Справа № 804/4814/14
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2014 рокусправа № 804/4814/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів:
Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Дніпропетровської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 27
травня 2014 року по справі № 804/4814/14 за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю
"Торгівельно-транспортна компанія" до
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення,-

в с т а н о в и В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Торгівельно-транспортна компанія"
звернулося до суду з позовом, в якому
просило визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 05.03.2014 року №
, яким підприємству збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем податок на додану вартість за
основним платежем 174 419,00 грн., за
штрафними (фінансовим) санкціями 1,00
грн. В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилався на безпідставні
висновки перевіряючих осіб щодо
нереальності господарських операцій,
які мали місце між товариством з
обмеженою відповідальністю
"Торгівельно-транспортна компанія" та
ПП "Оплот" та вказував на реальність
господарських операцій, за наслідками
яких позивачем визначено податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість та сформовано податковий
кредит.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 27
травня 2014 року адміністративний позов
задоволено. Постанова суду мотивована
тим, що відповідачем не доведено тих
обставин, які зазначені в акті
перевірки та які, за позицією ДПІ,
призвели до заниження податкових
зобов'язань з податку на податку на
додану вартість.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, Дніпропетровська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області подала
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просила
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову
про відмову у задоволенні позову.
Апеляційна скарга фактично
обґрунтована висновками перевіряючих
осіб, які зроблено в Акті перевірки та
яким, на думку заявника апеляційної
скарги, судом першої інстанції не
надано належної правової оцінки.

Перевіривши, в межах доводів
апеляційної скарги, законність та
обґрунтованість судового рішення,
оцінивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи із
наступного.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що посадовими
особами Дніпропетровської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Торгівельно-транспортна компанія" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства України при здійсненні
фінансово - господарських
взаємовідносин з ТОВ "Вест Компані" та з
ПП "Оплот" за квітень 2011 року, за
результатами якої складено Акт №
284/22-04/32723351 від 27.11.2013 року.

В акті перевірки зроблено наступні
висновки:

-не підтверджено реальність здійснення
господарських відносин із
контрагентами ТОВ "Вест Компані" та ПП
"Оплот" за квітень 2011 року, їх вид, обсяг,
якість та розрахунки;

-в порушення п. 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України, підприємством
завищено податковий кредит з податку
на додану вартість за квітень 2011 року
на суму 474 443,00 грн.

Такі висновки податкової служби
ґрунтуються на наступному.

Проведеною перевіркою встановлено, що
ТОВ "Торгівельно-транспортна компанія"
у перевіреному періоді мало
господарські взаємовідносини з ТОВ
"Вест Компані" та з ПП "Оплот".

Вказані господарські взаємовідносини
ДПІ вважає нереальними, такими, що не
створюють юридичних наслідків і
відповідно позбавляють ТОВ
"Торгівельно-транспортна компанія"
права на формування податкового
кредиту.

Як вбачається з Акту перевірки,
висновки про нереальність
господарських операцій ДПІ зроблено з
огляду на акти перевірок
постачальників ТОВ
"Торгівельно-транспортна компанія", які
надійшли на адресу Дніпропетровської
ОДПІ під час проведення перевірки, а
саме:

- акт ДПІ у Ленінському районі м.
Дніпропетровська № 269/222/36962225 від 18.06.2012
року "Про результати документальної
перевірки ТОВ "Вест - Компані" щодо
документального підтвердження
господарських відносин їх платниками
податків, їх реальності та повноти
відображення в обліку за квітень 2011
року". Вказаним актом встановлено, що
відповідно до довідки по формі 1ДФ за 2
квартал 2011 року кількість працюючих на
підприємстві у 2 кварталі 2011р.
становить 2 особи, які враховуючи
реальні можливості, фізично не могли
здійснювати обсяг роботи відображений
підприємством в податковій звітності.
Крім цього, за юридичною адресою ТОВ
"Вест - Компані" директор відсутній,
фактичне місце здійснення діяльності
підприємства встановити немає
можливості. Відповідно до п.3 ст.4
Закону, зміни до установчих документів
юридичної особи, а також зміна прізвища
та/або імені, та/або по батькові або
місця проживання фізично
особи-підприємця підлягають
обов'язковій державній реєстрації
шляхом внесення відповідних змін до
записів Єдиного державного реєстру в
порядку, встановленому Законом.
Відомості про вчинення дій відповідно
до п.3 ст.4 Закону до ДПІ у Ленінському
районі м. Дніпропетровська за період
проведення перевірки не надходили і
наявними матеріалами перевірки не
виявлено. З цих підстав ДПІ зроблено
висновок про те, що по ТОВ "Вест -
Компані" відсутній факт реального
вчинення господарських операцій за
квітень 2011р.

