Справа № 814/2208/14
Суддя: Желєзний І. В.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

27 жовтня 2014 року
Справа № 814/2208/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Желєзного І.В.
секретар судового засідання Зощак В.В.
розглянувши адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1

доДержавної податкової інспекції у
Центральному районі м.Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області, вул.
Потьомкінська, 24/2,Миколаїв,54030

провизнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень, ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся до адміністративного суду з
позовом, в якому просив визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Центральному
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області (далі по тексту - відповідач,
ДПІ) від 16.07.2014 року: № про
визначення грошового зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб в сумі
58218,60 грн. (46438,88грн. - за основним
платежем, 11779,72грн. - штрафних санкцій);
№ про застосування штрафу в
розмірі 170грн. за неподання декларації,
в зв'язку з отриманням доходу в виді
прощеної (анульованої) Банком пені за
кредитною угодою.

Відповідач позов не визнав, зазначивши,
що відповідно до даних ЦБД ДРФО від
02.06.2014 №49171 ОСОБА_1 у четвертому
кварталі 2012 отримав дохід за 126 ознакою
(додаткове благо) від АТ «Райффайзен
Банк Аваль» у сумі 274432,22 грн., який не
був відображений у декларації про
майновий стан за 2012 рік як такий, що
підлягає оподаткуванню відповідно до
частини «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК
України.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши наявні в них фактичні дані,
суд встановив наступне.

В червні 2014 року ДПІ проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку діяльності ОСОБА_1 (РНОКПП
НОМЕР_1) з питань своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати належних сум податків,
результати якої оформлені Актом №
503/14-03-17-03-08/НОМЕР_1.

В ході проведення перевірки
контролюючий орган дійшов висновку про
порушення позивачем п.п.49.18.4 п. 49.18. ст.49,
п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України,
а саме неподання декларації про
майновий стан і доходи за 2012 рік, а
також порушення п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176,
п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України,
в результаті чого встановлено ухилення
від сплати податку (недекларування
доходу в виді прощеної (анульованої)
пені за кредитним договором) на доходи
фізичних осіб за 2012 рік на 46438,88 грн..

На підставі зазначеного акта перевірки
ДПІ 16.07.2014 року прийнято податкові
повідомлення-рішення: № про
визначення позивачу грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб за основним платежем в
сумі 46438,88 грн. та штрафних санкцій на
суму 11609,72 грн.; №, яким до
позивача застосовано штрафні санкції в
сумі 170,00 грн..

Як вбачається з матеріалів справи,
12.07.2006 року позивачем укладено
кредитний договір №014/08-112/49270 з АТ
«Райффайзен Банк Аваль» (далі - Банк), за
яким позивач отримав кредит в сумі 21080,00
дол. США строком на 72 місяця по 12.07.2012
року.

В зв'язку з невиконанням позивачем
договірних зобов'язань за наведеним
вище кредитним договором, 04.03.2011 року
Банк звернувся до Центрального
районного суду м. Миколаєва про
дострокове розірвання кредитного
договору та стягнення з позивача
кредитної заборгованості в сумі 117457,35
грн.. Рішенням Центрального районного
суду м. Миколаєва від 12.10.2012 року (справа
№2-3045/11) позов задоволено.

11.12.2012 року між позивачем та Банком
укладено кредитний договір №
014/81-1-0-00/2829, згідно якого, з урахуванням
додаткової угоди до цього кредитного
договору від 11.12.2012 року №
014/81-1-0-00/2829/81-1-0-00/2830, позивачеві надано
кошти в сумі 40578,32 грн. на
рефінансування заборгованості за
кредитним договором від 12.07.2006 року
строком до 11.06.2015 року.

Також 11.12.2012 року між позивачем та
Банком укладено додаткову угоду №
014/08-112/49270/81-1-0-00/2828 про конвертацію
валютного кредиту в кредит в
національній валюті.

11.12.2012 Банк повідомив позивача про
анулювання (прощення) заборгованість
по сплаті пені в розмірі 274432,22грн.,
нарахованої за прострочення виконання
зобов'язань.

Отже, на думку контролюючого органу,
анульована пеня в сумі 274432,22 грн. є
доходом позивача, що отриманий в якості
додаткового блага, а тому підлягає
оподаткуванню.

Суд погоджується з доводами позивача
про невмотивованість вказаної позиції,
виходячи з такого.

Згідно пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України додаткові блага -
кошти, матеріальні чи нематеріальні
цінності, послуги, інші види доходу, що
виплачуються (надаються) платнику
податку податковим агентом, якщо такий
дохід не є заробітною платою та не
пов'язаний з виконанням обов'язків
трудового найму або не є винагородою за
цивільно-правовими договорами
(угодами), укладеними з таким платником
податку (крім випадків, прямо
передбачених нормами розділу IV ПК
України).

Відповідно пп. 14.1.54. п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України дохід з
джерелом їх походження з України -
будь-який дохід, отриманий резидентами
або нерезидентами, у тому числі від
будь-яких видів їх діяльності на
території України (включаючи виплату
(нарахування) винагороди іноземними
роботодавцями), її континентальному
шельфі, у виключній (морській)
економічній зоні, у тому числі, але не
виключно, доходи у вигляді: а)
процентів, дивідендів, роялті та
будь-яких інших пасивних
(інвестиційних) доходів, сплачених
резидентами України; б) доходів від
надання резидентам або нерезидентам в
оренду (користування) майна,
розташованого в Україні, включаючи
рухомий склад транспорту, приписаного
до розташованих в Україні портів; в)
доходів від продажу рухомого та
нерухомого майна, доходів від
відчуження корпоративних прав, цінних
паперів, у тому числі акцій українських
емітентів; г) доходів, отриманих у
вигляді внесків та премій на
страхування і перестрахування ризиків
на території України; ґ) доходів
страховиків - резидентів від
страхування ризиків страхувальників -
резидентів за межами України; д) інших
доходів від діяльності, у тому числі
пов'язаних з повною або частковою
переуступкою прав та обов'язків за
угодами про розподіл продукції на
митній території України або на
територіях, що перебувають під
контролем контролюючих органів (у
зонах митного контролю, на
спеціалізованих ліцензійних митних
складах тощо); е) спадщини, подарунків,
виграшів, призів; є) заробітної плати,
інших виплат та винагород, виплачених
відповідно до умов трудового та
цивільно-правового договору; ж) доходів
від зайняття підприємницькою та
незалежною професійною діяльністю;

