Справа № 808/2577/14
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2014-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2014 року Справа № 808/2577/14
м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Нестеренко Л.О.
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1

до Південної митниці Міндоходів

про скасування рішення та визнання
протиправною бездіяльність,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 до Південної
митниці Міндоходів про скасування
рішення та визнання протиправною
бездіяльність.

Позовні вимоги з урахуванням уточнень
до позову мотивовані тим, що на думку
позивача, відповідачем у порушення
норм діючого митного законодавства
України, винесене протиправне рішення
від 20.02.2014 року № КТ-512-2014 про
визначення коду товару, а також картка
відмови у митному оформленні №
500060001/2014/00106, адже саме це рішення змінює
код класифікації задекларованого
товару відповідноУКТЗЕД з на
. Зазначає, що відповідно до
Митного тарифу України, що
встановлений Законом України «Про
митний тариф України» вказані коди
присвоєні таким товарам: - інше
обладнання для обробки гуми чи
пластмаси або для виробництва виробів
з цих матеріалів, в іншому місці не
ззначені, - машини для
виробництва канатів, тросів або
кабелів. Вказує, що бездіяльність
Південної митниці щодо митного
оформлення МД 500060001/2014/005506 від 20.02.2014 в
період з 26.02.2014 року по 07.03.2014 року
протиправною, а оскаржуване рішення
протиправним та таким, що підлягає
скасуванню. Адже саме це призвело до
порушення його прав та законних
інтересів, а також понесення значних
матеріальних втрат.

Відповідач проти позову заперечував з
підстав, викладених у письмових
запереченнях, вважаючи оскаржуване
рішення обґрунтованим, винесеним на
підставі та на виконання норм митного
законодавства України, так, у ході
встновлення правильності класифікації
вказаного товару митницею здійснено
перевірку поданих разом з декларацією
документів, в результаті чого було
виявлено помилки в класифікації
товарі. Так, висновки цієї перевірки
прийняті на підставі Митного кодексу
України, УКТЗЕД в редакції товарної
номенклатури Митного тарифу,
затвердженої Законом України від 19.09.2013
№ 584-VII. Основних правил інтерпретації
класифікації товарів в УКТ ЗЕД, а також
Технічної документації 2S120 та
Технічної документації YCJ-2. Було
встановлено, що згідно з поясненнями до
товарної позиції 8479 УКТ ЗЕД машин для
виробництва канатів, тросів або
кабелів класифікуються за кодом товару
8479 40 00 00. В свою чергу, згідно з
поясненнями до товарної позиції 8477 УКТ
ЗЕД до цієї товарної позиції входить
обладнання для обробки гуми або
пластмас, або для виробництва виробів з
цих матеріалів, в іншому місці не
зазначене. Технічною документацією
визначено призначення товару та
принцип його роботи - намотування
(перемотування сталевої проволоки, у
зв'язку з чим даний верстат для
перемотування дроту не може
класифікуватись у товарній позиції 8477
(машини для оброблення гуми або
пластмас). Крім того, звертає увагу суду
на ту обставину, що у пакеті документів
на товар, наданих позивачем митниці,
міститься копія митної декларації
країни відправлення, у якій зазначено
код товару - 8479, що підтверджує невірне
зазначення позивачем коду товару
згідно УКТ ЗЕД. Отже, за результатами
вказаної перевірки правильності
класифікації, митницею було прийнято
оскаржуване рішення та визначено код
товару згідно УКТ ЗЕД 8479 40 00 00 (ставка
ввізного мита 2%). Так, за цим кодом
товару згідно з УКТ ЗЕД митні платежі
становлять 80 956,39 грн. А тому відповідач
просив суд відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) суд ухвалив
продовжити розгляд справи у письмовому
провадженні.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про наявність підстав
для задоволення позову, виходячи з
такого.

Судом встановлено, що відповідно до
зовнішньоекономічного контракту від
26.09.2013 року № 3 CN/03 позивачу надійшли дві
одиниці обладнання: верстат для
намотування дроту 2S120, верстат для
перемотування дроту YCJ-2 (далі по тексту
- товар), від юридичної особи НЕВЕІ LUCKY
ОСЕАN INTERNAYIONAL TRADE CO.LTD - резиденту Китаю. З
метою декларування цього товару до
Південної митниці Міндоходів
позивачем була надана електронна митна
декларація від 20.02.2014 року №
500060001/2014/005506. Також до декларації додані
необхідні документи передбачені
Митним кодексом України. З метою
надання додаткових документів про
характеристики товару позивач 20.02.2014
року, звернувся до митного органу з
листом про зупинення митного
оформлення 26.02.2014 року додаткові
документи були надані, та направлений
лист про митне оформлення декларації
500060001/2014/005506.

