Справа № 2а-9792/11/2070
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/49722/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Логвиненка
А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Харківської обласної митниці на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 20.12.2011 року
та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04.07.2012 року
у справі за позовом Приватного
підприємства «СПС» до Харківської
обласної митниці, Головного управління
Державного казначейства України в
Харківській області про визнання
недійсними та скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

У липні 2011 року ПП «СПС» звернулося до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Харківської обласної митниці,
Головного управління Державного
казначейства України в Харківській
області про визнання недійсними та
скасування рішення.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 20.12.2011 року
адміністративний позов ПП «СПС» було
задоволено повністю. Скасовано рішення
Харківської обласної митниці про
визначення митної вартості товарів №
807000006/2011/300095/1 від 24.02.2011 року та картку
відмови Харківської обласної митниці в
прийнятті митної декларації №
807070005/2011/322265 від 23.02.2011 року. Стягнуто з
Державного бюджету України на користь
ПП «СПС» суму податку на додану
вартість у розмірі 31937,17 грн.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04.07.2012 року
апеляційну скаргу Харківської
обласної митниці було залишено без
задоволення, а постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
20.12.2011 року - без змін.

У касаційній скарзі Харківська обласна
митниця, не погоджуючись з даними
рішеннями, посилаючись на допущені
судами першої та апеляційної інстанцій
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
20.12.2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 04.07.2012 року та прийняти нову
постанову, якою відмовити в задоволені
позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга Харківської обласної митниці
задоволенню не підлягає, оскільки
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана вірно, а доводи касаційної
скарги є необґрунтованими і не надають
підстав, які передбачені статтями 225 - 229
Кодексу адміністративного судочинства
України для зміни чи скасування
судових рішень.

Судами встановлено, що між ПП «СПС» та
Компанією QINGDAO TAI FOONG FOODS CO (Китай) 06.11.2009
року укладено контракт № 061109-14.
відповідно до якого Компанія QINGDAO TAI FOONG
FOODS CO (постачальник) зобов'язувався
поставити ПП «СПС» товар згідно
специфікації «червоний перець паприка
(Capsicum Аnnuum), мелений ASTA 140 вагою 10000 кг за
ціною 2,18 доларів США за 1 кг загальною
вартістю 21800,00 доларів США», «червоний
перець паприка (Capsicum Аnnuum), мелений ASTA 100
вагою 5000 кг за ціною 1,66 доларів США за 1
кг загальною вартістю 8300,00 доларів США»
на умовах FOB CN (м. QINGDAO) згідно з
міжнародними правилами тлумачення
торгівельних термінів «Інкотермс - 2000».
Умови даного контракту сторонами
виконано.

Відповідно до Специфікації № 6 від
25.11.2010 року до Контракту № 061109-14 від
06.11.2009 року поставці підлягали
«червоний перець паприка (Capsicum Аnnuum),
мелений ASTA 140 вагою 10000 кг за ціною 2,18
доларів США за 1 кг загальною вартістю
21800,00 доларів США», «червоний перець
паприка (Capsicum Аnnuum), мелений ASTA 100 вагою
5000 кг за ціною 1,66 доларів США за 1 кг
загальною вартістю 8300,00 доларів США».

На виконання Контракту ПП «СПС»
відповідно до Специфікації № 6 від
25.11.2010 року згідно комерційного інвойсу
№ TF201007 від 16.12.2010 року надійшов товар
«висушені та розмелені плоди
стручкового перцю роду Capsicum annuum:
червоний перець паприка (Capsicum annuum),
мелений ASTA 140 - 10000 кг», «висушені та
розмелені плоди стручкового перцю роду
Capsicum annuum: червоний перець паприка (Capsicum
annuum), мелений ASTA 100 - 5000 кг».