Приписами пп.14.1.56. п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України визначено, що доходи -
загальна сума доходу платника податку
від усіх видів діяльності, отриманого
(нарахованого) протягом звітного
періоду в грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах як на території
України, її континентальному шельфі у
виключній (морській) економічній зоні,
так і за їх межами; Відповідно до п.162.1
ст.162 Податкового кодексу України
платниками податку на доходи фізичних
осіб, зокрема є, фізична особа -
резидент, яка отримує доходи як з
джерела їх походження в Україні, так і
іноземні доходи.

Як випливає з п.164.1 ст.164 Податкового
кодексу України базою оподаткування є
загальний оподатковуваний дохід, з
урахуванням особливостей, визначених
цим розділом. Загальний
оподатковуваний дохід - будь-який
дохід, який підлягає оподаткуванню,
нарахований (виплачений, наданий) на
користь платника податку протягом
звітного податкового періоду.

Загальний місячний (річний)
оподатковуваний дохід платника
податку, окрім інших, включає дохід,
отриманий платником податку як
додаткове благо (крім випадків,
передбачених статтею 165 цього Кодексу)
у вигляді суми боргу платника податку,
анульованого (прощеного) кредитором за
його самостійним рішенням, не
пов'язаним з процедурою банкрутства, до
закінчення строку позовної давності.
Якщо кредитор повідомляє платника
податку-боржника рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
або шляхом укладення відповідного
договору, або шляхом надання
повідомлення боржнику під підпис
особисто про анулювання (прощеного)
боргу та включає суму анульованого
(прощеного) боргу до податкового
розрахунку суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, за підсумками звітного
періоду, у якому такий борг було
анульовано (прощеного), такий боржник
самостійно сплачує податок з таких
доходів та відображає їх у річній
податковій декларації (пп. 164.2.17 «д» п.
164.2 ст. 164 Податкового кодексу України).

Згідно п.179.1, п.179.7 ст. 179 Податкового
кодексу України платник податку
зобов'язаний подавати річну декларацію
про майновий стан і доходи (податкову
декларацію) відповідно до цього
Кодексу. Фізична особа зобов'язана
самостійно до 1 серпня року, що настає
за звітним, сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену в поданій нею
податковій декларації. Сума податкових
зобов'язань, донарахована контролюючим
органом, сплачується до відповідного
бюджету у строки, встановлені цим
Кодексом.

Таким чином, згідно Податкового
кодексу України визначальною ознакою
доходу платника податку, як об'єкта та
бази оподаткування податком з доходу
фізичних осіб, в тому числі у вигляді
додаткового блага, є фактичне
отримання такого доходу платником
податку в грошовій, матеріальній або
нематеріальній формі.

При цьому, анульована (прощена)
позивачу банком пеня, нарахована
протягом певного часу дії договору, не
є доходом, отриманим як додаткове
благо.

Отже, відсотки, нараховані боржнику
внаслідок прострочення виконання ним
договірного зобов'язання, не
включаються до загального місячного
(річного) оподатковуваного доходу
платника податку.

Відносини, що виникли між банком та
його клієнтом з питань надання кредиту,
є цивільно-правовими відносинами, які
регулюються актами цивільного
законодавства України, зокрема нормами
ЦК України. При цьому нарахування пені
є лише засобом забезпечення виконання
зобов'язання перед банком.

Прощена позивачу пеня не є його доходом
та додатковим благом, оскільки, якщо
сума кредиту надається безпосередньо
позичальнику, то неустойка (в т.ч. пеня)
ним не отримується, а банк вправі як
стягнути її, так і не стягувати.
Прощення пені за несвоєчасне виконання
грошового зобов'язання регулюється між
сторонами зобов'язання в межах
договірних правовідносин цивільного
законодавства.

Отже, пеня за несвоєчасне виконання
грошового зобов'язання, нарахована
банком відповідно до умов договору та
анульована за його рішенням, не є
доходом платника податків в розумінні
Податкового кодексу України, що
підлягає оподаткуванню.

А відтак дії позивача щодо не
включення до річної податкової
декларації за 2012 рік суми анульованої
банком пені є правомірними, оскільки
анульована пеня за прострочення сплати
грошового зобов'язання не є доходом
позивача.

Таким чином, відповідач, який є
суб'єктом владних повноважень, в
правовідносинах, що були предметом
судового дослідження, діяв не на
підставі та не в спосіб, що передбачені
законами України, без дотримання
принципу рівності перед законом та без
дотримання необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав та інтересів позивача і
цілями, на досягнення яких спрямовані
дії.

Вищенаведене в сукупності є підставою
для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені витрати з Державного
бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 11, 70, 71, 86, 159-163, 167, 254 КАС України,
суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та
скасувати податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Центральному районі
м.Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області від
16.07.2014року №.

Визнати протиправним та
скасувати податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Центральному районі
м.Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області від
16.07.2014 року №.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 255 гривень 78
копійок в рахунок відшкодування
сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів в порядку ст. 186
КАС України.

Суддя
І. В. Желєзний