Справа № 281/939/14-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нечуй
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
ПОСТАНОВА

іменем України

"28" жовтня 2014 р.
Справа № 281/939/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Майора Г.І.

суддів:
Бучик А.Ю.

Одемчука Є.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Лугинському районі Житомирської
області на постанову Лугинського
районного суду Житомирської області
від "29" серпня 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в Лугинському районі
Житомирської області, Управління
праці та соціального захисту населення
Лугинської районної державної
адміністрації Житомирської області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання провести нарахування і
виплату коштів,

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
Лугинського районного суду
Житомирської області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Лугинському районі Житомирської
області та Управління праці та
соціального захисту населення
Лугинської районної державної
адміністрації Житомирської області,
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести перерахунок і
виплату коштів, передбачених ст.ст.37,39,51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
за період з 01.01.2014 року по 30.04.2014 року.

Постановою Лугинського районного суду
Житомирської області від 29 серпня 2014
року адміністративний позов
задоволено.

Визнано дії відповідачів - управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі та управління праці та
соціального захисту населення
Лугинської районної державної
адміністрації щодо не нарахування та
невиплати ОСОБА_3 підвищення до пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
передбачене ч. 2 ст.39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
недоплаченої щомісячної грошової
допомоги в зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства, передбаченої
ст.37 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 01.01.2014 року по
30.04.2014 року протиправними.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Лугинському районі
провести донарахування та виплату
ОСОБА_3 підвищення до пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
передбачене ч.2 ст.39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі
двох мінімальних заробітних плат
щомісяця, виходячи із розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленого Законом України "Про
державний бюджет України на 2014 рік" за
період з 01.01.2014 року по 30.04.2014 року.

Зобов'язано управління праці та
соціального захисту населення
Лугинської районної державної
адміністрації провести донарахування
та виплату ОСОБА_3 недоплаченої
щомісячної грошової допомоги в зв'язку
з обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства,
передбаченої ст.37 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі 40%
від мінімальної заробітної плати
щомісяця, виходячи із розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленого Законом України "Про
державний бюджет України на 2014 рік" за
період з 01.01.2014 року по 30.04.2014 року.

Вважаючи, що рішення суду першої
інстанції прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
УПФ України в Лугинському районі
Житомирської області звернулося до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення яким у
задоволенні адміністративного позову
відмовити.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
197 КАС України суд апеляційної
інстанції розглядає справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволенню з
таких підстав.

Як встановлено судом, позивач -
непрацюючий пенсіонер, постраждалий
від Чорнобильської катастрофи та
потерпіла внаслідок Чорнобильської
катастрофи 3-ї категорії, перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Лугинському районі, та
проживає на території радіоактивного
забруднення - у зоні гарантованого
добровільного відселення, а саме в
смт.Жовтневе Лугинського району
Житомирської області, що
підтверджується копією паспорта.

Як вбачається з довідки управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі підвищення до пенсії позивачу
здійснювались у відповідності до
Постанови КМ України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
підвищуються у розмірах, встановлених
частиною першою цієї статті у зоні
гарантованого добровільного - дві
мінімальні заробітні плати;

Згідно положень ч.2 ст.51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", особам,
віднесеним до третьої категорії,
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 25%
мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
Закон України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
має пріоритет над підзаконним актом -
постанови КМ України від 23.11.2011р. №1210.

Будь-яких законодавчих обмежень щодо
застосування вказаних норм і положень
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" ,
як це було в 2011-2013 роках у 2014 році не має.
Тобто, Законом України "Про Державний
бюджет на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №
719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014
року (п. 1 Прикінцевих положень Закону)
такі обмеження не встановлені.

Такі висновки є правильними і з ними
погоджується суд апеляційної
інстанції, приймаючи до уваги таке.

Згідно з Прикінцевими положеннями
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2013 рік" у 2013 році норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 26 грудня 2011 року
№20-рп/2011 та 25 січня 2012 року №3-рп/2012
суди, під час вирішення справ про
соціальний захист громадян керуються,
зокрема, принципом законності. Цей
принцип передбачає застосування
судами законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі , у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції, на основі й на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України, закону про
Державний бюджет на відповідний рік та
інших законів України.

