Справа № 818/1730/14
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 р. Справа № 818/1730/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді:
Старостіна В.В.

Суддів:
Бегунца А.О. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання
Машури Г.І.

представника позивача
Литвин О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної екологічної
інспекції у Сумській області на
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 31.07.2014р.
по справі № 818/1730/14

за позовом Публічного
акціонерного товариства "Охтирський
м'ясокомбінат"

до Державної екологічної інспекції
у Сумській області

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне
товариство "Охтирський м'ясокомбінат"
(далі по тексту - позивач, ПАТ
"Охтирський м'ясокомбінат"), звернувся
до Сумського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
екологічної інспекції у Сумській
області (далі по тексту - відповідач,
ДЕІ у Сумській області), в якому просив
суд:

- визнати протиправними дії Державної
екологічної інспекції в Сумській
області щодо винесення Припису на ПАТ
"Охтирський м'ясокомбінат" від 06.11.2013 в
частині п. 3: розробити необхідну
документацію для отримання
спеціального дозволу на користування
надрами в галузі видобування підземних
вод та направити її на розгляд в
Державну службу геології та надр
України.

- визнати протиправними дії Державної
екологічної інспекції в Сумській
області щодо винесення Припису на ПАТ
"Охтирський м'ясокомбінат" від 28.05.2014 в
частині п. 2: розробити необхідну
документацію для отримання
спеціального дозволу на користування
надрами в галузі видобування підземних
вод та направити її на розгляд в
Державну службу геології та надр
України.

- визнати протиправними дії Державної
екологічної інспекції в Сумській
області стосовно направлення
Претензії №988/08-14 від 10.04.2014 про
стягнення з ПАТ "Охтирський
м'ясокомбінат" шкоду у розмірі 722 131,56
грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що
висновки посадових осіб Державної
екологічної інспекції в Сумській
області про порушення вимог
законодавства, що полягали у видобутку
прісних підземних вод без спеціального
дозволу є необґрунтованими, оскільки
частиною 1 статті 23 Кодексу України про
надраземлевласники і землекористувачі
в межах наданих їм земельних ділянок
мають право без спеціальних дозволів
та гірничого відводу видобувати для
своїх господарських і побутових
потреб, зокрема і прісні води.

Ухвалою Сумського окружного
адміністративного суду від 03.07.14 р.
позовні вимоги в частині визнання
протиправними дій Державної
екологічної інспекції в Сумській
області щодо винесення Припису на ПАТ
"Охтирський м'ясокомбінат" від 06.11.2013 в
частині п. 3: розробити необхідну
документацію для отримання
спеціального дозволу на користування
надрами в галузі видобування підземних
вод та направилення її на розгляд в
Державну службу геології та надр
України залишено без розгляду.

31.07.14 року постановою Сумського
окружного адміністративного суду
адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства "Охтирський
м'ясокомбінат" до Державної
екологічної інспекції у Сумській
області про визнання дій протиправними
задоволено.

Визнано протиправними дії Державної
екологічної інспекції в Сумській
області щодо винесення Припису на ПАТ
"Охтирський м'ясокомбінат" від 28.05.2014 в
частині п. 2: розробити необхідну
документацію для отримання
спеціального дозволу на користування
надрами в галузі видобування підземних
вод та направлення її на розгляд в
Державну службу геології та надр
України.

Визнано протиправними дії Державної
екологічної інспекції в Сумській
області стосовно направлення
Претензії № 988/08-14 від 10.04.2014 про
стягнення з ПАТ "Охтирський
м'ясокомбінат" шкоди у розмірі 722 131,56
грн.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті постанови норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного, на його
думку вирішення справи.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник позивача
наполягав на залишенні апеляційної
скарги без задоволення, а рішення суду
першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, представника
позивача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що Державною екологічною
інспекцією у Сумській області з 16
жовтня по 05 листопада 2013 року проведена
позапланова перевірка ПАТ "Охтирський
м'ясокомбінат" щодо дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних ресурсів щодо поводження з
відходами та небезпечними хімічними
речовинами, за наслідками якої
складено акт (а.с. 50-55).

За результатами вищевказаної
перевірки Державною екологічною
інспекцією у Сумській області 06.11.2013
року винесено припис ПАТ "Охтирський
м'ясокомбінат" (а.с. 48) з вимогою
розробити необхідну документацію для
спеціального дозволу на користування
надрами в галузі видобування підземних
вод та направити її на розгляд в
Державну службу геології та надр
України. Термін виконання до 01.05.2014
року.

27.05.2014 року за № 248/02 (а.с.91) Державною
екологічною інспекцією у сумській
області видано Направлення на
проведення позапланової перевірки з
контролю виконання приписів ПАТ
"Охтирський м'ясокомбінат". Позапланова
перевірка була проведена про що
складено акт від 28.05.2014 року (а.с. 92).

За результатами позапланової
перевірки Державна екологічна
інспекція у Сумській області знову
винесла припис № 108/02-16 від 28.05.2014 (а.с. 49)
року з вимогою розробити документацію
для отримання спеціального дозволу на
користування надрами в галузі
видобування підземних вод та направити
її на розгляд в Державну службу
геології та надр України. Термін
виконання зазначено до 01.12.2014 року.