Зазначена у Специфікації № 6 від 25.11.2010
року до Контракту № 061109-14 від 06.11.2009
року ціна товару становить «висушені
та розмелені плоди стручкового перцю
роду Capsicum annuum: червоний перець паприка
(Capsicum annuum), мелений ASTA 140 - 10000 кг»- 21800,00
доларів США за 10 000 кг (із розрахунку: 2,18
доларів США за 1 кг), «висушені та
розмелені плоди стручкового перцю роду
Capsicum annuum: червоний перець паприка (Capsicum
annuum), мелений ASTA 100 - 5000 кг»- 8300,00 доларів
США за 5 000 кг (із розрахунку: 1,66 доларів
США за 1 кг).

Згідно із пунктом 7 Контракту оплата
Товару здійснюється Покупцем на
умовах, зазначених в специфікаціях, які
становлять невід'ємну частину чинного
Контракту. А Специфікацією № 6
від 25.11.2010 року до Контракту № 061109-14 від
06.11.2009 року в свою чергу визначено, що
оплата повинна бути здійснена Покупцем
(Позивачем) двома частинами: передплата
- 25 % та кінцевий розрахунок 75 % - після
отримання від Продавця копій всіх
відвантажувальних документів, але не
пізніше прибуття Товару до порту Одеси.

Свої зобов'язання з оплати отриманого
товару ПП «СПС» виконало у повному
обсязі на загальну суму 30 100 доларів
США, що підтверджується платіжними
дорученнями в іноземній валюті № 197 від
07.02.2010 року на суму 3900,00 доларів США, № 193
від 25.01.2010 року на суму 18675,00 доларів США,
та № 178 від 15.12.2010 року на суму 7525,00
доларів США.

23 лютого 2010 року позивачем до
Харківської обласної митниці було
подано декларацію № 807070005/2011/322265, в якій
заявлено митну вартість за 1-м методом
оцінки - за ціною договору щодо товарів,
які імпортуються (вартість операції).

Згідно платіжного доручення № 261 від
12.02.2010 року та № 256 від 10.02.2010 року
позивач, дотримуючись приписів чинного
законодавства України, виконав
обов'язок щодо сплати митних платежів
та перерахував до Державного бюджету
України 51 377,18 грн. податку на додану
вартість.

Під час здійснення митного контролю
наданих до митного оформлення товарів
та документів у митного органу виникли
сумніви у заявленій митній вартості,
які полягали у тому, що по фактам
митного оформлення іншими митницями
України рівень митної вартості на
аналогічний товар, становив 3,50 доларів
США/кг. У зв'язку з чим направлено запит
до відділу контролю митної вартості, з
метою перевірки правильності
визначення митної вартості товару.

Під час розгляду запиту Харківською
обласною митницею здійснена процедура
консультації з декларантом, в ході якої
доведена інформація про рівень цін на
ідентичні або подібні товари, що
оформлювалися іншими митницями по
митній системі в максимально
наближений час та запропоновано
відповідно до вимог пункту ІІ
постанови КМУ від 20.12.2006 року № 1766 з
метою перевірки виконання вимог статті
265 Митного кодексу України надати до
митниці калькуляцію собівартості
виробника, прайс-листи, аналіз ринку
оцінюваних товарів в найближчий час
щодо їх експорту.

За результатами розгляду запиту про
визначення митної вартості
Харківською обласною митницею
прийнято Рішення про визначення митної
вартості №807000006/2011/300095/1 від 24.02.2011 року,
за яким збільшено митну вартість
товару, що ввозився ПП «СПС» з
розрахунку 3,50 долара США за 1 кг, що на
«висушені та розмелені плоди
стручкового перцю роду Capsicum annuum, для
харчової промисловості та кулінарії: -
червоний перець паприка (Capsicum annuum),
мелений ASTA 140 - 10000 кг»- становить 25000,00
доларів США із розрахунку 3,50 долара
США за 1 кг, що на 1,32 долара США більше,
ніж заявлена позивачем митна вартість
за 1 кг товару, «висушені та розмелені
плоди стручкового перцю роду Capsicum annuum,
для харчової промисловості та
кулінарії: - червоний перець паприка
(Capsicum annuum), мелений ASTA 100 - 5000 кг»-
становить 17500,00 доларів США із
розрахунку 3,5 долара США за 1 кг, що на 1,84
долара США більше, ніж заявлена
позивачем митна вартість за 1 кг товару.

