Справа № 821/1948/14
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

23 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/1948/14

Категорія: 5.1.2 Головуючий в 1 інстанції:
Пекний А.С.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді -
Джабурія О.В.

суддів -
Крусяна А.В.

- Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою Територіального
управління Держгірпромнагляду у
Херсонській області на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 11 серпня 2014
року у справі за позовом
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Херсонській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Яр-3» про
застосування заходів державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,

ВСТАНОВИВ :

Територіальне управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Херсонській області звернулося до
Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Яр-3», в якому
просить застосувати заходи реагування
державного нагляду (контролю).

Позов мотивований тим, що в ході
проведення планової перевірки стану
промислової безпеки та охорони праці,
було виявлено порушення
нормативно-правових актів з охорони
праці, які створюють загрозу життю та
здоров'ю працюючих, що зафіксовані в
акті перевірки від 23.05.2014 року №40-32.
Виходячи з наведеного позивач просить
застосувати заходи реагування сфері
державного нагляду до відповідача.

Згідно із п. 5 ст. 183-2 КАС України
скорочене провадження застосовується
в адміністративних справах щодо
застосування у випадках, передбачених
законом, заходів реагування у сфері
державного нагляду (контролю), якщо
вони можуть бути застосовані виключно
за судовим рішенням.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 11 серпня 2014
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням
Територіальне управління
Держгірпромнагляду у Херсонській
області звернулося з апеляційною
скаргою на зазначену постанову,
просить її скасувати та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Згідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції розглянув
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки у судове
засідання не прибули сторони, які
беруть участь у справі, проте про
розгляд справи були належним чином
повідомлені.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що
позивачем у період з 20.05.2014 року по
23.05.2014 року на підставі наказу від 18.04.2014
року №157, проведено планову перевірку
дотримання вимог законодавчих та
нормативно-правових актів з охорони
праці та промислової безпеки системи
газопостачання АГЗП і посудин під
тиском, за адресою: м. Цюрупинськ, вул.
Гвардійська, 152; Цюрупинський р-н, а/ш М-17
Херсон-Джанкой, Феодосія-Керч 21 км; смт.
Велика Лепетиха, вул. Котляревського, 26;
м. Генічеськ, вул. Леніна, 87-б.

За наслідками перевірки позивачем
складено акт від 23.05.2014 року, яким
зафіксовані порушення вимог: ст.ст.18, 21
Закону України «Про охорону праці»; ст.
9, 10 Закону України «Про об'єкти
підвищеної небезпеки»; пунктів 1.2.5, 1.2.7,
4.2.5, 8.3, 4.1.5, 4.8.13, 4.8.16, 4.8.17, 7.4, 6.3.1, 6.3.5, 6.3.6
«Правил безпеки системи
газопостачання України» НПАОП 0.00-1.20-98.

На підставі встановлених порушень
позивач просить застосувати до
відповідача заходи реагування у сфері
державного нагляду шляхом заборони:
експлуатації автомобільного
газозаправного пункту (АГЗП) за
адресою: м. Генічеськ, вул. Леніна, 87-б;
виконання газонебезпечних робіт
працівниками; виконання робіт по
заправці автомобільних балонів без
перевірки справності балонів, термінів
чергового технічного огляду;
заповнення зрідженим вуглеводневим
газом (ЗВГ) резервуарів №25451 та №25452.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши докази на їх підтвердження,
суд першої інстанції дійшов до
висновку про необхідність відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій,
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед Законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України
передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України,
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних
законів, Кодексом та контекстом
Конституції України можна зробити
висновок, що однією з найважливіших
тенденцій розвитку сучасного
законодавства України є розширення
сфери судового захисту, в тому числі
судового контролю за правомірністю і
обґрунтованістю рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень.

Відповідно до Положення про Державну
службу гірничого нагляду та
промислової безпеки України,
затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011 року №408/2011, Державна
служба гірничого нагляду та
промислової безпеки України
(Держгірпромнагляд України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра надзвичайних
ситуацій України. Держгірпромнагляд
України входить до системи органів
виконавчої влади та забезпечує
реалізацію державної політики з
промислової безпеки, охорони праці,
державного гірничого нагляду, охорони
надр та державного регулювання у сфері
безпечного поводження з вибуховими
матеріалами промислового призначення.

Відповідно до вимог підпункту 2.26
Положення про організацію та
здійснення державного гірничого
нагляду, державного нагляду (контролю)
у сфері промислової безпеки та охорони
праці в системі Держгірпромнагляду
України, затвердженого Наказом
Міністерства надзвичайних ситуацій
України від 11.08.2011 року № 826 та
зареєстрованого зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 27 грудня
2011 року за №1531/20269 (далі - Положення),
право заборони виконання робіт,
виробництва виникає у разі виявлення
під час перевірки: порушень вимог
законодавства з охорони праці та
промислової безпеки, що створюють
загрозу життю працівників; порушень
вимог Кодексу України про надра;
відсутності дозволу на виконання робіт
підвищеної небезпеки та на
експлуатацію (застосування) машин,
механізмів, устаткування підвищеної
небезпеки; не проведення у
встановленому порядку та в терміни
технічного огляду, випробування або
експертного обстеження машин,
механізмів та устаткування підвищеної
небезпеки; виникнення нещасного
випадку зі смертельним або тяжким
наслідком, групового нещасного
випадку.