- акт ДПІ у Ленінському районі м.
Дніпропетровська № 268/222/32931319 від 18.06.2012
року "Про результати документальної
перевірки ПП "Оплот" щодо
документального підтвердження
господарських відносин їх платниками
податків, їх реальності та повноти
відображення в обліку за квітень 2011
року". Вказаним актом встановлено, що
відповідно до довідки по формі 1ДФ за 1
квартал 2011 року кількість працюючих на
підприємстві у 1 кварталі 2011р.
становить 1 особа, яка враховуючи
реальні можливості, фізично не могла
здійснювати обсяг роботи відображений
підприємством в податковій звітності.
З цих підстав ДПІ зроблено висновок про
те, що по ПП "Оплот" відсутній факт
реального вчинення господарських
операцій за квітень 2011р.

З цих підстав Дніпропетровська ОДПІ
робить висновок про те, що правочини
між ТОВ "Торгівельно-транспортна
компанія" та ТОВ "Вест Компані", ПП
"Оплот" не спричиняють реального
настання правових наслідків, а тому є
недійсними.

Не погодившись з висновками,
викладеними в акті перевірки №
284/22-04/32723351 від 27.11.2013 року позивачем
було подано заперечення до
Дніпропетровської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області № 809 від
03.12.2013 року.

Листом № 8326/10/04-17-22-04 від 09.12.2013 року
відповідач повідомив, що заперечення
позивача на акт перевірки № 284/22-04/32723351
від 27.11.2013 року залишені без
задоволення.

На підставі акта перевірки № 284/22-04/32723351
від 27.11.2013 року ОДПІ прийнято податкове
повідомлення-рішення від 11.12.2013 року №
, яким підприємству збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем податок на додану вартість по
вітчизняних товарах (роботах, послугах)
за основним платежем 474 443,00 грн., за
штрафними (фінансовим) санкціями 237 221,5
грн.

Вказане податкове
повідомлення-рішення оскаржене
підприємством в адміністративному
порядку.

У період з 27.01.2014 року по 31.01.2014 року, на
підставі наказу від 25.01.2014 року №67,
виданого Дніпропетровською ОДПІ
посадовими особами відповідача
проведена документальна позапланова
невиїзна перевірка ТОВ "Торгівельно -
транспортна компанія" з питань, що
стали предметом оскарження згідно
скарги ТОВ "Торгівельно - транспортна
компанія" № 149/09 від 23.12.2013 року до
вказаного акту перевірки № 284/2204/32723351
від 27.11.2013 року.

За результатами перевірки складено Акт
від 05.02.2014р. №72/2204/32723351 (а.с.32), в якому
попередні висновки залишені без змін.

В той же час, як вбачається з рішення
про результати розгляду первинної
скарги (а.с.44-48), Головним управлінням
Міндоходів у Дніпропетровській
області зроблено висновок про
необґрунтованість збільшення сум
грошового зобов'язання ТОВ
"Торгівельно-транспортна компанія" по
взаємовідносинам з ТОВ "Вест Компані"
та застосування штрафних (фінансових)
санкцій, у зв'язку з цим скасовано
податкове повідомлення-рішення від
11.12.2013 року № в частині
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у
загальній сумі 537243,5грн. (основний
платіж - 300023,92грн., штрафна санкція -
237220,5грн.).

На підставі рішення Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, 05.03.2014 року
відповідачем було винесено податкове
повідомлення - рішення №, яким ТОВ
"Торгівельно - транспортна компанія"
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
по вітчизняних товарах (роботах,
послугах) за основним платежем 174 419,00
грн., за штрафними (фінансовим)
санкціями 1,00грн.

Таким чином, спірне податкове
повідомлення-рішення прийнято з огляду
на позицією податкової служби щодо
нереальності господарських
взаємовідносин між ТОВ "Торгівельно -
транспортна компанія" та ПП «Оплот».

Вирішуючи спірні правовідносини між
сторонами та задовольняючи позовні
вимоги суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що оскаржене рішення
відповідача прийнято не на підставі та
не у спосіб, що передбачені, зокрема,
Податковим кодексом України. Такі
висновки суду першої інстанції
обґрунтовані не доведеністю тих
обставин, які зазначені в акті
перевірки та які, за позицією ДПІ,
призвели до заниження податкових
зобов'язань з податку на податку на
додану вартість.

З такими висновками суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
погоджується з наступних підстав.

