Справа № 233/3980/14-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 р.Справа № 233/3980/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді:
Сіренко О.І.

Суддів:
Любчич Л.В. , Спаскіна
О.А.

за участю секретаря
судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м.Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області на постанову
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 21.07.2014р. по
справі № 233/3980/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м.Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

21 липня 2014 року постановою
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії задоволено.

Визнано неправомірним та скасовано
рішення Управління Пенсійного фонду
України в м.Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області від 12 червня 2014 року про
відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за
віком.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м.Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області зарахувати до страхового стажу
ОСОБА_1, який дає право на призначення
пенсії за віком відповідно до п.«а»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» період роботи в
Державному підприємстві
«Дзержинськвугілля» з 1 лютого 2014 року
по 28 лютого 2014 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м.Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області призначити ОСОБА_1 пенсію за
віком відповідно до п.«а» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з врахуванням періоду
роботи в Державному підприємстві
«Дзержинськвугілля» з 1 лютого 2014 року
по 28 лютого 2014 року з 14 грудня 2013 року.

Відповідач, не погодившись із рішенням
суду першої інстанції, та посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі. Як на
підставу заявлених вимог посилався на
те, що при розгляді питання щодо
призначення позивачу пенсії на
пільгових умовах керувався Законом
України "Про пенсійне забезпечення" від
05.11.1991 року № 1788. Вказав, що стаж роботи
позивача за період з 01.02.2014 року по
28.02.2014 року не можливо зарахувати у
страховий стаж відповідно до статті 24
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" у зв'язку з несплатою у цей
період страхових внесків Державним
підприємством "Дзержинськвугілля".

ОСОБА_1 передбаченим статтею 191 Кодексу
адміністративного судочинства України
правом не скористався, заперечень на
апеляційну скаргу до суду не подав.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно копії трудової книжки позивач
працював забійником у ДП
"Дзержинськвугілля» по 28 лютого 2014 року
і на його заробітну плату нарахований
та сплачений єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (а.с.8-11,15).

Рішенням УПФУ в м.Костянтинівці та
Костянинівському районі Донецької
області від 12 червня 2014 року (а.с.13-14)
ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії
за віком на пільгових умовах за Списком
№1 у зв'язку з відсутністю страхового
стажу роботи 20 років - період роботи
ОСОБА_1 з 01.02.2014р. по 28.02.2014р. у ДП
"Дзержинськвугілля" не зараховано до
стразового стажу у зв'язку з
відсутністю сплати страхових внесків.
Відповідачем визнано, що страховий
стаж позивача становить 19 років 11
місяців 26 днів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
приймаючи рішення щодо відмови у
підтвердженні стажу роботи позивача,
який дає право на призначення
пільгової пенсії, відповідачем
порушено вимоги чинного законодавства
у сфері пенсійного забезпечення.

Колегія суддів вважає висновок суду
першої інстанції правомірним, виходячи
з наступного.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від 9
липня 2003 року N 1058-IV (далі по тексту -
Закон №1058-IV) встановлено, що пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком N 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком N 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення".

Так, пунктом "а" частини 1 статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 5 листопада 1991 року N
1788-XII, на пільгових умовах мають право
на пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи працівники, зайняті
повний робочий день на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, - за списком N 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при
стажі роботи не менше 15 років, з них не
менше 7 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам.

Пункт 3 Порядку застосування Списків №
1 і № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників при обчисленні
стажу роботи, що дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18.11.2005 року № 383 (далі по тексту -
Порядок №383), зазначає, що при
визначенні права на пенсію за віком на
пільгових умовах застосовуються
Списки, що чинні на період роботи особи.
При цьому до пільгового стажу
зараховується весь період роботи на
відповідних посадах або за професіями
незалежно від дати внесення цієї
посади чи професії до Списків,
враховуючи п.4 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затвердженого постановою КМУ
від 01.08.1992 року № 442, який встановлює, що
атестація робочих місць за умовами
праці проводиться в строки,
передбачені колективним договором, але
не рідше одного разу на 5 років
(зазначена постанова набула чинності з
21.08.1992 року).

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем не заперечується
загальний страховий стаж ОСОБА_1 у 19
років 11 місяців 26 днів, а також
пільговий стаж за Список №1 у 13 років 01
місяць 16 днів. Однак, УПФУ в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області вважає період
роботи позивача забійником з 01.02.2014
року по 28.02.2014 року на Державному
підприємстві "Дзержинськвугілля"
таким, що не може бути зарахований до
стажу роботи, який дає право позивачу
на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до п. "а" ч. 1
ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Надаючи оцінку доводам відповідача в
цій частині, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до частини першої статті 24
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" страховий стаж - період
(строк), протягом якого особа підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню та за який
щомісяця сплачені страхові внески в
сумі не меншій, ніж мінімальний
страховий внесок.

Пунктом 1 статті 11 названого Закону
передбачено, що загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню
підлягають громадяни України,
іноземці (якщо інше не встановлено
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України) та особи без
громадянства, які працюють на
підприємствах, в установах,
організаціях, створених відповідно до
законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності та
господарювання, у філіях,
представництвах, відділеннях та інших
відокремлених підрозділах цих
підприємств та організацій, в
об'єднаннях громадян, у фізичних осіб -
підприємців та інших осіб (включаючи
юридичних та фізичних осіб -
підприємців, які обрали особливий
спосіб оподаткування (єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок) на умовах трудового договору
(контракту) або працюють на інших
умовах, передбачених законодавством,
або виконують роботи на зазначених
підприємствах, в установах,
організаціях чи у фізичних осіб за
договорами цивільно-правового
характеру.

При цьому за змістом статей 14, 15
вказаного Закону платниками страхових
внесків є, зокрема, роботодавці.

Таким чином, ОСОБА_1, перебуваючи з
01.02.2014р. по 28.02.2014р. з Державним
підприємством "Дзержинськвугілля" в
трудових відносинах, був застрахованою
особою та протягом цього періоду
роботодавець повинен був сплачувати
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.
Невиконання ж ним цього обов'язку є
підставою для стягнення відповідних
сум в примусовому порядку та не може
призводити до настання негативного
наслідку для позивача, такого, як не
включення відповідного періоду до
страхового стажу.

Виходячи з наведеного, відповідач
безпідставно не врахував позивачу
зазначений період до стажу роботи, який
дає право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах відповідно
до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

За таких обставин суд першої інстанцій
обґрунтовано прийшов до висновку про
наявність у ОСОБА_1 права на
призначення пенсії за вислугу років з
врахуванням періоду роботи з 01.02.2014
року по 28.02.2014 року у ДП
"Дзержинськвугілля".

Відповідно до вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції ухвалена з дотриманням норм
процесуального права, у відповідності
до вимог норм матеріального права, тому
колегія суддів вважає, що підстав для
її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області - залишити без
задоволення.

Постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 21.07.2014р. по справі № 233/3980/14-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко
О.І.Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В.
Спаскін О.А. Повний текст ухвали
виготовлений 27.10.2014 р.

Помічник судді
Цюпак О.П.