Справа № 383/19/14-а (2-а/383/3/14)
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2014 рокусправа № 383/19/14-а
(2-а/383/3/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В.
Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання:Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Бобринецького районного
суду Кіровоградської області від
13.02.2014р. у справі №383/19/14-а (2-а/383/3/14)

за позовом ОСОБА_2

до Бобринецької міської ради
Кіровоградської області

треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

про визнання протиправними дій,

встановив:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач)
звернувся до суду з позовом про
визнання протиправним та скасування
рішення Бобринецької міської ради
Кіровоградської області (далі по
тексту - відповідач) від 05.03.2013р. №1157
«Про надання дозволу на складання
проекту землеустрою щодо відведення у
власність, безкоштовно, земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства гр.ОСОБА_3» та
рішення відповідача від 25.03.2013р. №1200
«Про передачу безоплатно у власність,
земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства
гр.ОСОБА_3».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
рішення відповідача порушують права
позивача щодо завершення приватизації
земельної ділянки.

Ухвалою Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 13.02.2014р.
закрито провадження у справі та
роз'яснено позивачу про право
звернення до суду з аналогічним
позовом в порядку цивільного
судочинства. При цьому суд посилався на
п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Не погодившись з даним судовим
рішенням, позивач оскаржує ухвалу в
апеляційному порядку, просить її
скасувати та постановити нову ухвалу з
направленням справи до суду першої
інстанції. В обґрунтування апеляційних
вимог зазначається, що приймаючи
зазначену ухвалу, суд першої інстанції
порушив норми процесуального права.
Апелянт посилається на ч.2 ст.17 КАС
України, відповідно до якої юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень, дій чи
бездіяльності. Апелянт стверджує, що
таким чином суд перешкоджає доступу до
правосуддя, а тому наполягає
скасуванні ухвали суду та направлення
справи на новий розгляд.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст.4 КАС України
правосуддя в адміністративних справах
здійснюється адміністративними
судами. Юрисдикція адміністративних
судів поширюється на всі публічно -
правові спори, крім спорів, для яких
законом встановлений інший порядок
судового вирішення.

За приписами ст.17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення. Норми даної статті
визначають компетенцію
адміністративних судів щодо вирішення
адміністративних справ. Так, до
компетенції адміністративних судів
віднесено, зокрема, спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових з актів чи
правових актів індивідуальної дії) дій
чи бездіяльності (п.1 ч.І ст. 17).

За визначенням понять, наданих ст.3 КАС
України, позивачем у справі є особа,
право якої порушено; суб'єктом владних
повноважень є орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Закриваючи провадження у справі, суд
першої інстанції наводить позицію
Верховного суду України у справі №
21-291а11 від 09.04.2012 року. Проте, спір у
вказаній справі стосується оренди
землі, тоді як у справі, що
розглядається, оспорюється
бездіяльність відповідача при
здійсненні ним управлінських функцій,
наданих Державою та визначених Законом
України «Про місцеве самоврядування в
Україні».

З цих питань можна навести позицію
Верховного Суду України, викладену в
постановах від 06.11.2013 року (справа №
21-374а13), від 10.12.2013 року (справа № 21-358а13).

Враховуючи предметний та суб'єктний
склад спору, слід визначитись, що даний
спір є публічно-правовим і підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства. Тому колегія суддів
вважає, що висновки суду першої
інстанції щодо закриття провадження у
даній справі - помилкові. Апеляційна
скарга позивача підлягає задоволенню.
Ухвалу суду першої інстанції слід
скасувати, а справу направити до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Керуючись ст.ст.195,196,199,204,205,206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 13.02.2014р. у
справі №383/19/14-а (2-а/383/3/14) задовольнити.

Ухвалу Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 13.02.2014р. у
справі №383/19/14-а (2-а/383/3/14) скасувати.

Справу направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ст.254 КАС України та
оскарженню не підлягає, оскільки не
перешкоджає подальшому розгляду
справи (ч.2 ст.212 КАС України).

Головуючий:
О.А. Проценко

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
Л.П. Туркіна