Справа № 761/31656/14-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Волокітіна
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

28 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Степанюка А.Г.,

суддів - Василенка Я.М., Шурка
О.І.,

при секретарі -
Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
політичної партії Всеукраїнське
об'єднання «Свобода» на постанову
Шевченківського районного суду м.
Києва від 26 жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом політичної
партії Всеукраїнське об'єднання
«Свобода» до дільничної виборчої
комісії №000001 одномандатного виборчого
округу №223 про визнання протиправними
дій, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року політична партія
Всеукраїнське об'єднання «Свобода»
(далі - Позивач, ПП ВО «Свобода»)
звернулася до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
дільничної виборчої комісії №000001
одномандатного виборчого округу №223
(далі - Відповідач, ДВК №000001) про:
визнання протиправними дій ДВК №000001
щодо видачі бюлетенів для голосування
в одномандатному виборчому окрузі №223
особам, виборчі адреси яких
знаходяться поза межами
одномандатного виборчого округу №223 та
зобов'язання Відповідача визнати
голосування на виборчій дільниці №000001
одномандатного виборчого округу №223
недійсним.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 26.10.2014 року у
задоволенні позову відмовлено
повністю. При цьому суд першої
інстанції виходив з того, оскільки
відмова виборцям, які включені до
списків виборців на спеціальних
виборчих дільницях, у видачі виборчого
бюлетеня для голосування в
одномандатному виборчому окрузі,
суперечить вимогам чинного
законодавства, а тому позовні вимоги є
необґрунтованими.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, Позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою позовні вимоги задовольнити
повністю. При цьому посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Крім того, з метою повного, всебічного
та об'єктивного розгляду справи
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 28.10.2014 року
було зобов'язано дільничну виборчу
комісію №000001 одномандатного виборчого
округу №223 надати: списки виборців на
виборчій дільниці №000001 одномандатного
виборчого округу №223 з відмітками осіб,
які взяли участь у голосуванні; рішення
дільничної виборчої комісії №000001
одномандатного виборчого округу №223
про видачу бюлетенів для голосування
по одномандатному виборчому округу для
всіх виборців, які є в списку
голосування по загальнодержавному
виборчому округу; інформацію щодо
кількості осіб, які взяли участь у
голосуванні на виборчій дільниці №000001
одномандатного виборчого округу №223. У
зв'язку з чим судом було оголошено
перерву у судовому засіданні до 28.10.2014
року до 17:30.

У судовому засіданні повноважний
представник Позивача доводи
апеляційної скарги підтримав та просив
суд вимоги останньої задовольнити
повністю.

Відповідач, будучи належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду справи, у судове
засідання повноважних представників
не направив. Крім того, подання суду
документів та інформації, які були
витребувані ухвалою від 28.10.2014 року, не
забезпечив.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення повноважного представника
Позивача, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
встановив, що 26.10.2014 року о 08:10 офіційним
спостерігачем від ПП ВО «Свобода»
Стопою Л.Л. складено акт про виявлене
порушення Закону України «Про вибори
народних депутатів України», в якому
зафіксовано, що громадянин України,
якому тимчасово змінено місце
голосування (без зміни виборчої адреси)
на іншу виборчу дільницю поза межами
одномандатного виборчого округу, до
якого такий виборець віднесений на
підставі відомостей Державного
реєстру виборців про його виборчу
адресу, має право голосу на виборах
депутатів лише у загальнодержавному
окрузі. Реалізація цього права
забезпечується включенням виборця до
списку виборців на відповідній
виборчій ділянці із зазначенням, що
такий виборець отримує лише бюлетень
для голосування у загальнодержавному
виборчому окрузі.

Наведене порушення і стало підставою
для звернення до суду із вказаним
позовом.

На підставі встановлених вище
обставин, суд першої інстанції,
здійснивши системний аналіз приписів
ст. ст. 2, 42, 43 Закону України «Про вибори
народних депутатів України», ст. 8
Закону України «Про Державний реєстр
виборців», прийшов до висновку, що
оскільки дільнична виборча комісія не
вправі відмовляти виборцям, включеним
до списку виборців на спеціальній
виборчій дільниці, у видачі виборчого
бюлетеня для голосування в
одномандатному виборчому окрузі,
підстави для задоволення позову
відсутні.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не може не
погодитися з огляду на наступне.

Основні засади, організацію і порядок
проведення виборів народних депутатів
визначає Закон України «Про вибори
народних депутатів України» (далі -
Закон про вибори)

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 Закону про
вибори вибори депутатів є загальними.
Право голосу на виборах депутатів
мають громадяни України, яким на день
голосування виповнилося вісімнадцять
років. Громадяни України, які мають
право голосу, є виборцями.

Підставою реалізації виборцем свого
права голосу на виборах є його
включення до списку виборців на
виборчій дільниці.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 2 Закону про вибори
документом, який підтверджує особу та
громадянство України виборця на
виборах депутатів, є картка (довідка)
установи виконання покарань або
слідчого ізолятора, що повинна містити:
прізвище, ім'я, по батькові, число,
місяць, рік народження, громадянство,
фотокартку особи, підпис керівника та
печатку установи (для осіб, які
перебувають в установах виконання
покарань або слідчих ізоляторах).

Приписи ч. 10 ст. 2 вказаного Закону
визначають, що виборець, який проживає
або на день проведення голосування на
виборах депутатів перебуває на
території іноземної держави, а також
громадянин України, якому тимчасово
змінено місце голосування (без зміни
виборчої адреси) на іншу виборчу
дільницю поза межами одномандатного
округу, до якого такий виборець
віднесений на підставі відомостей
Державного реєстру виборців про його
виборчу адресу, має право голосу на
виборах депутатів лише у
загальнодержавному окрузі. Реалізація
цього права забезпечується включенням
виборця до списку виборців на
відповідній виборчій дільниці із
зазначенням, що такий виборець отримує
лише бюлетень для голосування у
загальнодержавному окрузі.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про
Державний реєстр виборців» визначено,
що виборчою адресою виборця є адреса
його житла або місця перебування
виборця чи інша адреса, що замінює
адресу житла виборця, яка є підставою
для віднесення виборця до відповідної
виборчої дільниці.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону про
вибори на спеціальних виборчих
дільницях (крім дільниць у
стаціонарних лікувальних закладах)
списки виборців складаються не пізніш
як за п'ятнадцять днів до дня
голосування відповідними дільничними
виборчими комісіями за формою,
встановленою Центральною виборчою
комісією, на підставі відомостей,
поданих керівниками відповідних
закладів, установ, полярної станції
України, капітанами суден, де утворені
такі виборчі дільниці.

Згідно ч. 3 ст. 43 Закону про вибори для
спеціальних виборчих дільниць,
утворених в установах виконання
покарань, слідчих ізоляторах органами
ведення Державного реєстру виборців
складаються попередні та уточнені
списки виборців, які передаються в
порядку та в строки, встановлені
статтями 39 та 41 цього Закону.

Приписи ч. 4 ст. 39 Закону про вибори
визначають, що при включенні виборця,
якому тимчасово змінено місце
голосування, до попереднього списку
виборців у графі "Примітки" навпроти
його прізвища зазначаються номер
посвідчення, що підтверджує тимчасову
зміну місця голосування, дату його
видачі та найменування органу ведення
Державного реєстру виборців, який його
видав, а також, у разі якщо виборча
адреса виборця знаходиться за межами
відповідного одномандатного округу,
робиться відмітка про отримання
виборцем лише бюлетеня для голосування
у загальнодержавному окрузі.

При цьому абзацом 2 ч. 3 ст. 85 зазначеного
Закону передбачено, що виборцю, який
відповідно до частини десятої статті 2
цього Закону має право голосу лише у
загальнодержавному окрузі, видається
виборчий бюлетень у порядку,
визначеному цією статтею, для
голосування тільки у
загальнодержавному окрузі.

За таких обставин судова колегія
вважає обґрунтованими висновки суду
першої інстанції щодо того, що
дільнична виборча комісія не вправі
відмовляти у видачі виборчого бюлетеня
особі, яка включена до списку виборців.
Однак, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне наголосити на тому,
що особі, яка має право голосу лише у
загальнодержавному окрузі, видається
виборчий бюлетень у порядку,
визначеному цією статтею, для
голосування тільки у
загальнодержавному окрузі. У той час як
у випадку, якщо виборча адреса виборця
знаходиться за межами відповідного
одномандатного округу, останній не має
права голосу на такому окрузі за умови,
якщо останній не включений до списку
виборців такого одномандатного
виборчого округу у встановленому
законом порядку.

Водночас, судова колегія вважає за
необхідне зазначити, що Апелянт,
наполягаючи на задоволенні позовних
вимог у повному обсязі, посилається
виключно на акт про виявлене порушення
Закону України «Про вибори народних
депутатів України», складений 26.10.2014
року о 08 год. 10 хв. щодо однієї особи та
приписи ст. 92 Закону про вибори.