Крім цього за результатами цієї
перевірки 10.04.2014 року Державною
екологічною інспекцією у Сумській
області до ПАТ "Охтирський
м'ясокомбінат" направлена претензія №
988/08-14 (а.с.50) з вимогою в тридцяти денний
термін перерахувати суму збитків у
розмірі 772 131,56 грн. (сімсот двадцять дві
тисячі сто тридцять одну гривню 56
копійок), завданих державі внаслідок
видобутку прісних підземних вод без
спеціального дозволу на спеціальний
рахунок місцевого бюджету для
зарахування коштів в доход місцевого
бюджету Охтирської міської ради для їх
подальшого перерозподілу між
бюджетами відповідно до ст. ст. 29, 69
Бюджетного кодексу України.

При цьому, в претензії зазначено, що ПАТ
"Охтирський м'ясокомбінат" здійснює
видобуток підземних вод на виробничі
потреби без спеціального дозволу на
використання надр в галузі видобування
підземних вод протягом періоду з 08.08.2011
по 05.11.2013.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції вважав, що позивач, в
межах наданих йому земельних ділянок,
має право без спеціальних дозволів та
гірничого відводу видобувати підземні
води для своїх господарських потреб
(потреб виробництва), тому дії
Державної екологічної інспекції в
Сумській області щодо винесення
Припису на ПАТ "Охтирський
м'ясокомбінат" від 28.05.2014 в частині п. 2
та стосовно направлення Претензії
№988/08-14 від 10.04.2014 про стягнення з ПАТ
"Охтирський м'ясокомбінат" шкоди у
розмірі 722 131,56 грн. є протиправними.

Колегія суддів не погоджується із
такими висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
охорону навколишнього природного
середовища", відносини у галузі охорони
навколишнього природного середовища в
Україні регулюються цим Законом, а
також земельним, водним, лісовим
законодавством, законодавством про
надра, про охорону атмосферного
повітря, про охорону і використання
рослинного і тваринного світу та іншим
спеціальним законодавством.

Згідно зі ст. 14 Кодексу України про
надра, надра надаються в користування в
тому числі для видобування корисних
копалин.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12.12.1994 року № 827 (в редакції
постанови Кабінету Міністрів України
№ 1370 від 28.12.2011 року), підземні води
віднесено до корисних копалин
загальнодержавного значення.

Частиною 1 ст. 19 Кодексу України про
надра передбачено, що надра надаються у
користування підприємствам, установам,
організаціям і громадянам лише за
наявності у них спеціального дозволу
на користування ділянкою надр. Право на
користування надрами засвідчується
актом про надання гірничого відводу.

В той же час, відповідно до ч. 3 цієї
статті, користування надрами
здійснюється без надання гірничого
відводу чи спеціального дозволу у
випадках, передбачених цим Кодексом.

04 січня 2011 року набув чинності Закон
України "Про внесення змін до статті 23
Кодексу України про надра щодо
видобування підземних вод" від 22.12.2010
року № 2849 VI.

Цим Законом статтю 23 Кодексу доповнено
нормою про можливість реалізації права
спеціального надрокористування без
отримання відповідного спеціального
дозволу при видобуванні прісної
підземної води.

Так, ч. 1 ст. 23 Кодексу України "Про надра"
встановлено, що землевласники і
землекористувачі в межах наданих їм
земельних ділянок мають право без
спеціальних дозволів та гірничого
відводу видобувати для своїх
господарських і побутових потреб
корисні копалини місцевого значення і
торф загальною глибиною розробки до
двох метрів, підземні води для власних
господарсько-побутових потреб,
нецентралізованого та
централізованого (крім виробництва
фасованої питної води)
господарсько-питного водопостачання,
за умови що продуктивність водозаборів
підземних вод не перевищує 300 кубічних
метрів на добу, та використовувати
надра для господарських і побутових
потреб.

Отже, з викладених правових норм
вбачається, що здійснення суб'єктами
господарювання користування надрами
(підземними водами) на відповідній
земельній ділянці за загальним
правилом потребує отримання ними
спеціального дозволу.

При цьому, законодавством передбачена
можливість використання особою надр
(підземних вод) без спеціального
дозволу лише при наявності відповідної
правової підстави, яка вимагає
встановлення сукупності наступних
умов: 1) використання суб'єктом
господарювання відповідної земельної
ділянки на титулі права власності або
права користування нею; 2) використання
води для власних
господарсько-побутових потреб,
нецентралізованого та
централізованого (крім виробництва
фасованої питної води)
господарсько-питного водопостачання; 3)
встановлення факту того, що
продуктивність водозаборів підземних
вод не перевищує 300 кубічних метрів на
добу.

Водозабір ПАТ "Охтирський
м'ясокомбінат" складається із двох
свердловин №№4031/1 (№1) та №4030/2 (№2)
глибиною 107 та 103 м. відповідно, відстань
між якими 80 м. В постійній експлуатації
знаходиться свердловина №1, №2 -
резервна. Дані обставини
підтверджуються паспортами
артезіанських свердловин (а.с. 25-33).
Підприємство видобуває підземні води
на підставі дозволу на спеціальне
водокористування (а.с.46). Відповідно до
дозволу на спеціальне
водокористування ПАТ "Охтирський
м'ясокомбінат", який діє до 01.01.2015,
журналу обліку забору води, звітів про
використання води (а.с. 34-45), об'єми
використаної підземної води для
виробничих потреб за період з 01.10.2011
року по 01.10.2013 складає:

- з 01.10.2011 року по 31.12.2011 року - 1800м.куб.;

- за 2012 рік -6100 м.куб.;

- з 01.01.2013 по 01.10.2013 -5576 м.куб.

Позивачем підземні води
використовуються у виробництві, тобто
у господарській діяльності
підприємства.

Кодекс України "Про надра" не надає
тлумачення терміну
господарсько-побутові потреби, який
застосовано в його статті 23.

Разом з тим, колегія суддів вважає
безпідставним ототожнення позивачем
господарсько-побутових потреб
водопостачання за ст. 23 кодексу України
"Про надра" з поняттям господарської
діяльності в ст. 3 Господарського
кодексу України, виходячи з наступного.

Господарська діяльність, що
здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку, є
підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва -підприємцями (частина
друга).

Сферу господарських відносин
становлять господарсько-виробничі,
організаційно-господарські та
внутрішньогосподарські відносини
(частина четверта).

Господарсько-виробничими є майнові та
інші відносини, що виникають між
суб'єктами господарювання при
безпосередньому здійсненні
господарської діяльності (частина
п'ята).

При цьому, господарсько-виробничі
відносини - це відносини, що виникають
безпосередньо у процесі здійснення
суспільного виробництва, спрямованого
на виготовлення та реалізацію
продукції, на виконання робіт чи
надання послуг вартісного характеру,
що мають цінову визначеність, та на
реалізацію дієздатності суб'єкта
господарювання. Ці відносини виникають
навколо створення певних благ, що
складають предмет господарської
діяльності.

З урахуванням того, що позивачем
підземні води використовуються саме
при виробництві м'яса, що є основним
видом діяльності товариства, позивачем
здійснюється видобування підземних
вод саме у господарських цілях.

При цьому, законодавець у ст. 23 Кодексу
України "Про надра" відокремлює поняття
"господарські", "побутові",
"господарсько-побутові" потреби, читко
визначивши, що землекористувачам в
межах наданих їм земельних ділянок
надається право без спеціальних
дозволів видобувати підземні води для
власних господарсько-побутових потреб,
що означає їх особливий вид, відмінний
від господарських.

Будь-які потреби підприємства у водних
ресурсах є його виробничими потребами.
При цьому, кожне підприємство має
власні господарсько-побутові потреби,
наприклад забезпечення
санітарно-гігієнічних вимог
працівників, миття території,
обладнання, прання одягу тощо. Вказані
цілі водоспоживання не пов'язані
безпосередньо з забезпеченням
технологічного процесу виробництва
продукції і відповідають визначенню
поняття видобування підземних вод для
власних господарсько-побутових потреб.

Також колегія суддів звертає увагу на
те, що позивачем, починаючи з 2010 року,
вживаються дії, щодо оформлення
спеціального дозволу на використання
надр, що підтверджується Рішенням
Сумської обласної ради від 15.04.2011 про
погодження клопотання щодо надання
спеціального дозволу на користування
надрами, позитивним висновком
Управління державного комітету
України з промислової безпеки, охорони
праці та гірничого нагляду по Сумській
області від 27.12.2010 № 1646 про погодження
отримання спеціального дозволу на
користування надрами та листами
позивача про виконання припису,
листами позивача про об'єми забраної
води на виробничі потреби.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що
використання позивачем води для
виробництва кінцевого продукту, що є
метою та видом діяльності позивача, та
подальша реалізація виготовленої
продукції з метою отримання доходу, не
є використанням води в
господарсько-побутових потребах.

За таких обставин, дія ч. 1 ст. 23 закону
України "Про надра", яка дозволяє
землекористувачам видобувати підземні
води без спеціального дозволу та
гірничого відводу, не розповсюджується
на дії позивача з видобування та
використання підземних вод при
виробництві м'яса.

Через неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального права, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
скасування рішення суду першої
інстанції з прийняттям постанови про
відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Постанова суду першої інстанції від
31.07.14 року не відповідає вимогам ст.159
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому підлягає скасуванню з
підстав, визначених п.1, п.2, п.3, ч.1 ст.202
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Відповідно до ч.2 ст.205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ч.1 ст. 198,
п.п. 1,3,4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, 207, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
екологічної інспекції у Сумській
області задовольнити.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 31.07.2014р. по
справі № 818/1730/14 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства "Охтирський
м'ясокомбінат" до Державної
екологічної інспекції у Сумській
області про визнання дій протиправними
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Шевцова Н.В. Повний текст постанови
виготовлений 24.10.2014 р.