Справа № 127/29805/13-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2014-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/29805/13-а

Головуючий у 1-й інстанції: Король О.П.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

24 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж.
М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Вінниці на постанову Вінницького
міського суду Вінницької області від 30
грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Вінниці про перерахунок пенсії ,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України у м. Вінниці, у
якому просив визнати протиправними дії
відповідача щодо відмови йому в
призначенні пенсії за вислугу років як
педагогічному працівнику та
зобов'язати відповідача призначити
йому вказану пенсію.

Постановою Вінницького міського суду
Вінницької області від 30 грудня 2013 року
позов задоволено, а саме: визнано
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Вінниці
щодо відмови ОСОБА_2 у виплаті пенсії за
вислугу років, зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в м. Вінниці
нараховувати та виплачувати ОСОБА_2
пенсію за вислугу років з 02.12.2013 р.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу в якій просить
вищевказане рішення скасувати,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. Просить
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засідання - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до п. 1
ч.1 та ч.8 ст. 183-2, п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України
визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що позивач, як
викладач музичної школи, є
педагогічним працівником системи
позашкільної освіти, відповідно до
абз.3 ч.4 ст.21 Закону України «Про
позашкільну світу» та п.«е» ст.55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» і
має право на пенсію за вислугу років у
зв'язку з наявністю в нього
педагогічного стажу роботи більше 25
років.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
так і підтверджено матеріалами справи
(копії трудової книжки) позивач
працював з 20.08.1987 року по 31.08.2013 року
викладачем музики по класу духових
інструментів у Вінницькій дитячій
музичній школі №2.

Відповідно до Наказу № 88 від 30.08.2013 року
ОСОБА_2 звільнений з роботи за власним
бажанням у зв'язку з виходом на пенсію
за вислугою років.

Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" від
5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ право на
пенсію за вислугу років мають
працівники освіти, охорони здоров'я та
соціального забезпечення при
наявності спеціального стажу роботи
від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Відповідно до положень ст. 21 Закону
України «Про позашкільну освіту» від
22.06.2000 року № 1841-ІІІ педагогічні
працівники позашкільних навчальних
закладів мають право на пенсію за
вислугу років за наявності
педагогічного стажу роботи не менше
ніж 25 років.

Згідно ст.28 Закону України "Про освіту"
від 23.05.1991 року № 1060-ХІІ система освіти
складається із навчальних закладів,
наукових, науково-методичних і
методичних установ, науково-виробничих
підприємств, державних і місцевих
органів управління освітою та
самоврядування в галузі освіти.

Статтею 29 Закону України "Про освіту"
встановлено, що структура освіти
включає поряд з іншими видами також
позашкільну освіту.

Постанова Кабінету Міністрів України
№ 433 від 6 травня 2001 року "Про
затвердження переліку типів
позашкільних навчальних закладів і
Положення про позашкільний навчальний
заклад" відносить музичні школи до
переліку позашкільних навчальних
закладів.

До переліку закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 4 листопада 1993
року № 909 (із змінами, внесеними
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 вересня 2002 року № 1436), зазначено
такі посади в позашкільних навчальних
закладах: директори, їх заступники з
навчально-виховної, навчальної,
виховної роботи, завідуючі відділами
(лабораторіями, кабінетами), художні
керівники, керівники гуртків, секцій,
студій та інших форм гурткової роботи.
Посада викладача в позашкільних
закладах освіти цим Переліком не
передбачена.

Проте, за клопотанням Міністерства
соціального захисту населення України
від 01 лютого 1995 року № 01-3/133-02-2 Кабінет
Міністрів України погодився поширити
на викладачів музичних, художніх,
хорових, хореографічних шкіл, шкіл
мистецтв та інших шкіл естетичного
виховання порядок призначення пенсій
за вислугу років, передбачений
постановою Кабінету Міністрів України
№ 909 від 04 листопада 1993 року, без
внесення змін до неї.

Разом з тим, Постановою Кабінету
Міністрів України № 963 від 14 червня 2000
року «Про затвердження переліку посад
педагогічних та науково-педагогічних
працівників» посада викладача
музичної школи включена до переліку
посад педагогічних працівників.

Таким чином, з аналізу вказаних норм та
обставин справи апеляційний суд
приходить до висновку, що позивач має
право на пенсію за вислугу років у
зв'язку з наявністю в нього
педагогічного стажу роботи більше 25
років, а тому судом першої інстанції
правомірно зобов'язано відповідача
призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугу
років як працівнику освіти з 02.12.2013
року.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, а доводи апелянта на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Вінниці
залишити без задоволення, а постанову
Вінницького міського суду Вінницької
області від 30 грудня 2013 року - без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Мельник-Томенко Ж. М.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.