Положенням про організацію та
здійснення державного гірничого
нагляду, державного нагляду (контролю)
у сфері промислової безпеки та охорони
праці в системі Держгірпромнагляду
України визначено процедуру
проведення перевірок під час
здійснення державного нагляду
(контролю) за додержанням законів та
інших нормативно-правових актів з
питань: промислової безпеки, охорони
праці, безпечного ведення робіт
юридичними та фізичними особами, які
відповідно до законодавства
використовують найману працю;
геологічного вивчення надр, їх
використання та охорони, а також
використання і переробки мінеральної
сировини; безпеки робіт у сфері
поводження з вибуховими матеріалами
промислового призначення; безпечного
проведення робіт з утилізації
звичайних видів боєприпасів, ракетного
палива та вибухових матеріалів
військового призначення;
трубопровідного транспорту,
функціонування ринку природного газу
та діяльності, пов'язаної з об'єктами
підвищеної небезпеки та потенційно
небезпечними об'єктами.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України у
зв'язку з прийняттям Кодексу
цивільного захисту України» від 2
жовтня 2012 року № 5404-VI викладено у новій
редакції частину п'яту статті 4 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» та внесено
зміни до частини 2 статті 18, статті 183-2
та частини 1 статті 256 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
усунення обмежень у провадженні
господарської діяльності» від 20 червня
2013 року № 353-VII внесені зміни до частини
2 статті 18 КАС України, доповнено його
статтею 183-6, а також внесені зміни до
частини 5 статті 4, статті 7 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності».

У відповідності до внесених змін, повне
або часткове зупинення виробництва
(виготовлення) або реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг допускається за постановою
адміністративного суду, ухваленою за
результатами розгляду позову органу
державного нагляду (контролю) щодо
застосування заходів реагування.

Вжиття інших заходів реагування,
передбачених законом, допускається за
вмотивованим письмовим рішенням
керівника органу державного нагляду
(контролю) чи його заступника, а у
випадках, передбачених законом, - із
наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.

Прикінцевими та перехідними
положеннями Закону України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо усунення обмежень у
провадженні господарської діяльності»
від 20 червня 2013 року №353-VII на Кабінет
Міністрів України покладено обов'язок
у тримісячний строк з дня набрання
чинності цим Законом розробити та
внести на розгляд Верховної Ради
України проекти законів про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо застосування заходів
реагування у вигляді повного або
часткового зупинення виробництва
(виготовлення) або реалізації
продукції, виконання робіт (надання
послуг) відповідно до постанови
адміністративного суду, а також щодо
визначення випадків, коли
обґрунтованість вжиття інших заходів
реагування підлягає підтвердженню
адміністративним судом.

На підставі наведеного, колегія суддів
зазначає, що спеціальним
законодавством, яке регулює спірні
правовідносини щодо здійснення
державного нагляду, зокрема, Законом
України "Про охорону праці", Положенням
про організацію та здійснення
державного гірничого нагляду,
державного нагляду (контролю) у сфері
промислової безпеки та охорони праці в
системі Держгірпромнагляду України,
затвердженого Наказом Міністерства
надзвичайних ситуацій України від
11.08.2011р. №826 та зареєстрованого
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 27 грудня 2011 р. за №1531/20269,
Положенням про Державну службу
гірничого нагляду та промислової
безпеки України, затвердженим Указом
Президента України від 6 квітня 2011 року
за №408/2011, Положенням про організацію
та здійснення державного гірничого
нагляду, державного нагляду (контролю)
у сфері промислової безпеки та охорони
праці в системі Держгірпромнагляду
України, затвердженим наказом
Міністерства надзвичайних ситуацій
України від 11 серпня 2011 року №826,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 27 грудня 2011 року за №1531/20269, які
наразі є діючими, передбачені
повноваження органів державного
нагляду щодо вжиття заходів
реагування, в тому числі і таких, як
повне або часткове зупинення
виробництва (виготовлення) або
реалізації продукції, виконання робіт,
надання послуг.

Таким чином, системно аналізуючи
положення вищезазначених правових
норм, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції вірно дійшов висновку
про те, що заходи реагування у сфері
державного нагляду застосовуються за
постановою адміністративного суду
виключно у випадках, коли застосування
таких заходів обов'язково передбачає
повне або часткове зупинення
виробництва (виготовлення) або
реалізації продукції, виконання робіт,
надання послуг.