Згідно із п. 198.1. ст.198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г) в
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного
фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, наведеними нормами
матеріального права визначено
підстави для формування платником
податкового кредиту і до таких підстав
віднесено: наявність господарської
операції, наслідком якої є поставка
товарів (робіт, послуг), сплата
(нарахування) ПДВ, у зв'язку з
придбанням товарів (робіт, послуг), факт
сплати податку на додану вартість має
підтверджуватися відповідними
податковими накладними, використання
придбаних товарів (робіт, послуг) в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Встановлені обставини справи свідчать
про те, що заниження податкових
зобов'язань, які збільшенні оскарженим
податковим повідомленням-рішенням, ДПІ
пов'язує з завищенням податкового
кредиту по взаємовідносинам з ПП
«Оплот», з огляду на позицію податкової
служби про те, що такі операції були
нереальними.

В той же час, як вбачається з акту
перевірки, який став підставою для
прийняття спірного податкового
повідомлення-рішення, податковою
службою фактично не досліджувались
господарські операції між позивачем та
ПП «Оплот», за наслідками яких
позивачем сформовано спірний
податковий кредит. Висновки про
заниження податкових зобов'язань
зроблені не з огляду на вищенаведені
норми права, а з огляду на обставини,
які викладені в Акті перевірки
контрагента позивача - ПП «Оплот». При
цьому, така позиція ДПІ фактично
полягає у тому, що ПП «Оплот» не могло
виконати визначений договором обсяг
робіт, з огляду на відсутність у нього
трудових ресурсів.

Встановлені обставини справи свідчать
про те, що 25.02.2011 року між ТОВ
"Торгівельно - транспортна компанія"
(Замовник) та ПП «Оплот» (Підрядник)
укладено Договір підряду № 25/02. За
умовами договору Підрядник
зобов'язався виконати за завданням
Замовника, з використанням своїх
матеріалів, наступні роботи: демонтаж,
виготовлення і монтаж покриття даху на
об'єкті: складське приміщення
Логістичного центру Комплексу
будівель і споруд.

Згідно з реєстраційними документами
основним видом діяльності ПП «Оплот» є
будівництво будівель (а.с.119),
підприємство має відповідну ліцензію
на здійснення господарської
діяльності, пов'язаної із створенням
об'єктів архітектури (а.с.121-122). Отже, ПП
«Оплот», в межах своєї господарської
діяльності, могло виконувати роботи,
які потребують отримання відповідної
ліцензії.

Фактичне виконання сторонами умов
договору підтверджується локальним
кошторисом, актом приймання виконаних
підрядних робіт, довідкою про вартість
виконаних підрядних робіт, податковою
накладною, розрахунки між сторонами
здійснювались як у безготівковій формі
так і шляхом видачі векселя.

Вказані документи надавалися
підприємством до перевірки, при цьому
жодних зауважень до їх оформлення
перевіряючими особами висловлено не
було.

Як вбачається з Актів перевірок, ДПІ
фактично не заперечувався сам факт
виконаних робіт на об'єкті, що належить
позивачу, оскільки будь-яких
досліджень з цього приводу, під час
перевірки, проведено не було. Позиція
ДПІ полягає у тому, що такі роботи не
могли бути виконані ПП «Оплот», з
огляду на відсутність в останнього
трудових ресурсів. При цьому, така
позиція ДПІ обґрунтовується виключно
посиланням на акт ДПІ у Ленінському
районі м.Дніпропетровська № 268/222/32931319
від 18.06.2012 року "Про результати
документальної перевірки ПП "Оплот"
щодо документального підтвердження
господарських відносин їх платниками
податків, їх реальності та повноти
відображення в обліку за квітень 2011
року".

Такі висновки ДПІ колегія суддів
вважає необґрунтованими, оскільки в
акті перевірки від 05.02.2014р. №72/2204/32723351
(стор.8), який складено за результатами
оскарження ППР в адміністративному
порядку, податкова служба, цитуючи акт
перевірки ПП «Оплот», наводить
відомості про працюючих на
підприємстві у кварталі 2011 року, що
підтверджується довідкою по формі 1 ДФ
за 1 квартал 2011 року. В той же час, спірні
правовідносини між сторонами мали
місце у ІІ кварталі 2011 року. Таким
чином, доводи ДПІ про відсутність у ПП
«Оплот» трудових ресурсів, з
посиланням на звітність за І квартал 2011
року, є необґрунтованими.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що будь-яких інших обставин, з якими б
ДПІ пов'язувала порушення ТОВ
"Торгівельно - транспортна компанія"
вимог податкового законодавства, що
призвело до заниження податкових
зобов'язань, Акт перевірки не містить,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
необґрунтованості спірного
податкового повідомлення-рішення.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
судом першої інстанції в достатньому
обсязі з'ясовано обставини справи та
ухвалено законне і обґрунтоване
рішення, у зв'язку з чим підстав для
його скасування, в межах доводів
апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1
ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області залишити без задоволення, а
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 27
травня 2014 року по справі № 804/4814/14 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку, передбаченому
статтею 212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено
25.09.2014р.)

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк