Справа № 1522/13536/12
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року
м.
Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді -
Домусчі Л.В.,

при секретарі -
Герасименко Ю.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м. Одеси
адміністративну справу за заявою
Управління Південного оперативного
командування, Міністерства оборони
України про поворот виконання судового
рішення по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Південного оперативного командування
про стягнення грошової компенсації за
продовольче забезпечення,-

ВСТАНОВИВ:

Південне оперативне командування,
Міністерства оборони України
звернулося до суду з заявою про
поворот виконання постанови
Приморського районного суду м. Одеси
від 13.10.2009 р. та ухвали Приморського
районного суду м. Одеси від 12.11.2009 р. у
адміністративній справі № 2а-3607/09 та
просить стягнути з ОСОБА_1 на користь
Міністерства оборони України суму
грошових коштів в розмірі 12071,90 грн. та
суму виконавчого збору в розмірі 1207,19
грн., що разом складає 13279,09 грн.

Вказана заява разом зі справою
надійшла в провадження судді Домусчі
Л.В. 14.06.2012 року, однак на підставі
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 28.04.2012 року про
витребування справи для розгляду
касаційної скарги ОСОБА_1, вказана
справа була направлена до касаційної
інстанції.

Після повернення з касаційної
інстанції, справа була передана в
провадження судді Домусчі Л.В. 03.10.2014
року.

В судове засідання 20.102.014 року
представник Управління Південного
оперативного командування та
Міністерства оборони України та ОСОБА_1
не з'явилися, хоча були повідомлені
належним чином про час та місце
судового засідання, поважних причин
неявки суду не надали, заяви про
розгляд справи за їх відсутністю суду
не надано.

Відповідно до ч.5 ст.265 КАС України
неявка сторін не перешкоджає розгляду
справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до наступного висновку.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Приморського районного
суду м. Одеси від 13.10.2009 р. у
адміністративній справі № 2а-3607/09
позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на
його користь з Управління Південного
оперативного командування грошової
компенсації замість продовольчого
пайка у сумі 12 071,90 грн. - задоволені.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 12.11.2009 р. встановлено спосіб і
порядок виконання виконавчого листа
Приморського районного суду м. Одеси №
2а-3607/09 від 13.10.2009 року, шляхом стягнення
присуджених коштів з Міністерства
оборони України.

Постановою апеляційного суду Одеської
області від 14.02.2012р. скасовано
постанову Приморського районного суду
м. Одеси від 13.10.2009 р. у справі № 2а-3607/09.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 14.02.2012 р. скасовано ухвалу
Приморського районного суду м. Одеси
від 12.11.2009 р., відмовлено у задоволенні
заяви ОСОБА_1 про встановлення порядку
і способу виконання рішення суду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 10.07.2014 року постанову
апеляційного суду Одеської області від
14.02.2012 року та ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 14.02.2012 року
залишено без змін.

На момент скасування постанови
Приморського районного суду м. Одеси
від 13.10.2009 р. грошові кошти, згідно
постанови суду стягнуті з Міністерства
оборони України.

Питання про поворот виконання
апеляційною та касаційною інстанцією
не вирішено.

Відповідно до ст. 265 КАС України питання
про поворот виконання судового рішення
вирішує суд апеляційної чи касаційної
інстанції, якщо, скасувавши судове
рішення (визнавши його не чинним або
таким, що втратило законну силу), він
закриває провадження у справі, залишає
позовну заяву без розгляду або
відмовляє у задоволенні
адміністративного позову чи
задовольняє позовні вимоги у меншому
розмірі. В такому випадку суд,
ухвалюючи нове судове рішення, повинен
зобов'язати позивача повернути
відповідачеві безпідставно стягнене з
нього за скасованим судовим рішенням
або визначити інший спосіб і порядок
здійснення повороту виконання.

Якщо питання про поворот виконання
судового рішення не було вирішене
судом апеляційної чи касаційної
інстанції, заява відповідача про
поворот виконання розглядається
адміністративним судом, у якому
знаходиться справа. Заяву про поворот
виконання може бути подано протягом
одного року з дня виникнення підстав
для повороту виконання.

Управління Південного оперативного
командування, Міністерств оборони
України своєчасно та на законних
підставах звернулось до Приморського
районного суду м. Одеси з заявою про
поворот виконання.

Проте, ст. 266 КАС України встановлені
особливості повороту виконання в
окремих категоріях адміністративних
справ. При цьому зазначено, що поворот
виконання постанови про відшкодування
шкоди, завданої суб'єктом владних
повноважень каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи, постанови про
присудження виплати пенсій чи інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів, а також постанови про
присудження виплати заробітної плати
чи іншого грошового утримання у
відносинах публічної служби
допускається, якщо скасована постанова
була обґрунтована на повідомлених
позивачем завідомо неправдивих
відомостях або поданих ним підроблених
документах.

У відповідності до ст. 9 Закону України
«Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей»(в редакції, що була чинною на час
виникнення спірних правовідносин)
військовослужбовці одержують за
рахунок держави грошове забезпечення,
а також речове майно і продовольчі
пайки або за бажанням
військовослужбовця грошову
компенсацію замість них. Грошове
забезпечення визначається залежно від
посади, військового звання,
кваліфікації, наукового ступеня і
вченого звання, тривалості та умов
військової служби. Порядок і розміри
грошового та матеріального
забезпечення військовослужбовців та
компенсації замість речового майна і
продовольчих пайків встановлюються
Кабінетом Міністрів України з
урахуванням коефіцієнта індексації
грошових доходів.