В усіх інших випадках орган державного
нагляду не позбавлений повноважень
самостійно застосувати заходи
реагування відповідно до спеціального
законодавства, яке є діючим.

Також колегія суддів зазначає, що п.1.4
Положення розкриті такі поняття, як:
заборона виконання робіт - зупинення
або недопущення виконання певних видів
робіт, які здійснюються суб'єктом
господарювання на стадії будівництва,
експлуатації, реконструкції або
ліквідації; виготовлення, застосування
або реалізації продукції, небезпечних
речовин; користування надрами шляхом
видачі розпорядчого документа
Держгірпромнагляду України
(розпорядження); заборона виробництва -
зупинення виробництва суб'єкта
господарювання (у тому числі
експлуатації підприємства,
виробничого об'єкта, окремого
виробництва, робочого місця, будівлі,
споруди, приміщення, машин і
механізмів) шляхом видачі розпорядчого
документа Держгірпромнагляду України
(розпорядження); загроза життю та
здоров'ю працівників - виникнення умов,
за яких подальше продовження виконання
робіт або експлуатація об'єкта, машин і
механізмів несе ризик спричинення
внаслідок цих умов фізичної шкоди
працівникові, в тому числі такої, яка
може призвести до смертельних
наслідків.

Таким чином, на підставі наведеного,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно того, що заходи реагування,
які позивач просить застосувати, не
пов'язані із повним або частковим
зупиненням виробництва (виготовлення)
або реалізації продукції, виконання
робіт, надання послуг.

Крім того, колегія суддів наголошує на
тому, що на даний час відсутні норми
законодавства, які містять визначення
підстав та умов для застосування судом
заходів реагування внаслідок порушень
вимог законодавства з охорони праці та
промислової безпеки.

Отже, жодна правова норма (окрім
Кодексу цивільного захисту)
безпосередньо не встановлює підстав,
умов та порядку заборони господарської
діяльності внаслідок порушень вимог
норм законодавства, а відтак і підстав
та умов застосування судом заходів
реагування за наслідками здійснення
заходів державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності.

Правові норми, на які посилається
позивач при зверненні до суду, є
відсилочними та за їх змістом підстави
для вжиття заходів реагування, їх види
(обмеження, тимчасова заборона
(зупинення), припинення господарської
діяльності) та порядок застосування
повинні визначатись законодавством.

При цьому вимоги ст. 4 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» містить імперативний
припис про те, що виключно законами
встановлюються вичерпний перелік
підстав для зупинення господарської
діяльності та санкції за порушення
вимог законодавства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
відсутність нормативного
обґрунтування для вжиття обраного
позивачем заходу реагування позбавляє
суд можливості застосувати такий захід
реагування.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що позивач вправі самостійно обрати
захід реагування у сфері державного
нагляду, який не пов'язаний із повним
або частковим зупиненням виробництва
(виготовлення) або реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг (в даному випадку - заборона
експлуатації конкретного механізму чи
обладнання) та за власним рішенням
застосувати його до відповідача.

З огляду на вищезазначене, суд першої
інстанції вірно вважав, що немає
підстав для застосування обраних
позивачем заходів реагування саме за
постановою суду, оскільки прийняття
рішень про застосування саме таких
заходів є компетенцією
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Херсонській
області.

Таким чином, на підставі наведеного,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції вірно дійшов висновку про
відмову у задоволенні позову через
відсутність підстав для застосування
саме за постановою адміністративного
суду тих заходів реагування, які
просить застосувати позивач, а також
звернути увагу позивача на те, що
Територіальне управління
Держгірпромнагляду у Херсонській
області не позбавляється права
самостійно обрати захід реагування у
сфері державного нагляду відповідно до
чинного спеціального законодавства.

Колегія суддів вважає наведені
висновки суду першої інстанції
правильними і такими, що відповідають
вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України
та не приймає доводи, наведені в
апеляційній скарзі про те, що постанова
підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення та надання відповідних доказів
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Отже, в адміністративному
процесі, як виняток із загального
правила, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень встановлена
презумпція його винуватості.
Презумпція винуватості покладає на
суб'єкта владних повноважень обов'язок
аргументовано, посилаючись на докази,
довести правомірність свого рішення,
дії чи бездіяльності та спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод чи інтересів. Такий
обов'язок відсутній, якщо відповідач
визнає позов. Позивач, який є суб'єктом
владних повноважень, свою позицію суду
не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Згідно положень ч. 10 ст. 1832 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції по такій справі
є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 183-2; 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254
КАС України, суд апеляційної інстанції,
-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Територіального
управління Держгірпромнагляду у
Херсонській області залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 11
серпня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної з моменту її постановлення, є
остаточною та касаційному оскарженню
не підлягає.

Головуючий:
О.В. Джабурія

Суддя:
А.В. Крусян

Суддя:
О.І. Шляхтицький