Справа № 826/12688/14
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Шрамко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

21 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при
секретаріБорисюк Л.П., Петрика І.Й.,
Собківа Я.М. Чайка О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Дієса» на
ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 29 серпня 2014 року у
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Дієса» до
Відділу державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві про скасування
постанови ВП № 43441845 від 26.05.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 29 серпня 2014 року
позовну заяву залишено без розгляду з
підстав застосування положень ч. 1 ст. 100
КАС України.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 29 серпня 2014 року як
таку, що постановлена з порушенням норм
процесуального права та направити
справу до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Залишаючи позовну заяву без розгляду,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем без поважних причин
пропущено десятиденний строк
звернення до суду з даним позовом,
передбачений ч. 2 ст. 181 КАС України та
відсутні правові підстави для його
поновлення.

З таким висновком суду колегія суддів
погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

При цьому, слід зазначити, що строк
звернення до адміністративного суду -
це проміжок часу після виникнення
спору у публічно-правових відносинах,
протягом якого особа має право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою за вирішенням цього
спору і захистом своїх прав, свобод чи
інтересів. Після закінчення цього часу
особа не втрачає права звернутися із
адміністративним позовом, але у
задоволенні цього позову може бути
відмовлено на підставі пропуску строку
звернення до адміністративного суду.

Дотримання строку звернення з
адміністративним позовом є однією з
умов для реалізації права на позов у
публічно-правових відносинах. Вона
дисциплінує учасників цих відносин у
випадку, якщо вони стали спірними,
запобігає зловживанням і сприяє
стабільності діяльності суб'єктів
владних повноважень щодо виконання
своїх функцій.

Встановлення процесуальних строків
законом та судом передбачено з метою
дисциплінування учасників
адміністративного судочинства та
своєчасного виконання ними
передбачених КАС України певних
процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному
процесі сприяє досягненню юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах, а також стимулює учасників
адміністративного процесу
добросовісно ставитися до виконання
своїх обов'язків. Ці строки обмежують
час, протягом якого такі
правовідносини можуть вважатися
спірними; після їх завершення, якщо
ніхто не звернувся до суду за
вирішенням спору, відносини стають
стабільними.

Згідно ч. 3 ст. 99 КАС України, для захисту
прав, свобод та інтересів особи цим
Кодексом та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Колегія суддів апеляційної інстанції
зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 82
Закону України «Про виконавче
провадження», рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби можуть бути
оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Таким чином, Законом України «Про
виконавче провадження», для боржника
не передбачено можливості досудового
порядку вирішення спору, а йому надано
лише право оскаржити рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби виключно в судовому
порядку.

Як вбачається з постанови про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 43441845 від 26.05.2014, ТОВ «Дієса» виступає
у даному виконавчому провадженні саме
боржником (а.с.8).

Відповідно до частини другої статті 181
КАС України, якою визначено
особливості провадження у справах з
приводу рішень, дій або бездіяльності
державної виконавчої служби, позовну
заяву може бути подано до суду у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів.

Позивач у позовній заяві просить суд
визнати незаконними та скасувати
постанову старшого державного
виконавця Кравцової О.С. ВП № 43441845 від
26.05.2014.

Відповідно до частини четвертої статті
99 КАС України, строк на звернення до
суду обчислюється з дня, коли позивач
дізнався про рішення суб'єкта владних
повноважень за результатами розгляду
його скарги на рішення, дії або
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень тільки у випадку, якщо
законом передбачена можливість
досудового порядку вирішення спору і
позивач скористався цим порядком.

Як вбачається з матеріалів справи, дана
постанова державного виконавця як
зазначено апелянтом у скарзі від 27.06.2014
була отримана ним 23.06.2014 (а.с.10). Колегія
суддів вважає, що саме з цієї дати
позивач дізнався про порушення своїх
прав, тому строк звернення до суду за їх
захистом також необхідно обраховувати
з 23.06.2014.

Адміністративний позов до Окружного
адміністративного суду міста Києва
засобами поштового зв'язку позивачем
було подано 26.08.2014, про що свідчить
відбиток поштового штемпеля на
конверті (а.с.33).

Оскільки, Законом України «Про
виконавче провадження» для боржника не
передбачено можливості досудового
порядку вирішення спору, у той час, як
позивач за виконавчим провадженням №
43441845 виступає саме у якості боржника,
то у нього була відсутня можливість
досудового порядку вирішення спору
щодо правомірності винесення
державним виконавцем постанови про
відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, позивачем було порушено
десятиденний строк звернення до суду
встановлений частиною другою статті 181
КАС України.

Відповідно до статті 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

З огляду на викладене, колегія суддів
апеляційної інстанції вважає, що суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про залишення даного
адміністративного позову без розгляду,
а тому апеляційна скарга позивача
підлягає залишенню без задоволення, а
ухвала суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 199 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Дієса» на
ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 29 серпня 2014 року -
залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 29 серпня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та
підписано - 24.10.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Петрик І.Й.

Собків Я.М.