Справа № 2а-3254/12/1470
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2014-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-3254/12/1470

Категорія: 3.5 Головуючий в 1 інстанції:
Зіньковський О. А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Миколаївського обласного
відділення фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 29 травня 2013
року по справі за позовом
Миколаївського обласного відділення
фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності до
територіальної державної інспекції з
питань праці у Миколаївській області
про визнання протиправним рішення від
24.05.2012 року № 14-09-004/0143-0106, -

В С Т А Н О В И В:

15.06.2012 року Миколаївське обласне
відділення фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності звернулось до суду
першої інстанції з адміністративним
позовом до територіальної державної
інспекції з питань праці у
Миколаївській області про визнання
протиправним рішення відповідача від
24.05.2012 року №14-09-004/0143-0106 щодо винесення
припису про вжиття заходів щодо
матеріального забезпечення страхових
випадків за заявою страхувальника,
щодо невідшкодування ОСОБА_2 фактичних
витрат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням та скасування
припису.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 29.05.2013 року
у задоволенні адміністративного
позову Миколаївському обласному
відділенню фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, 25.06.2013 року
Миколаївське обласне відділення фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності подало
апеляційну скаргу на вказану постанову
суду першої інстанції.

Апелянт зазначає, що зазначена
постанова ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, у зв'язку з чим ставиться
питання про скасування постанови
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 29.05.2013 року
та прийняття нової, якою задовольнити
позовні вимоги Миколаївського
обласного відділення фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності.

Розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів суду апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
апеляційна скарга позивача не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції було
встановлено, що 24.05.2012 року посадовою
особою державної територіальної
інспекції з питань праці у
Миколаївській області було проведено
перевірку додержання
Березнегуватською міжрайонною
виконавчою дирекцією Миколаївського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності в частині здійснення
матеріального забезпечення страхових
випадків Березнегуватської
міжрайонної виконавчої дирекції
Миколаївського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності.

Зазначена перевірка була проведена за
зверненням застрахованої особи -
ОСОБА_2 до Уповноваженого Верховної
Ради України з прав людини про не
фінансування Березнегуватською
дирекцією допомоги з тимчасової
непрацездатності та по вагітності та
пологам (а.с.61).

Перевіркою було встановлено, що 14.12.2010
року та 02.06.2011 року до
Березнегуватської міжрайонної
виконавчої дирекції Миколаївського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності відділом освіти
Снігурівської районної державної
адміністрації Миколаївської області
було надано заяву про відшкодування
коштів та лист щодо вирішення питання
про відшкодування заборгованості по
листкам непрацездатності за листопад -
грудень 2010р. застрахованій особі -
ОСОБА_2 на загальну суму 3752,39 грн., з яких
допомога по тимчасовій
непрацездатності 325,73 грн. та допомога
по вагітності та пологам 3426,66 грн.

На час перевірки, допомога в сумі 3752,39
грн. не перерахована відділу освіти,
відповідно кошти застрахованій особі
не виплачено.

У зв'язку з виявленим порушенням
державним інспектором праці було
внесено припис №14-09-004/0143-0106 від 24.05.2012
року, яким Березнегуватській
міжрайонній виконавчій дирекції
Миколаївського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності було
приписано вжити заходів щодо
матеріального забезпечення страхових
випадків за заявою страхувальника від
14.12.2010 року з метою реалізації
передбачених п. 1 ч. 4, п. 3 ст. 29 базового
Закону прав застрахованої особи на
отримання допомоги по тимчасовій
непрацездатності та по вагітності та
пологам.

Не погоджуючись з вказаним приписом,
винесеним державною територіальною
інспекцією з питань праці у
Миколаївській області, Миколаївське
обласне відділення фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності звернулось до суду
першої інстанції з позовом про його
скасування.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції стосовно відмови
у задоволенні позовних вимог
Миколаївського обласного відділення
фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
зважаючи на наступне:

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими похованням»
страховиком є Фонд соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності.

Пунктом п.1 ч. 2 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими похованням»
визначено, що страховик зобов'язаний
забезпечувати фінансування
матеріального забезпечення відповідно
до Закону.

П. 5 ч. 1 ст. 27 зазначеного Закону
встановлено, що страхувальник (в даному
випадку - роботодавець) має право,
зокрема, на додаткове фінансування з
коштів Фонду в разі перевищення суми
фактичних витрат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням, над
сумою нарахованих страхових внесків.

Ч. 1 ст. 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими похованням» (в
редакції до 01.01.2011 року) передбачено, що
матеріальне забезпечення та соціальні
послуги за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням, застрахованим
особам, зазначеним у частині першій
статті 6 цього Закону, призначаються та
надаються за основним місцем роботи за
рахунок сплачених застрахованими
особами страхових внесків (крім видів
матеріального забезпечення,
передбачених пунктами 1, 2 статті 34
цього Закону, яке надається за основним
місцем роботи та за сумісництвом у
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України).

Згідно ч. 4 зазначеної статті якщо через
відсутність коштів на своїх
банківських рахунках або через їх
арешт страхувальник має
заборгованість із виплати
матеріального забезпечення,
передбаченого цим Законом, більше ніж
за один календарний місяць понад
строки, встановлені статтею 52 цього
Закону, за заявою застрахованої особи
чи осіб, які мають право на одержання
матеріального забезпечення,
фінансування такого забезпечення
здійснюється виконавчою дирекцією
відділення Фонду за місцем реєстрації
страхувальника з наступним
відшкодуванням страхувальником
виплачених Фондом коштів.

Підставою для виділення виконавчою
дирекцією відділення Фонду коштів на
фінансування матеріального
забезпечення є надана страхувальником
виписка банківської установи про
відсутність коштів на банківських
рахунках, довідка-розрахунок про суму
допомоги, яку необхідно
профінансувати, завірена в
установленому порядку відповідними
підписами посадових осіб та печаткою
страхувальника, та заяви застрахованих
осіб чи осіб, які мають право на
одержання матеріального забезпечення,
про фінансування матеріального
забезпечення.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, перевіркою відповідача було
встановлено, що працівниця
Снігурівської ДЮСШ ОСОБА_2 є
застрахованою особою, з якою стався
страховий випадок (тимчасова
непрацездатність), підтвердженням чого
є листки непрацездатності, що
відповідно до п. 1 ст. 51 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими похованням» є
підставою для призначення та виплати
допомоги по тимчасовій
непрацездатності та по вагітності та
пологах.

Однак, Березнегуватською міжрайонною
виконавчою дирекцією Миколаївського
обласного відділення фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності (яка є
структурним підрозділом позивача) не
забезпечено застосування положень ч. 4
ст. 50 Закону, яка діяла до 01.01.2011 року, в
частині безпосередньої виплати
матеріального забезпечення
застрахованій особі.

Саме у зв'язку із виявленням вказаного
порушення державною територіальною
інспекцією з питань праці у
Миколаївській області було винесено
припис від 24.05.2012 року.

Слід зазначити, що питання невиплати
ОСОБА_2 соціальних виплат по тимчасовій
непрацездатності у зв'язку з
вагітністю і пологами було предметом
розгляду судових інстанцій.

Так, постановою Снігурівського
районного суду Миколаївської області
від 20.10.2011 року, залишеною без змін
ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 18.03.2013 року,
у справі № 2-а-3862/2011 року за позовом
громадянки ОСОБА_2 до Миколаївського
обласного відділення фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, було визнано
протиправною бездіяльність
Миколаївського обласного відділення
ФСС з ТВП щодо невідшкодування ОСОБА_2
фактичних витрат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витрат, зумовлених похованням, над
сумою нарахованих страхових внесків, а
також стягнуто з Миколаївського
обласного відділення Фонду на користь
ОСОБА_2 кошти в сумі 3752,39 грн. соціальних
виплат по тимчасовій непрацездатності
у зв'язку з вагітністю та пологами
(а.с.54-56, 72-74).

Ст. 254 КАС України встановлено, що
постанова або ухвала суду першої
інстанції, у разі подання апеляційної
скарги, якщо вказане рішення суду не
скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

Таким чином, постанова Снігурівського
районного суду Миколаївської області
від 20.10.2011 року набрала у встановленому
порядку законної сили.

Відповідно до ст. 255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

В свою чергу, згідно до ч. 1 ст. 72 КАС
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Зазначеною постановою Снігурівського
районного суду Миколаївської області
від 20.10.2011 року підтверджено факт
допущення Миколаївським обласним
відділенням фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності протиправної
бездіяльності щодо невиплати ОСОБА_2
соціальних виплат по тимчасовій
непрацездатності у зв'язку з
вагітністю та пологами в сумі 3752,39 грн.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що твердження позивача
про відсутність в його діях
(бездіяльності) порушень вимог чинного
законодавства, що відповідно свідчить
про протиправність винесеного
територіальною державною інспекцією з
питань праці у Миколаївській області
припису, є необґрунтованими та
спростовуються судовими рішеннями, які
набрали законної сили.

В свою чергу, відповідно до п. 3
Положення про Державну інспекцію
України з питань праці, яке затверджено
Указом Президента України № 386/2011 від
06.04.2011 року до основних завдань
інспекції відноситься реалізація
державної політики з питань контролю
за додержанням законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в частині
призначення, нарахування та виплати
допомоги тощо з метою дотримання прав і
гарантій застрахованих осіб.

Згідно п.п. 5 п. 4 Положення Держпраці
України відповідно до покладених на
неї завдань здійснює контроль за
додержанням законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в частині
призначення, нарахування та виплати
допомоги, компенсацій, надання
соціальних послуг та інших видів
матеріального забезпечення з метою
дотримання прав і гарантій
застрахованих осіб.

П.п. 7 п. 6 Положення передбачено, що
Держпраці України для виконання
покладених на неї завдань має право
видавати в установленому порядку
роботодавцям, у тому числі фондам
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, обов'язкові
до виконання приписи щодо усунення
порушень законодавства про працю,
законодавства про зайнятість
населення, законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування щодо
призначення, нарахування та виплати
допомоги, компенсацій, надання
соціальних послуг та інших видів
матеріального забезпечення з метою
дотримання прав і гарантій
застрахованих осіб.

П. 7 Положення визначено, що Держпраці
України здійснює свої повноваження
безпосередньо та через свої
територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів
суду апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції стосовно того, що винесення,
в даному випадку, територіальною
державною інспекцією з питань праці у
Миколаївській області припису щодо
вжиття заходів щодо матеріального
забезпечення страхових випадків за
заявою страхувальника здійснено у
відповідності до вимог чинного
законодавства, на виконання покладених
на Інспекцію завдань, в межах
повноважень, правомірно та
обґрунтовано.

З огляду на викладене позовні вимоги
Миколаївського обласного відділення
фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності є
безпідставними та не підлягають
задоволенню.

Враховуючи все вищезазначене колегія
суддів суду апеляційної інстанції
вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи та постановлено судове рішення
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, відповідно до ст.
200 КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Миколаївського
обласного відділення фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 29 травня 2013
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Бойко А.В.

Судді:
Танасогло Т.М.

Яковлєв О.В.