Справа № 458/556/14-а
Суддя: Федитник І. Д.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 458/556/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року Турківський районний
суд Львівської області в складі:
головуючого- судді Федитник І.Д.

при секретарі Бучак М.О.

розглянувши в м.Турці
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Відділу Держземагенства у
Турківському районі Львівської
області про визнання протиправною
відмову в задоволенні запиту та
зобов'язання задовольнити запит,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, посилаючись на те, що 16.04.2014
року звернувся до відповідача із
належно оформленим запитом про надання
публічної інформації про наступне: 1. Чи
видавався ОСОБА_2 державний акт на
право приватної власності на землю, яка
є власником житлового будинку по
АДРЕСА_1 Турківського р-ну Львівської
області? Якщо так, то коли саме, та на
підставі чого? 2. Надати перелік усіх
виданих державних актів на право
приватної власності на землю та їх
копії. Відповіддю від 22 квітня 2014 року
відповідач з формальних підстав
відмовив йому у наданні публічної
інформації. Вважає, що відмова
відповідача у задоволенні його запиту
на публічну інформацію є
протиправною,оскільки відповідач є
розпорядником інформації в розумінні
Закону України ,, Про доступ до
публічної інформації " , а відтак
зобов"язаний надавати достовірну,
точну та повну інформацію на
інформаційні запити.

Просить визнати протиправною відмову
відповідача в задоволенні його запиту
від 16.04.2014 року та зобов'язати
задовольнити його запит від 16.04.2014 року
в повному обсязі.

У судове засідання позивач не
з"явився без поважних причин, хоч був
належним чином судом повідомлений про
день розгляду справи, а подав до суду
заяву про розгляд справи без його
участі підтримуючи позовні вимоги .

У судовому засіданні представник
відповідача Косолович Г.І. позов не
визнала та дала пояснення, що запит
стосується земельної ділянки як
майнового стану і відноситься до
персональних даних за режимом доступу
як інформація з обмеженим доступом і на
поширення потрібна згода власника.

Заслухавши представника відповідача
Косолович Г.І., дослідивши обставини
справи, всі наявні документи суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає

до задоволення.

Судом встановлено, що 16.04.2014 року
позивач звернувся до відповідача із
належно оформленим запитом про надання
публічної інформації про наступне: 1. Чи
видавався ОСОБА_2 державний акт на
право приватної власності на землю, яка
є власником житлового будинку по
АДРЕСА_1 Турківського р-ну Львівської
області? Якщо так, то коли саме, та на
підставі чого? 2. Надати перелік усіх
виданих державних актів на право
приватної власності на землю та їх
копії. 22 квітня 2014 року відповідач
відмовив позивачу у наданні публічної
інформації і вважає з формальних
підстав, хоч відповідач є
розпорядником інформації в розумінні
Закону України ,, Про доступ до
публічної інформації " , а відтак
зобов"язаний надавати достовірну,
точну та повну інформацію на
інформаційні запити.

Посивач посилався на те, що інформація
і копії документів не є інформацією із
обмеженим доступом в розумінні ст.6
Закону України ,,Про доступ до
публічної інформації", не є
конфіденційною інформацією в
розумінні статті 7 Закону України ,,Про
доступ до публічної інформації" та не є
таємною інформацією в розумінні ст.8
Закону України ,,Про доступ до
публічної інформації", не є службовою
інформацією в розумінні статті 9 Закону
України ,,Про доступ до публічної
інформації".

22.04.2014 року начальником відділу
Держземагенства у Турківському районі
позивачу було надано відповідь про те,
що відповідно до ст.10 ч.2 Закону України
,, Про доступ до публічної інформації",
ст. 5, ч.1.ч.2 ст.14 Закону України ,, Про
захист персональних даних", позивач не
має права на отримання запитуваної ним
інформації, оскільки запитувана
інформація відноситься до
персональних даних за режимом доступу
як інформація з обмеженим доступом і на
поширення потрібна згода власника.
Дана позиція також закріплена у
рішенні Конституційного судуУкраїни
від 30.10.1997 року №5-зп у справі щодо
офіційного тлумачення ст.ст. 3,23,31,47,48
Закону України ,, Про інформацію" та ст.12
Закону України ,,Про прокуратуру",
згідно якого забороняється не лише
збирання, а й зберігання, використання
та поширення конфіденційної
інформації про особу без її
попередньої згоди, крім випадків,
визначених законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту, прав та свобод людини. До
конфіденційної інформації, зокрема,
належать свідчення про особу (освіта,
сімейний стан, релігійність, стан
здоров"я, дата і місце народження,
майновий стан та інші персональні
дані).

Оскільки позивач у своєму запиті від
16.04.2014 року просив надати інформацію, що
стосується майнового стану ОСОБА_2, а
тому інформація, яка міститься у запиті
є конфіденційною та розголошенню не
підлягає.

Вищенаведене підтверджується
поясненнями представника відповідача
Косолович Г.І., запитом від 16.04.2014 року,
відповіддю № 1 від 22.04.2014 року.

Відповідно до ст.ст.11, 21 Закону України
,, Про інформацію", запитувана позивачем
інформація стосується майнового стану
особи., а тому є конфіденційною та
розголошенню не підлягає без її згоди,
а тому дії відповідача є правомірними .

При таких обставинах і зібраних
доказах, суд приходить до висновку у

задоволенні позову слід відмовити за
безпідставністю .

Керуючись ст.ст. 159-163 КАС України, ст.5,
ст.14 ч.1.ч.2 Закону України ,,Про захист
персональних даних", ст.10 ч.2 Закону
України ,,Про доступ до публічної
інформації", ст.ст.11, 21 Закону України
,,Про інформацію", суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу
Держземагенства у Турківському районі
Львівської області про визнання
протиправною відмову в задоволенні
запиту та зобов'язання задовольнити
запит відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Турківський районний суд Львівської
області протягом 10 днів із дня
отримання її копії.

Головуючий: