Справа № 742/4828/14
Суддя: Павлов В. Г.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №
Єдиний унікальний № 742/4828/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 год. 00 хв. 30 жовтня 2014 року
м.
Прилуки

суддя Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області Павлов В.Г.,
розглянувши адміністративну справу в
порядку скороченого провадження за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м. Прилуках
та Прилуцького районі про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м. Прилуках та Прилуцькому
районі Чернігівської області про
визнання дій протиправними щодо
відмови останньому зарахувати до
стажу, що дає право на призначення
пенсії за вислугою років, як
педагогічному працівникові, період
роботи з 04.01.2012 року по 31.08.2012 рік на
посаді вчителя фізики в
загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів
№ 13; з 03.09.2012 року по 30.09.2014 рік на посаді
вчителя фізики в загальноосвітній
школі І-ІІІ ступенів № 6,7, та
зобов'язанням призначити йому
відповідну пенсію з 01.10.2014 року.

Ухвалою судді Прилуцького
міськрайонного суду від 24.10.2014 року
було відкрито скорочене провадження у
справі.

Відповідачем, у встановлений законом
строк з дня одержання вказаної ухвали
та копії документів було подано
заперечення, суть якого зводиться до
того, що позивач не має спеціального
стажу роботи який надає право на
пенсію, оскільки робота за
сумісництвом не зараховується до стажу
роботи на посадах, які дають право на
пенсію за вислугу років.

Розгляд справи проведено в порядку
скороченого провадження без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі, у строки, встановлені п.4 ч.5
ст.183-2 КАС України.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
адміністративної справи, повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши усі наявні докази у
сукупності, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

На виконання вимог п.4 ч.1 ст.7 КАС
України, суд, забезпечив сторонам
змагальність процесу, створив їм
відповідні умови для реалізації своїх
процесуальних прав і виконання
покладених на них процесуальних
обов'язків, попередив про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій, проте сторони, відповідно до ч.3
ст.11 та ч.2 ст.49 КАС України,
скористалась на власний розсуд своїми
правами щодо предмету спору.

Положеннями ст.62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» визначено, що
основним документом, який підтверджує
стаж роботи є трудова книжка.

Згідно ст. 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», який набув чинності з
01.01.2004 року страховий стаж це період
протягом якого особа підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню та за який
щомісяця сплачено страхові внески в
сумі, не менший, ніж мінімальний
страховий внесок.

В абзаці 2 частини 16 Прикінцевих
положень Закону зазначено, що
визначаючи право на пенсію за вислугу
років, стаж як до, так і після 01.01.2004 року
обчислюють за нормами Закону «Про
пенсійне забезпечення» та Постанови
Кабінету Міністрів України від 12.08.1993
року № 637 - за даними трудової книжки, а
в разі потреби - уточнюючих довідок.

Відповідно до Порядку виплати надбавок
за вислугу років педагогічним та
науково - педагогічним працівникам
навчальних закладів і установ освіти,
затвердженого Постановою КМУ від 31.01.2001
року № 78 працівникам підприємств,
установ, організацій, які крім основної
роботи займалися викладацькою роботою
у навчальних закладах обсягом не менше
ніж 180 годин на навчальний рік, до стажу
педагогічної роботи для виплати
надбавки за вислугу років
зараховуються місяці, протягом яких
проводилася викладацька робота
/далі-Порядку/.

В судовому засіданні встановлено та
сторонами не заперечується, що 01.10.2014
року позивач звернувся до відповідача
за призначенням пенсії за вислугою
років, як вчителеві, на підставі ст.55
п."е" Закону України «Про пенсійне
забезпечення», вказуючи на наявність в
нього спеціального стажу роботи понад
25 років.

З обставин, наведених у позовній заяві,
які згідно з ч.3 ст.72 КАС не підлягають
доказуванню, оскільки визнані
сторонами і в суду не виникає сумніву
щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання
встановлено, що стаж педагогічної
роботи позивача, який не заперечується
працівниками управління Пенсійного
фонду України в м. Прилуках та
Прилуцького районі, складає 23 роки 3
місяці 24 дні /а.с.23/.

Відповідач своїм рішенням від 09.10.2014
року відмовив позивачу в призначенні
пенсії, мотивуючи відсутністю
необхідного спеціального стажу,
вважаючи, що ОСОБА_1 має лише 23 р. 3 міс. 24
дні стажу, передбаченого Переліком
закладів і установ освіти і посад,
робота на яких дає право на пенсію за
вислугу років, затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України від 04.11.1993
року № 909 /далі - Постановою/.

Проте, як вбачається з наявних у
матеріалах справи довідок, копій
наказів і трудової книжки
ОСОБА_1, беззаперечно підтверджується,
що позивач на час звернення до
відповідача за призначенням пенсії
(01.10.2014 р.) вже мав понад 25-ти річний
спеціальний педагогічний стаж роботи
на посаді вчителя, враховуючи час його
роботи за сумісництвом.

Так, факт перебування позивача в
спірний період часу /2012-2014 роки/ за
сумісництвом на посадах вчителя фізики
в Прилуцьких загальноосвітніх школах
№ 6,7,13, тобто час протягом якого
проводилась викладацька робота,
підтверджується належними письмовими
доказами та не заперечується
представником відповідача. Суд також
звертає увагу на те, що в спірний період
часу позивач займався викладацькою
роботою в навчальних закладах понад 180
годин на навчальний рік.

Згідно зі ст.55 (пункт «е») Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
працівники освіти, охорони здоров'я та
соціального забезпечення мають право
на пенсію за вислугу років за наявності
в них спеціального стажу роботи не
менше 25-ти років на посадах,
передбачених Постановою.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено,
що в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд, перевіряючи всі доводи сторін, не
може прийняти до уваги аргументи
представника відповідача з посиланням
на листи Міністерства праці та
соціальної політики України від 14.06.2002
року та Пенсійного фонду України від
06.05.2006 року, оскільки вони є документами
внутрішнього користування і не можуть
суперечити вищенаведеним
нормативно-правовим актам діючого
законодавства, які застосовуються
судом при вирішенні даної справи.

Проаналізувавши обставини справи та
врегульовані вищенаведені
нормативно-правові акти діючого
законодавства, суд приходить до
висновку про неправомірність дій
відповідача у відмові позивачу
призначити пенсію за вислугою років,
оскільки педагогічний стаж позивача
ОСОБА_1 складав більше 25 років на час
звернення до відповідача (01.10.2014 р.), за
призначенням пенсії за вислугою років
в порядку, передбаченому пункт «е» ст.55
Закону України «про пенсійне
забезпечення».

Виходячи з правил ч.1 ст.94 КАС України,
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись Законом України «Про
пенсійне забезпечення», Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
ст.ст.2,4,6,8,158-163,186 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Прилуках та Прилуцького
районі про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати протиправними дії управляння
Пенсійного фонду України в м. Прилуки
та Прилуцькому районі Чернігівської
області щодо відмови ОСОБА_1 в
зарахуванні до спеціального стажу
роботу на посаді вчителя фізики в
загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів
№ 13 із 04.01.2012 року по 31.08.2012 рік; на
посаді вчителя фізики в
загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів
№ 7 із 03.09.2012 року по 30.09.2014 рік; на посаді
вчителя фізики в загальноосвітній
школі І-ІІІ ступенів № 6 із 03.09.2012 року
по 30.09.2014 рік.

Зобов'язати Управляння Пенсійного
фонду України в м. Прилуки та
Прилуцькому районі Чернігівської
області зарахувати до спеціального
педагогічного стажу роботи ОСОБА_1 на
посаді вчителя фізики в
загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів
№ 13 із 04.01.2012 року по 31.08.2012 рік; на
посаді вчителя фізики в
загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів
№ 7 із 03.09.2012 року по 30.09.2014 рік; на посаді
вчителя фізики в загальноосвітній
школі І-ІІІ ступенів № 6 із 03.09.2012 року
по 30.09.2014 рік.

Зобов'язати Управляння Пенсійного
фонду України в м. Прилуки та
Прилуцькому районі Чернігівської
області з 01.10.2014 року призначити ОСОБА_1
пенсію за вислугою років згідно п.«е»
ст.55 Закону України «про пенсійне
забезпечення».

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 73 гривні 08 копійок.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Прилуцький міськрайонний суд, шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з моменту отримання копії
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду

Чернігівської області

В.Г.Павлов