
витребовувались, а висновок про їх
відсутність зроблено лише на підставі
того, що вони були відсутні у
приміщенні, в якому безпосередньо
здійснювався продаж товару.

При цьому перевіряючими не враховано,
що суб'єкт господарювання не
зобов'язаний зберігати первинні
документи на товар безпосередньо в
торговельному залі чи в складському
приміщенні, а чинне законодавство не
забороняє йому зберігати первинні
документи обліку в будь-якому іншому
приміщенні, незалежно від його
господарського призначення.

Зазначені обставини крім пояснень
позивача підтверджуються наданими ним
копіями первинних документів на
придбання і прийом товару, а саме
податковою накладною від 26.11.2010 року №
405778/12, видатковою накладною від 26.11.2010
року № 405778, прибутковою накладною від
27.11.2010 року № 26923/405778/12,
товарно-транспортною накладною на
переміщення алкогольних напоїв від
26.11.2010 року.

Крім того, наведені вище доводи
позивача узгоджуються з положеннями
Стандарту про порядок приймання,
відпуску товарно-матеріальних
цінностей та їх документального
оформлення у торговельній мережі ТзОВ
«Торговий дім «Аванта», затвердженого
наказом генерального директора
товариства від 26.08.2009 року № 51, згідно з
якими після оприбуткування
товарно-матеріальних цінностей реєстр
накладних та інших документів
передається в централізовану
бухгалтерію.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що позивач не
порушив порядку ведення обліку
товарних запасів, оскільки усі
первинні документи на товар
зберігаються в централізованій
бухгалтерії за юридичною адресою ТзОВ
«Торговий дім «Аванта», що з
урахуванням специфіки діяльності
товариства є виправданим та не
суперечить нормам законодавства, а
самі первинні документи були в
наявності та надані суду.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 12 травня 2011
року у справі № 2а/0370/1033/11 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Аванта» до Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції про
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
Л.Я. Гудим

В.В. Святецький

Ухвала складена в повному обсязі 20.10.2014
року