Так, 27.02.2014 року позивач звернувся до
митного органу з листом, з проханням
письмово повідомити про причини
затримки митного оформлення. 28.02.2014 цей
запит був надісланий повторно. Але, без
пояснень митниця не здійснювала митне
оформлення товару, незважаючи на
письмові звернення, декларанту були
направлені електронною поштою. Лише
07.03.2014 року позивачу засобами
електронного зв'язку надійшло: рішення
про визначення коду товару від 20.02.2014
року № КТ-512-2014, картка відмови у
митному оформленні № 500060001/2014/00106.
Рішення відповідача про визначення
коду товару від 20.02.2014 року №
КТ-512- 2014 змінило код класифікації
задекларованого товару відповідно
УКТЗЕД з на .

Відповідно до картки відмови, у митному
оформленні (випуску) товарів було
відмовлено на підставі ст. 256 Митного
кодексу України, у зв'язку із
складенням 05.03.2014 року протоколу про
порушення митних правил № 0121/50000/14.

Враховуючи картку відмови у митному
оформленні, з метою уникнення
подальших додаткових витрат,
господарських санкцій від
контрагентів позивача, та отримання
товару, вкрай необхідного для запуску
виробничої лінії контрагентів
позивача, 07.03.2014 року позивачем була
надана нова митна декларація, за якою
товар був випущений у вільний обіг.

Відповідно до частин 1,2 ст. 255 Митного
кодексу України, то по-перше: митне
оформлення завершується протягом
чотирьох робочих годин з моменту
пред'явлення органу доходів і зборів
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення, що
підлягають митному оформленню (якщо
згідно з цим Кодексом
товари,транспортні засоби
комерційного призначення підлягають
пред'явленню), подання митної
декларації або документа, який
відповідно до законодавства її
замінює, та всіх необхідних документів
і відомостей, передбачених статтями 257
і 335 цього Кодексу; по - друге: строк,
зазначений у частині першій цієї
статті, може бути перевищений на час
виконання відповідних формальностей
виключно у разі:

-виконання митних формальностей поза
місцем розташування органу доходів і
зборів відповідно до статті 247 цього
Кодексу;

-підтвердженого письмово бажання
декларанта або уповноваженої ним особи
подати відповідно до цього Кодексу
додаткові документи чи відомості про
зовнішньоекономічну операцію або
характеристики товару;

-проведення досліджень (аналізу,
експертизи) проб і зразків товарів,
якщо товари не випускаються відповідно
до частини двадцять першої статті 356
цього Кодексу;

-виявлення порушень митних правил, якщо
товари не випускаються відповідно до
частини п'ятої цієї статті;

-зупинення митного оформлення
відповідно до Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції";

-подання додаткових документів
відповідно до частини третьої статті 53
цього Кодексу в межах передбаченого
нею строку, перебіг якого припиняється
з моменту отримання митницею (митним
постом) таких документів чи письмової
відмови декларанта або уповноваженої
ним особи у їх наданні;

-призупинення митного оформлення
відповідно до статей 399 і 400 цього
Кодексу.

Таким чином, строк оформлення МД
500060001/2014/005506 складає 4 години з моменту
надання та він може бути продовжений на
час надання додаткових документів.
Додаткові документи та лист, що надати
інших документів позивач не може,
направлений позивачем до Південної
митниці Міндоходів 26.02.2014 року. Про
наявність інших підстав, що
передбачені ч. 2 ст. 255 Митного кодексу
України відповідач позивача не
повідомив, незважаючи на письмові
запити, що направлені також 26.02.2014 року,
27.02.2014 та 28.02.2014р.

Пунктом 7.1. Порядку виконання митних
формальностей при здійсненні митного
оформлення товарів із застосуванням
митної декларації на бланку єдиного
адміністративного документа, що
затверджений наказом Міністерства
фінансів України від 30.05.2012 року № 631,
передбачено: «У всіх випадках відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні, випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення оформлюється
картка відмови за формою, наведеною в
додатку 2 до цього Порядку.

Картка відмови складається за
допомогою АСМО у межах строку,
відведеного статтею 255 Кодексу для
завершення митного оформлення,
посадовою особою митного органу, якою
прийнято рішення про відмову.»

Всупереч ст. 255 Митного кодексу України,
п. 7.1. Порядку виконання митних
формальностей при здійсненні митного
оформлення товарів із застосуванням
митної декларації на бланку єдиного
адміністративного документа, картка
відмови у митному оформленні складена
та направлена електронною поштою
декларанту тільки 07.03.2014 року.

Таким чином, суд вважає, що відповідач
безпідставно не здійснив дії по
оформленню митної декларації позивача
в період з 26.02.2014 р по 07.03.2014 р., а отже,
його бездіяльність у вказаний проміжок
часу є протиправною.

Відповідно до Митного тарифу України,
що встановлений Законом України «Про
митний тариф України» вказані коди
присвоєні таким товарам:

- - інше обладнання для обробки
гуми чи пластмаси або для виробництва
виробів з цих матеріалів, в іншому
місці не зазначені;

- - машини для виробництва канатів,
тросів або кабелів.

Таким чином, товар є однією з складових
функціонального блоку, призначеного
для виготовлення гумових рукавів, та не
повинний класифікуватись окремо.

Крім того, відповідно до пояснень до
товарної позиції 8479, то до цієї позиції
включаються машини, що мають
спеціальні функції та не входять,
зокрема, до жодної з цих товарних
позицій та груп УКТЗЕД, не можуть бути
віднесені до жодної конкретної
товарної позиції цієї групи, судячи з
принципу дії, опису, їхнього
застосування або галузі виробництва, в
якій вони використовуються

Враховуючи, що товар застосовується
для виготовлення гумових рукавів,
жодних перешкод для визначення коду
товару, як обладнання для виробництва
виробів з гуми, немає. Відповідно до
цього товарна позиція 8479 не може
застосовуватись.

Варто зазначити, що митним органом при
перевірці документації поданої
декларантом, код товару був
визначений негайно, без запитання
додаткових документів, без залучення
спеціального митного органу з питань
експертного забезпечення для
ідентифікації товару, або іншої
експертної установи, що передбачають
норми п. 5, 9 Порядку № 650.

Отже, позивач, не погодившись з
протиправною бездіяльністю митниці
щодо оформлення митної декларації
500060001/2014/005506 в період з 26.02.2014 року по
07.03.2014 року, карткою відмови в прийнятті
митної декларації та рішенням про
рішення визначення коду товару від
20.02.2014 року № КТ-512-2014, звернувся з
позовом до суду.

Відповідно до частин першої та другої
статті 69 Митного кодексу України
товари при їх декларуванні підлягають
класифікації, тобто у відношенні
товарів визначаються коди відповідно
до класифікаційних групувань,
зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і
зборів здійснюють контроль
правильності класифікації товарів,
поданих до митного оформлення, згідно з
УКТ ЗЕД.

Згідно з частинами третьою та
четвертою статті 69 Митного кодексу
України на вимогу посадової особи
органу доходів і зборів декларант або
уповноважена ним особа зобов'язані
надати усі наявні відомості, необхідні
для підтвердження заявлених ними кодів
товарів, поданих до митного оформлення,
а також зразки таких товарів та/або
техніко-технологічну документацію на
них. У разі виявлення під час митного
оформлення товарів або після нього
порушення правил класифікації товарів
орган доходів і зборів має право
самостійно класифікувати такі товари.

Частиною сьомою статті 69 Митного
кодексу України встановлено, що
рішення органів доходів і зборів щодо
класифікації товарів для митних цілей
є обов'язковими. Такі рішення
оприлюднюються у встановленому
законодавством порядку. У разі незгоди
з рішенням органу доходів і зборів щодо
класифікації товару декларант або
уповноважена ним особа має право
оскаржити це рішення до органу вищого
рівня відповідно до глави 4 цього
Кодексу або до суду.

Таким чином, товари при їх декларуванні
підлягають класифікації, тобто у
відношенні товарів визначаються коди
відповідно до класифікаційних
групувань, зазначених в УКТ ЗЕД, та
контроль за правильністю здійснення
зазначеної класифікації покладено на
митні органи, які у випадку виявлення
під час митного оформлення товарів
порушення правил класифікації мають
право самостійно їх класифікувати про,
що приймають відповідне рішення.

Згідно з частинами першою та другою
статті 67 Митного кодексу України
українська класифікація товарів
зовнішньоекономічної діяльності (УКТ
ЗЕД) складається на основі
Гармонізованої системи опису та
кодування товарів та затверджується
законом про Митний тариф України. В УКТ
ЗЕД товари систематизовано за
розділами, групами, товарними
позиціями, товарними підпозиціями,
найменування і цифрові коди яких
уніфіковано з Гармонізованою системою
опису та кодування товарів.

Відповідно до правила 1 Основних
правил інтерпретації УКТЗЕД Закону
України "Про Митний тариф України"
назви розділів, груп і підгруп
наводяться лише для зручності
користування УКТЗЕД; для юридичних
цілей класифікація товарів в УКТЗЕД
здійснюється виходячи з назв товарних
позицій і відповідних приміток до
розділів чи груп і, якщо цими назвами не
передбачено іншого.

Правилом 6 зазначених Основних правил,
встановлено, що для юридичних цілей
класифікація товарів у товарних
підпозиціях, товарних категоріях і
товарних підкатегоріях здійснюється
відповідно до назви останніх, а також
приміток, які їх стосуються, з
урахуванням певних застережень (mutatis
mutandis), положень вищезазначених правил
за умови, що порівнювати можна лише
назви одного рівня деталізації. Для
цілей цього правила також можуть
застосовуватися відповідні примітки
до розділів і груп, якщо в контексті не
зазначено інше.

Таким чином, класифікація товарів в
УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв
товарних позицій і відповідних
приміток до розділів чи груп.

Пунктом 1 розділу III Порядку щодо роботи
відділу митних платежів, підрозділу
митного оформлення митного органу та
митного поста при вирішенні питань
класифікації товарів, що переміщується
через митний кордон України
(затверджений наказом Міністерства
фінансів України від 30.05.2012р. №650
(надалі - Порядок №650)), встановлено, що
декларант або уповноважена ним особа
класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при
їх декларуванні відповідно до статті 69
Кодексу.

Згідно із п.4 р. III Порядку №650, контроль
правильності класифікації товарів
здійснюється шляхом перевірки
відповідності: опису товару в митній
декларації процедурі декларування
згідно з вимогами статті 257 Кодексу;
відомостей про товар та коду товару
згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній
декларації, відомостям про товар
(найменування, опис, визначальні
характеристики для класифікації
товарів тощо), зазначеним у наданих для
митного контролю документах, шляхом
перевірки дотримання вимог Основних
правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з
врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД,
рекомендацій, розроблених центральним
органом виконавчої влади у сфері
митної справи відповідно до вимог
статті 68 Кодексу; заявленого коду
товару відомостям, наведеним у базі
даних "Класифікаційні рішення"
програми "Інспектор 2006" ЄАІС.

При цьому така відповідність
поділяється на три категорії: а)
ідентичні товари; б) подібні
(аналогічні) товари; в) товари, які не
підпадають під вимоги підпунктів "а" та
"б" абзацу четвертого цього пункту, але
мають схожі: характеристики, які є
визначальними для класифікації товару;
призначення або принцип дії яких є
основним для класифікації товару;
перевірки відповідності заявленого
опису товару та коду товару згідно з
УКТ ЗЕД відомостям, наведеним у ПРК, у
разі якщо до митного контролю та
митного оформлення разом з пакетом
документів надається ПРК.

Відповідно до п. 14 Порядку № 650, рішення
про код класифікації товару
приймається на підставі встановлених
характеристик товару, які є
визначальними для класифікації товару,
згідно з Основними правилами
інтерпретації УКТ ЗЕД.

Відповідно до пункту 1 Основних правил
інтерпретації УКТЗЕД класифікація
товарів в УКТЗЕД здійснюється за
такими правилами: «1. Назви розділів,
груп і підгруп наводяться лише для
зручності користування УКТЗЕД; для
юридичних цілей класифікація товарів в
УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв
товарних позицій і відповідних
приміток до розділів чи груп і, якщо
цими назвами не передбачено іншого...»