Відповідно статті 41 Митного кодексу
України митний контроль здійснюється
безпосередньо посадовими особами
митних органів шляхом:

1) перевірки документів та відомостей,
необхідних для такого контролю;

2) митного огляду (огляду та переогляду
товарів і транспортних засобів,
особистого огляду громадян);

3) обліку товарів і транспортних
засобів, що переміщуються через митний
кордон України;

4) усного опитування громадян та
посадових осіб підприємств;

5) перевірки системи звітності та
обліку товарів, що переміщуються через
митний кордон України, а також
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків і
зборів, які відповідно до законів
справляються при переміщенні товарів
через митний кордон України;

6) огляду територій та приміщень
складів тимчасового зберігання, митних
ліцензійних складів, спеціальних
митних зон, магазинів безмитної
торгівлі та інших місць, де знаходяться
або можуть знаходитися товари і
транспортні засоби, що підлягають
митному контролю, чи провадиться
діяльність, контроль за якою покладено
на митні органи законом;

7) використання інших форм,
передбачених цим Кодексом та іншими
законами України з питань митної
справи.

Порядок здійснення митного контролю
визначається Кабінетом Міністрів
України відповідно до норм цього
Кодексу.

Пунктом 7 Порядку декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.12.2006 № 1766,
визначено, що для підтвердження
заявлених відомостей про митну
вартість товарів декларант
зобов'язаний подати:
зовнішньоекономічний договір
(контракт) і додатки до нього:
рахунок-фактуру (інвойс) або
рахунок-проформу; банківські платіжні
документи (якщо рахунок сплачено), а
також інші платіжні та/ або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
рішення митного органу про визначення
митної вартості раніше ввезених
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів, якщо воно
прийнято за одним договором
(контрактом); пакувальні листи: копію
ліцензії на ввезення (вивезення)
товарів, імпорт (експорт) яких підлягає
ліцензуванню.

Відповідно до пункту 11 Порядку для
підтвердження митної вартості товарів
на вимогу митного органу декларант
зобов'язаний подати додаткові
документи. Для підтвердження заявленої
декларантом митної вартості
оцінюваних товарів можуть подаватися:
договір з третіми особами, що
пов'язаний з договором (контрактом) про
поставку товарів, митна вартість яких
визначається; рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця; рахунки про сплату
комісійних, брокерських
(посередницьких) послуг, пов'язаних з
виконанням умов договору (контракту);
відповідна бухгалтерська
документація; ліцензійний чи
авторський договір (контракт);
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) фірми - виробника товару;
калькуляція фірми - виробника товару;
копія вантажної митної декларації
країни відправлення, а в разі коли в
такій країні товар розмішувався в
митному режимі, яким не передбачено
сплату податків і відповідно до якого
товар перебував під митним контролем, -
копія вантажної митної декларації,
оформленої в попередній експорту
митний режим; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, що мають
відповідні повноваження згідно із
законодавством; сертифікат про
походження товару; відомості про
якісні характеристики товару;
інформація зовнішньоторговельних та
біржових організацій , про вартість
товару та/або сировини.

Частиною 1 статті 264 Митного кодексу
України визначено, що заявлена
декларантом митна вартість товарів і
подані ним відомості про її визначення
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Згідно із статтею 259 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є їх ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, обчислена відповідно до
положень цього Кодексу.

Загальні положення визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, методи її визначення
передбачені статтями 266 - 275 Митного
кодексу України, статтею 16 Закону
України «Про Єдиний митний тариф».

Статтями 259 - 265 Митного кодексу України
встановлено права та обов'язки
декларанта та митниці при визначенні
митної вартості товару.

Відповідно до статті 262 Митного України
митна вартість товарів і метод її
визначення заявляються (декларуються)
митному органу декларантом під час
переміщення товарів через митний
кордон України шляхом подання
декларації митної вартості.

Порядок та умови декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України,
встановлюються Кабінетом Міністрів
України, а порядок заповнення
декларацій митної вартості - є
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади в галузі
митної справи.

Відповідно до вищезазначених приписів
Митного кодексу України порядок та
умови декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, встановлено
Порядком декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 20 грудня 2006 р. N
1766. При цьому порядок заповнення
декларації митної вартості
встановлено Порядком заповнення
декларації митної вартості,
затвердженим наказом Державної митної
служби України від 02 грудня 2003 р. N 828 .

Визначення митної вартості товарів, що
ввозяться на митну територію України,
здійснюється шляхом застосування
методів, визначених у частині 1 статті
266 Митного кодексу України.

Виходячи із зазначеної норми, методами
визначення митної вартості товарів,
які возяться на митну територію
України є:

- метод оцінки за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції) (метод 1);

- метод оцінки за ціною договору щодо
ідентичних товарів (метод 2);

- метод оцінки за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів
(метод 3);

- метод оцінки на основі віднімання
вартості (метод 4);

- метод оцінки на основі додавання
вартості (обчислена вартість) (метод5);

- резервний метод (метод 6).

Відповідно до частини 2 статті 266
Митного кодексу України основним є
метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору щодо товарів,
які імпортуються (вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути
визначена за методом 1, проводиться
процедура консультацій між митним
органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору підстав для
визначення митної вартості. У ході
таких консультацій митний орган та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, за основу може братися ціна, за
якою оцінювані ідентичні або подібні
(аналогічні) товари були продані в
Україні не пов'язаному з продавцем
покупцю.

Згідно із частиною 5 статті 266 Митного
Кодексу України, кожний наступний
метод застосовується, лише якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу.

З аналізу вищенаведених норм
вбачається, що митні органи мають
виключну компетенцію в питаннях
перевірки та контролю правильності
обчислення декларантом митної
вартості. Однак, дискреційні функції
митних органів мають законодавчі
обмеження у випадках незгоди із
задекларованою митною вартістю. До
таких, зокрема належать процедура
консультацій між митним органом та
декларантом з метою обґрунтованого
вибору підстав для визначення митної
вартості та обов'язок послідовного
вибору методів (від першого до шостого)
визначення митної вартості товарів.

В обґрунтування оскаржуваного рішення
Харківська обласна митниця у своєму
листі зазначила, що згідно цінової
інформації ЄАІС ДМСУ ціна на червоний
перець паприка китайського
виробництва, який експортувався до
України в найближчий час до часу
експорту оцінюваного товару, становила
від 3,50 доларів США/кг.

Відмовляючи в митному оформленні
товару Харківська обласна митниця не
довела, що для застосування резервного
методу нею послідовно застосовувалися
інші методи визначення митної вартості
і не довела, чому їх неможливо було
застосувати.

Згідно із частиною 1 - 7 статті 268 Митного
кодексу України, у разі якщо митна
вартість імпортованих товарів не може
бути визначена згідно з положеннями
статті 267 цього Кодексу, за митну
вартість береться вартість операції з
ідентичними товарами, які продаються
на експорт в Україну з тієї ж країни і
час експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу
визначення митної вартості за основу
береться вартість операції з
ідентичними товарами з дотриманням
умов, зазначених у цій статті. При цьому
під ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як: 1) фізичні характеристики: 2)
якість та репутація на ринку; 3) країна
походження; 4) виробник.

Незначні зовнішні відмінності не
можуть бути підставою для відмови у
розгляді товарів як ідентичних, якщо в
цілому такі товари відповідають
вимогам частини другої цієї статті.

Ціна договору щодо ідентичних товарів
береться за основу для визначення
митної вартості товарів, якщо ці товари
ввезено приблизно в тій же кількості та
на тих же комерційних умовах, що й
оцінювані товари.

У разі відсутності такого продажу
використовується вартість операції з
ідентичними товарами, які продавалися
в Україну в іншій кількості та/або на
інших комерційних умовах. При цьому їх
ціна коригується з урахуванням
зазначених розбіжностей незалежно від
того, веде це до збільшення чи
зменшення вартості. Інформація, що
використовується при здійсненні
коригування, повинна бути
документально підтверджена.

Відповідно до частини 4 статті 267
Митного кодексу України, метод
визначення митної вартості за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються (вартості операції),
використовується в разі якщо: немає
жодних обмежень щодо прав покупця
(імпортера) на використання оцінюваних
товарів; стосовно продажу оцінюваних
товарів або їх ціни відсутні будь-які
умови або застереження, що
унеможливлюють визначення вартості
цих товарів; жодна частина виручки від
будь-якого подальшого перепродажу,
розпорядження або використання
товарів покупцем не надійде прямо чи
опосередковано продавцеві, якщо тільки
не може бути зроблено відповідне
коригування відповідно до положень
частини другої цієї статті; покупець і
продавець не є пов'язаними між собою
особами або, хоч і є пов'язаними між
собою особами, але ці відносини не
вилинули на ціну товарів.

З матеріалів справи вбачається, що
Харківська обласна митниця у своєму
листі взагалі не визначила, за яким
саме методом Митним органом було
визначено митну вартість товару
позивача.

Товар було випущено у вільний обіг під
гарантійні зобов'язання про сплату до
Державного бюджету України податків і
зборів (обов'язкових платежів), згідно з
митною вартістю товару, визначеною
Митним органом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1
Митного кодексу України, вільний обіг,
це розпорядження без митного контролю
товарами і предметами, пропущеними
через митний кордон України.

Частиною 3 статті 264 Митного кодексу
України встановлено, що у разі
виникнення потреби в уточненні
заявленої митної вартості товарів або
в разі незгоди декларанта з митною
вартістю, визначеною митним органом,
декларант має право звернутися до
митного органу з проханням випустити
товари, що декларуються, у вільний обіг
під гарантію уповноваженого банку або
сплатити податки і збори (обов'язкові
платежі) згідно з митною вартістю цих
товарів, визначеною митним органом.

Відповідно до частини 6 статті 264
Митного кодексу України, у разі якщо
після сплати декларантом додатків і
зборів (обов'язкових платежів) згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
митним органом, буде прийнято рішення
про застосування митної вартості,
заявленої декларантом, сума надмірно
сплачених податків і зборів
(обов'язкових платежів) повертається
декларанту у місячний термін з дня
прийняття рішення у порядку,
передбаченому законодавством.

Враховуючи, що Харківська обласна
митниця відмовляючи, у прийнятті
митної декларації № 807070005/2011/322265 та
приймаючи рішення про визначення
митної вартості товарів № 807000006/2011/300095/1
від 24.02.2011 року діяла не на підставі та
не у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, суд
першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов
обгрунтовного висновку, задовольнивши
позовні вимоги в повному обсязі.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій, є законними і не підлягають
скасуванню, оскільки суди, всебічно
перевіривши обставини справи, вирішили
спір у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин; в
них повно відображені обставини, що
мають значення для справи, висновки
судів щодо встановлених обставин і
правові наслідки є правильними, а
доводи касаційної скарги їх не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Харківської обласної
митниці - залишити без задоволення, а
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 20.12.2011 року
та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04.07.2012 року
у справі за позовом Приватного
підприємства «СПС» до Харківської
обласної митниці, Головного управління
Державного казначейства України в
Харківській області про визнання
недійсними та скасування рішення - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Є. Донець

А.О.
Логвиненко

В.Ф. Мороз