Справа № 826/8314/14
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8314/14
Головуючий у 1-й інстанції: Качур
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

21 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко
Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській
Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на ухвалу Окружного
адміністративного суду м. Києва від 16
червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справи України в м. Києві,
Прокуратури м. Києва про визнання дій
протиправними, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року позивач - ОСОБА_2
звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Головного
управління Міністерства внутрішніх
справи України в м. Києві, Прокуратури
м. Києва про визнання протиправними дій
посадових осіб Дарницького РУ ГУ МВС
України в м. Києві та Прокуратури
Дарницького району м. Києва вчиненні
під час затримання з 23.01.2014 року по
23.03.2014 року; стягнення на користь
позивача з Державної Казначейської
служби України матеріальної шкоди в
розмірі 115 200 гривень та моральної шкоди
в розмірі 300 000 гривень, а всього - 415 200
гривень за рахунок Державного бюджету
України, шляхом списання на користь
позивача вказаної суми з відповідного
казначейського рахунку, у зв'язку з
незаконними діями посадових осіб
Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві
та Прокуратури Дарницького району м.
Києва, якими незаконно повідомлено
позивачу про підозру у вчиненні
кримінального правопорушення,
незаконно обрано запобіжний захід у
вигляді тримання під вартою та
домашній арешт у межах кримінальних
проваджень № 000179 і 0000461, а у
подальшому кримінальне провадження №
0000461 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст.
284 КПК України.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 16 червня 2014 року
відмовлено у відкритті провадження в
адміністративній справі.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 16 червня 2014 року та направити
справу до суду першої інстанції для
вирішення по суті. Свої вимоги апелянт
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції при постановленні
оскаржуваного рішення було порушено
норми процесуального права.

У судове засідання сторони та їх
представники не з'явилися, причини
неявки суду невідомі, про розгляд
справи були повідомлені належним
чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а
ухвалу Окружного адміністративного
суду м. Києва від 16 червня 2014 року - без
змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у
відкритті провадження в
адміністративній справі, суд першої
інстанції виходив з того, що
компетентним національним судом, до
юрисдикції якого належить розгляд
скарг щодо прийняття рішень, вчинення
дій або допущення бездіяльності
суб'єктом владних повноважень в межах
проведення досудового слідства, є суд,
який спеціалізується на розгляді
кримінальних справ, а тому викладені
позивачем вимоги не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Рішення, прийняті суб'єктами владних
повноважень, дії, вчинені ними під час
здійснення управлінських функцій, а
також невиконання повноважень,
встановлених законодавством
(бездіяльність), можуть бути оскаржені
до суду відповідно до частин першої,
другої статті 55 Конституції України.

Згідно статті 2 КПК України завданнями
кримінального провадження є захист
особи, суспільства та держави від
кримінальних правопорушень, охорона
прав, свобод та законних інтересів
учасників кримінального провадження, а
також забезпечення швидкого, повного
та неупередженого розслідування і
судового розгляду з тим, щоб кожний, хто
вчинив кримінальне правопорушення, був
притягнутий до відповідальності в міру
своєї вини, жоден невинуватий не був
обвинувачений або засуджений, жодна
особа не була піддана необґрунтованому
процесуальному примусу і щоб до
кожного учасника кримінального
провадження була застосована належна
правова процедура.

В той час, як частино 1 статті 2 КАС
України передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження (частина 2 статті 2 КАС
України).

Вичерпний перелік публічно-правових
справ, на які не поширюється юрисдикція
адміністративних судів, визначено в
частині 3 статті 17 КАС України, а саме
справи: що віднесені до юрисдикції
Конституційного Суду України; які
належить вирішувати в порядку
кримінального судочинства; про
накладення адміністративних стягнень;
щодо відносин, які відповідно до
закону, статуту (положення) об'єднання
громадян віднесені до його внутрішньої
діяльності або виключної компетенції.

Отже, Кодекс адміністративного
судочинства України регламентує
порядок розгляду не всіх
публічно-правових спорів, а лише тих,
які виникають у результаті здійснення
суб'єктом владних повноважень
управлінських функцій і розгляд яких
безпосередньо не віднесено до
підсудності інших судів.

Як убачається зі змісту позовних вимог
ОСОБА_2, спірні правовідносини виникли
з приводу дій вчинених під час
досудового розслідування кримінальних
справ.

Відповідно до пункту 1 статті 1 КПК
України порядок кримінального
провадження на території України
визначається лише кримінальним
процесуальним законодавством України.

Згідно частини 1 статті 306
Кримінального процесуального кодексу
України, скарги на рішення, дії чи
бездіяльність слідчого чи прокурора
розглядаються слідчим суддею
місцевого суду згідно з правилами
судового розгляду, передбаченими
статтями 318 - 380 цього Кодексу, з
урахуванням положень глави 26 цього
Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується із судом першої
інстанції про те, що компетентним
національним судом, до юрисдикції
якого належить розгляд скарг щодо
прийняття рішень, вчинення дій або
допущення бездіяльності суб'єктом
владних повноважень в межах проведення
досудового слідства, є суд, який
спеціалізується на розгляді
кримінальних справ.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 109
КАС України, суддя відмовляє у
відкритті провадження в
адміністративній справі, якщо заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Отже судом першої інстанції вірно
встановлено, що викладені позивачем
вимоги не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства, тоді як розгляд даних
вимог має здійснюватися за правилами,
встановленими Кримінальним
процесуальним кодексом України, в
порядку кримінального судочинства.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам. В
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
залишити без задоволення, а ухвалу
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 16 червня 2014 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду м. Києва від 16 червня 2014 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Є.Пилипенко

Судді
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

.

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.