У примітці 4 до розділу XVI зазначено, що
у разі коли машина (включаючи
комбінацію машин) складається з
окремих комплектувальних вузлів
(незалежно від того, чи розміщені вони
окремо чи з'єднані між собою
трубопроводами, трансмісійними
механізмами, електричними кабелями чи
іншими пристроями), призначених для
забезпечення одночасного виконання
чітко визначених функцій, що включені
до однієї з товарних позицій групи 84
або 85, таку машину потрібно
класифікувати у товарній позиції, що
відповідає визначеній функції.

У примітці 4 до розділу XVI Пояснень до
УКТЗЕД, які затверджені наказом
Міндоходів від 14.01.2014 року № 15,
зазначено, що ця примітка
застосовується, коли машина (включаючи
комбінацію машин) складається з
окремих компонентів, які призначені
для спільного виконання чітко
визначеної функції, охопленою однією з
товарних позицій групи 84 або, більш
часто, групи 85. Тоді це єдине ціле
повинне включатися до товарної
позиції, що відповідає цій функції,
незалежно від того, чи розташовані ці
компоненти (для зручності або за іншими
причинами) окремо чи з'єднані
трубопроводами (по яких тече повітря,
стиснутий газ, олива та ін.),
трансмісійними пристроями,
електричними кабелями чи іншими
пристроями

Функціональні блоки - це комбінація
машин, які призначені для спільного
виконання чітко визначеної функції,
охопленою однією з товарних позицій
групи 84 або, більш часто, групи 85. Тоді
це єдине ціле повинне включатися до
товарної позиції, що відповідає цій
функції, незалежно від того, чи
розташовані ці компоненти (для
зручності або за іншими причинами)
окремо чи з'єднані трубопроводами (по
яких тече повітря, стиснутий газ, олива
та ін.), трансмісійними пристроями,
електричними кабелями чи іншими
пристроями. У якості прикладів у цьому
розділі наведені асфальтовий завод,
пивоварне обладнання, обладнання для
складання ламп розжарювання та інше.

Судом встановлено, що документи, які
були надані для митного оформлення
товару, свідчили про те, що
задекларований товар - верстат для
намотування дроту, що використовується
в однієї з технологічних операцій при
виготовленні резинових рукавів з
металевим намотуванням (навивкою),
призначений для намотування дроту на
силовій шар каркасу гумового рукава, та
верстат для перемотування дроту
(силового шару гумового рукава) на
шпулі намотувального верстата.

Отже, товар є однією з складових
функціонального блоку призначеного
для виготовлення гумових рукавів, та не
повинний класифікуватись окремо.

При цьому, відповідно до пояснень до
товарної позиції 8479 до цієї позиції
включаються машини, що мають
спеціальні функції та не входять,
зокрема, до жодної з цих товарних
позицій та груп УКТЗЕД, не можуть бути
віднесені до жодної конкретної
товарної позиції цієї групи, судячи з
принципу дії, опису, їхнього
застосування або галузі виробництва, в
якій вони використовуються.

Таким чином, враховуючи, що товар
застосовується для виготовлення
гумових рукавів, жодних перешкод для
визначення коду товару, як обладнання
для виробництва виробів з гуми не має.
Відповідно товарна позиція 8479 не може
застосовуватись.

З урахуванням наведеного можна дійти
висновку про те, що позивачем було
правомірно класифіковано товар. З
огляду на викладене, суд вважає, що
відповідачем оскаржуване рішення від
20.02.2014 року № КТ-512-2014 про
визначення коду товару було прийняте
за відсутності на те правових підстав.

Стаття 19 Конституції встановлює, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В силу ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідачем не доведено
правомірність прийнятих рішень.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, КАС, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов позивача задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про визначення коду товару від
20.02.2014 року № КТ-512-2014, що прийняте
Південною митницею Міндоходів, м/п
«Одеса-порт».

Визнати протиправною бездіяльність
Південної митниці Міндоходів щодо
оформлення митної декларації
500060001/2014/005506 в період з 26.02.2014 року по
07.03.2014 року.

Стягнути з державного бюджету України
на користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 судовий збір у розмрі 255 грн. 78
коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Л.О. Нестеренко