Оцінюючи такі доводи ПП ВО «Свобода»,
колегія суддів вважає за необхідне
зазначити наступне.

У судовому засіданні представник
Позивача зазначив, що він не володіє
інформацією щодо осіб, які підписували
вказаний акт, а також з приводу того,
яким чином такі особи потрапили на
спеціальну виборчу дільницю з
особливим режимом доступу. Тобто,
представник ПП ВО «Свобода» не зміг
пояснити, якими особами було підписано
акт про порушення виборчого
законодавства за умови наявності
особливого режиму об'єкту, в якому
розташована спеціальна виборча
дільниця №000001.

Крім того, представник ПП ВО «Свобода»
зауважив, що йому не відомо, яка
кількість виборців взяла участь у
голосуванні на виборчій дільниці №000001
з огляду на те, що акт складений через 10
хвилин після початку голосування.

Тобто за наслідками дослідження акту
від 26.10.2014 року вбачається, що його
зміст є непереконливим, так як Стопа
Л.Л., будучи офіційним спостерігачем
від партії ВО «Свобода», є особою, що
зацікавлена у використанні
зафіксованої в акті інформації, яка, на
думку суду, не може бути однозначним та
беззаперечним свідченням порушення
Відповідачем порядку та процедури
видачі виборчих бюлетенів особам, які
включені до списку виборців на певній
виборчій дільниці.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 92 Закону про
вибори дільнична виборча комісія може
визнати голосування на виборчій
дільниці недійсним у разі встановлення
нею порушень вимог цього Закону,
внаслідок яких неможливо достовірно
встановити результати волевиявлення
виборців, лише за таких обставин
виявлення фактів незаконного
голосування (опускання виборчого
бюлетеня до виборчої скриньки за
виборця іншою особою, крім випадків,
передбачених частиною дев'ятою статті
85 цього Закону; голосування особами,
які не мають права голосу; голосування
особами, які не включені до списку
виборців на цій виборчій дільниці або
включені до нього безпідставно;
голосування виборцями, яким на
підставі частини третьої статті 7
Закону України «Про Державний реєстр
виборців» тимчасово змінено місце
голосування (без зміни виборчої адреси)
на іншу виборчу дільницю поза межами
одномандатного округу, до якого вони
відносяться на підставі відомостей
Державного реєстру виборців про їх
виборчу адресу, що внесені до списку
виборців на відповідній виборчій
дільниці та безпідставно отримали
виборчі бюлетені для голосування в
одномандатному окрузі; голосування
виборцем більше ніж один раз) у
кількості, що перевищує п'ять відсотків
кількості виборців, які отримали
виборчі бюлетені на виборчій дільниці.

Зі змісту наведеної норми можна
зробити висновок, що, по-перше, визнання
голосування на виборчій дільниці
недійсним можливе за умови, якщо буде
встановлено факти незаконного
голосування у кількості, що перевищує
п'ять відсотків голосів виборців, які
отримали виборчі бюлетені на виборчій
дільниці, по-друге, рішення про
визнання голосування на виборчій
дільниці недійсним приймає дільнична
виборча комісія.

Як вже було зазначено вище, підставою
для визнання голосування на виборчій
дільниці №000001 Позивач визначив факт
голосування громадянином України,
якому тимчасово змінено місце
голосування, поза межами
одномандатного виборчого округу, до
якого така особа віднесена згідно
даних Державного реєстру виборців.
Разом з тим, Позивачем не вказано, що
така кількість виборців перевищує
п'ять відсотків кількості виборців, які
отримали виборчі бюлетені на виборчій
дільниці.

Крім того, судом враховується, що
навіть за наявності умови існування
обставин, внаслідок яких неможливо
достовірно встановити результати
волевиявлення виборців, повноваження
щодо прийняття рішення про визнання
недійсними голосування на виборчій
дільниці належить до виключної
компетенції дільничної виборчої
комісії.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону про
вибори дільнична виборча комісія
утворюється у складі: для малих
дільниць - 10-14 осіб; для середніх
дільниць - 12-16 осіб; для великих
дільниць - 14-18 осіб.

Приписи ч. 10 ст. 33 Закону про вибори
визначають, що рішення виборчої
комісії приймається відкритим
голосуванням більшістю голосів від
складу комісії, крім випадків,
передбачених цим Законом, після його
розгляду та обговорення на засіданні
виборчої комісії.

Тобто, ДВК є колегіальним органом, який
ухвалює рішення більшістю голосів від
його складу у порядку, встановленому
законом.

Згідно Рекомендації № R (80) 2 Комітету
міністрів державам-членам стосовно
реалізації адміністративними органами
влади дискреційних повноважень,
прийнятої Комітетом Міністрів Ради
Європи 11.05.1980 року на 316-й нараді
заступників міністрів, під
дискреційним повноваженням слід
розуміти повноваження, яке
адміністративний орган, приймаючи
рішення, здійснювати з певною свободою
розсуду - тобто, коли такий орган може
обирати з кількох юридично допустимих
рішень те, яке він вважає найкращим за
даних обставин.

Отже, під дискреційним повноваженням
розуміють таке повноваження, яке надає
певний ступінь свободи
адміністративному органу при прийняті
рішення, тобто, коли у межах, які
визначені законом, адміністративний
орган має можливість самостійно (на
власний розсуд) вибрати один з кількох
варіантів рішення.

Враховуючи можливість самостійно
вибирати Відповідачем варіант рішення,
судова колегія вважає позовну вимогу
про зобов'язання ДВК №000001 визнати
недійсним голосування на виборчій
дільниці №000001 одномандатного
виборчого округу №223 такою, що порушує
правила виключної компетенції суб'єкта
владних повноважень на прийняття того
чи іншого рішення, втручатися в яку суд
не вправі.

Крім того, судовою колегією
враховується, що відповідно до ст. 12
Закону про вибори суб'єктами виборчого
процесу є: виборець; Центральна виборча
комісія, а також інша виборча комісія,
утворена відповідно до цього Закону;
партія, що висунула кандидата у
депутати; кандидат у депутати,
зареєстрований у порядку,
встановленому цим Законом; офіційний
спостерігач від партії, яка висунула
кандидатів у депутати у
загальнодержавному окрузі, від
кандидата у депутати в одномандатному
окрузі, від громадської організації,
який зареєстрований у порядку,
встановленому цим Законом.

Положеннями ч. 10 ст. 98 Закону про вибори
визначено, що результатом виборів
депутатів у загальнодержавному окрузі
є визначення в порядку черговості у
виборчих списках партій осіб, обраних
депутатами від партій, відповідно до
кількості депутатських мандатів,
отриманих виборчими списками партій.

При цьому, згідно абз. 1 ч. 2 ст. 99 Закону
про вибори обраним вважається кандидат
у депутати, який одержав більшу
відносно інших кандидатів, які
балотувалися у цьому одномандатному
окрузі, кількість голосів виборців, які
взяли участь у голосуванні у
відповідному одномандатному окрузі.

Системний аналіз наведених норм дає
підстави для висновку, що політична
партія, яка висунула кандидатів у
депутати, є суб'єктом виробного
процесу, формування якого здійснюється
у результаті голосування виборців у
загальнодержавному окрузі задля
визначення списку осіб даної партії, у
той час як за результатом голосування в
одномандатному виборчому окрузі є
визначення кандидата у депутати
(висунутого від партії чи шляхом
самовисування), який одержав більшу
відносно інших кандидатів, які
балотувалися у цьому одномандатному
окрузі, кількість голосів виборців.

Тобто результатом голосування в
одномандатному окрузі є обрання
єдиного кандидата у народні депутати
України, а не формування списку
політичної партії.

За таких обставин, судова колегія
приходить до висновку, що навіть за
умови, якщо неможливо встановити
результати голосування у межах
виборчої дільниці одномандатного
виборчого округу, права та інтереси
політичної партії, як суб'єкту
виборчого процесу в
загальнодержавному виборчому окрузі,
не можуть бути порушені, виключаючи
випадок, коли така партія висунула
кандидата у депутати у вказаному
одномандатному виборчому окрузі.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія суддів із наведеними
висновками суду першої інстанції
погодилась, оскільки вони знайшли своє
підтвердження в ході апеляційного
розгляду справи. Судом було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права. У зв'язку з цим
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу - залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 172, 177, 195, 198, 200, 205,
206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу політичної партії
Всеукраїнське об'єднання «Свобода» -
залишити без задоволення, а постанову
Шевченківського районного суду м.
Києва від 26 жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом політичної
партії Всеукраїнське об'єднання
«Свобода» до дільничної виборчої
комісії №000001 одномандатного виборчого
округу №223 про визнання протиправними
дій - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
А.Г. Степанюк

Судді
Я.М. Василенко

О.І. Шурко

Головуючий суддя
Степанюк А.Г.

Судді:
Василенко Я.М.

Шурко О.І.