Метою і особливістю Закону про
Державний бюджет України є
забезпечення належних умов для
реалізації положень інших законів
України, які передбачають фінансові
зобов'язання держави перед
громадянами, спрямовані на їх
соціальний захист, у тому числі й
надання пільг, компенсацій і гарантій
(пункт 4 мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 09
липня 2007 року №6-рп/2007 у справі про
соціальні гарантії громадян).

Фінансування компенсаційних виплат,
доплат та різних видів допомоги,
передбачених Законом, здійснюється
відповідно до обсягів, затверджених
законами України про Державний бюджет
України на відповідний рік, тобто
виконання Закону повністю залежить від
фінансових ресурсів доходної частини
державного бюджету.

Слід зазначити, що частиною другою
статті 95 Конституції України
визначено, що виключно Законом України
про Державний бюджет визначаються
будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків, а
стаття 63 Закону закріплює норму, якою
стверджується, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок державного
бюджету.

Кабінет Міністрів України регулює
порядок та розміри соціальних виплат
та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

Отже, Кабінет Міністрів України є
органом, який забезпечує проведення
державної політики у соціальній сфері,
а УПФ - органом, який реалізує таку
політику, в тому числі за рахунок
коштів Державного Бюджету України.

Разом з тим, слід зазначити, що Законом
України "Про Державний бюджет на 2014 рік"
від 16 січня 2014 року №719-VII, що набрав
чинності з 1 січня 2014 року (п.1
Прикінцевих положень Закону) такі
обмеження не встановлені.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2014
року є чинними і підлягають
застосуванню:

- ч.2 ст.39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи", в редакції, відповідно до
якої, непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
підвищуються у розмірах, встановлених
частиною першою цієї статті - у зоні
гарантованого добровільного
відселення - дві мінімальні заробітні
плати;

- ч.2 ст.51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", особам, віднесеним до
третьої категорії, додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 25% мінімальної
пенсії за віком.

Оскільки відповідач здійснював
відповідні виплати ОСОБА_3 в порушення
наведених норм Закону, суд першої
інстанції постановив правомірне
рішення про обов'язок донарахування
позивачу недоплачених сум пенсії за
період з 01.01.2014 року по 30.04.2014 року з
урахуванням заявлених позовних вимог.

Чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року, іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Проте, ухвалюючи судове рішення, суд
першої інстанції не вирішив всі
позовні вимоги, а саме щодо
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Лугинському районі
Житомирської області провести
перерахунок і виплату коштів,
передбачених ст.51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
01.01.2014 року по 30.04.2014 року.

В силу приписів ст.201 КАС України
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є, зокрема
вирішення не всіх позовних вимог або
питань.

За таких обставин, судова колегія
прийшла до висновку, що оскільки суд
першої інстанції вирішив не всі
позовні вимоги, апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення,
судове рішення слід змінити,
зобов'язавши Управління Пенсійного
фонду України в Лугинському районі
Житомирської області здійснити
нарахування та виплату ОСОБА_3
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю відповідно до ст.51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" із
розрахунку 25 процентів мінімальної
пенсії за віком, що визначається на
рівні прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
встановленого Законом України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік", за
період з 07.02.2014 року по 30.04.2014 року.

В решті постанова суду першої
інстанції не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області
задовольнити частково.

Постанову Лугинського районного суду
Житомирської області від "29" серпня 2014
р. змінити, зобов'язавши Управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області здійснити
нарахування та виплату ОСОБА_3
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю відповідно до ст.51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" із
розрахунку 25 процентів мінімальної
пенсії за віком, що визначається на
рівні прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
встановленого Законом України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік", за
період з 07.02.2014 року по 30.04.2014 року.

В решті постанову суду залишити без
зміни.

Постанова набирає чинності з моменту
її постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя (підпис)
Г.І. Майор

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
Є.В.Одемчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Г.І. Майор

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3
АДРЕСА_1,11310

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Лугинському районі Житомирської
області вул.К.Маркса,
2-а,смт.Лугини,Лугинський район,
Житомирська область,11301

4 - Управління праці та соціального
захисту населення Лугинської районної
державної адміністрації Житомирської
області вул.Червона Гірка,
21,смт.Лугини,Лугинський район,
Житомирська область,11301

- ,