Станом на день винесення постанови
Приморським районним суду м. Одеси від
13.10.2009 року вищенаведена ст. 9 Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей» була викладена в редакції,
згідно якої держава гарантує
військовослужбовцям достатнє
матеріальне, грошове та інші види
забезпечення в обсязі, що відповідає
умовам військової служби, стимулює
закріплення кваліфікованих військових
кадрів. До складу грошового
забезпечення входять: посадовий оклад,
оклад за військовим званням; щомісячні
додаткові види грошового забезпечення
(підвищення посадового окладу,
надбавки, доплати, винагороди, які
мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види грошового
забезпечення.

Разом з тим, Законом України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України з питань соціального
захисту військовослужбовців,
військовозобов'язаних та резервістів,
які призвані на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, і
деяких інших осіб»від 03 листопада 2006
року № 328-V Закон України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» доповнено статтею 9-1, згідно
якої продовольче та речове
забезпечення військовослужбовців
здійснюється за нормами і в терміни, що
встановлюються Кабінетом Міністрів
України.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що у відповідності до
вищенаведених ст.ст. 9, 9-1 Закону України
«Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей», Положення про порядок виплати
грошового забезпечення
військовослужбовцям Збройних Сил
України, затвердженого наказом
Міністра оборони України № 75 від 05
березня 2001 року, Інструкції про порядок
виплати грошового забезпечення
військовослужбовцям Збройних Сил
України та деяким іншим особам,
затвердженої наказом Міністра оборони
України № 260 від 11 червня 2008 року,
поняття грошового та продовольчого
забезпечення мають різну правову
природу, за своїм змістом продовольче
забезпечення (чи компенсація його
вартості) не є складовою частиною
грошового забезпечення
військовослужбовців, а тому,
враховуючи, що питання виплати
компенсації за продовольчий пайок за
своїм змістом не належить до грошового
утримання, не являються періодичними
платежами з Державного бюджету
України, особливості, передбачені ст. 266
КАС України, в даному випадку на спірні
правовідносини з приводу повороту
виконання не розповсюджуються, в тому
числі і щодо відсутності повідомлених
позивачем завідомо неправдивих
відомостей або поданих ним підроблених
документів, на чому зауважує апелянт.

Згідно ч.2 ст.265 КАС України у випадках,
встановлених ч.1 цієї статті, суд,
ухвалюючи нове судове рішення, повинен
зобов'язати позивача повернути
відповідачеві безпідставно стягнене з
нього за скасованим судовим рішенням
або визначити інший спосіб і порядок
здійснення повороту виконання.

Таким чином, дана норма регулює порядок
вирішення питання про поворот
виконання судового рішення, яке було
скасоване або змінене, та спрямована на
забезпечення захисту законних прав
особи боржника у разі виконання ним
судового рішення, яке згодом виявилось
помилковим, а тому поворот виконання
рішення суду може бути здійснений в
будь-який спосіб, необхідний для
відновлення попереднього становища, що
існувало до виконання судового
рішення, тобто поновлення прав та
інтересів відповідача (боржника).

Вказаною статтею передбачено
особливості повороту виконання в
окремих категоріях адміністративних
справ та викладено виключний перелік
обставин, при настанні яких поворот
виконання судових рішень допускається,
якщо скасована постанова була
обґрунтована на повідомлених
позивачем завідомо неправдивих
відомостях або поданих ним підроблених
документах.

До таких обставин відносяться виплати
грошових коштів за постановами суду у
випадках: відшкодування шкоди,
завданої суб'єктом владних повноважень
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю фізичної особи, присудження
виплати пенсій чи інших періодичних
платежів з Державного бюджету України
або позабюджетних державних фондів та
присудження виплати заробітної плати
чи іншого грошового утримання у
відносинах публічної служби.

Оскільки предметом розгляду по даній
справі є питання виплати
військовослужбовцям компенсації за
продовольчий пайок, що за своїм змістом
не відноситься до заробітної плати чи
іншого грошового утримання, суд
приходить до висновку, що підстави для
застосування особливостей повороту
виконання, що визначені ст. 266 КАС
України, в суду відсутні.

У зв'язку з вищезазначеним суд вважає,
що з ОСОБА_1 підлягають стягненню
грошові кошти у розмірі 12 071,90 грн., які
він отримав згідно постанови суду від
13.10.2009 р., а вимога в частині стягнення з
нього сплаченого виконавчого збору у
розмірі 1207,19 грн. не підлягає
задоволенню.

За таких підстав заява підлягає
частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст.162, 165, 257, 265 КАС України, суд -

У
Х В А Л И В:

Заяву Управління Південного
оперативного командування,
Міністерства оборони України про
поворот виконання судового рішення -
задовольнити частково.

Відповідно до ст. 265 КАС України
здійснити поворот виконання судового
рішення .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Міністерства оборони України грошові
кошти у розмірі - 12 071 (дванадцять тисяч
сімдесят одна) грн. 90 коп.

В іншій частині заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 5-денний строк з дня винесення
ухвали апеляційної скарги , копія якої
одночасно надсилається до суду
апеляційної інстанції.

Суддя:
Л.В. Домусчі