Справа № 2-а-750/5993/13 (2а-750/742/13)
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-750/5993/13 (2а-750/742/13)
Головуючий у 1-й інстанції: Лямзіна Н.Ю.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

30 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Кобаля М.І., Петрика І.Й.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області на постанову
Деснянського районного суду
Чернігівської області від 24 липня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області, старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області Курилець В.І.
про визнання незаконною постанови про
закінчення виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до
Деснянського районного суду м.
Чернігова із адміністративним позовом
до Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області, старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області Курилець В.І., в
якому просила визнати незаконною
постанову старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області Курилець В.І. від 31.05.2013 року про
закінчення виконавчого провадження
(виконавче провадження № 32578333).

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 24 липня 2013 року
позов задоволено.

Визнано незаконною постанову старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Чернігівській області Курилець В.І. про
закінчення виконавчого провадження
від 31.05.2013 року (виконавче провадження
№ 32578333).

Відповідач не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
вимог даного позову.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
постановою Деснянського районного
суду міста Чернігова від 05 серпня 2011
року, яка допущена до негайного
виконання в межах суми стягнення за
один місяць, зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Чернігова
здійснити перерахунок державної і
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю ОСОБА_2 відповідно до вимог
статей, 50, 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з розрахунку 8 мінімальних
пенсій за віком та 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком,
відповідно, що обраховується з розміру
прожиткового мінімуму встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність, за період з 23.02.2011 року
по 18.06.2011 року включно, та здійснити
відповідні виплати.

На підставі вищевказаної постанови
суду за заявою позивача 22.08.2011 року
судом було видано виконавчий лист №
2-а/2506/10736/11, який знаходився на
примусовому виконання у Відділі
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Чернігівській області.

31.05.2013 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Чернігівській
області Курилець В.І. було винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження, з підстав встановлених ч. 3
ст. 75 Закону України «Про виконавче
провадження».

В мотивувальній частині постанови
зазначено, що рішення виконано
частково, а сааме: провести перерахунок
та застосувати до боржника штрафні
санкції, передбачені ст. ст. 78, 89 Закону
Украни «Про виконавче провадження»
неможливо, оскільки рішення суду
боржник не виконує у зв'язку із
незалежних вд нього обставин
(відсутністю коштів для даного виду
виплат).

Позивач заперечує правомірність
вищевказаної постанови про закінчення
виконавчого провадження, у зв'язку з
чим просить визнати її незаконною з
підстав невідповідності нормам
чинного законодавства.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначаються Законом України
«Про виконавче провадження» від 21.04.1999
№ 606-XIV.

Під виконавчим провадженням, в
контексті статті 1 вказаного Закону,
слід розуміти сукупність дій органів і
посадових осіб, зазначених у цьому
Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Положенням частини другої статті 3
Закону № 606-XIV визначено виконавчі
документи, що підлягають виконанню
державною виконавчою службою.

Частиною 1 статті 5 Закону № 606-XIV
встановлено, що державний виконавець
зобов'язаний вживати заходів
примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно до частини 2 статті 5 Закону
№ 606-XIV, державний виконавець здійснює
необхідні заходи щодо своєчасного і
повного виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб і порядок, визначені виконавчим
документом.

Державний виконавець як працівник
органу державної виконавчої служби
згідно ст. 7 Закону України «Про
державну виконавчу службу»,
зобов'язаний сумлінно виконувати
службові обов'язки, не допускати у
своїй діяльності порушення прав
громадян та юридичних осіб,
гарантованих Конституцією України та
законами України, а з огляду на ст. 7
Закону України «Про виконавче
провадження»- використовувати надані
йому права у точній відповідності до
закону.

Згідно пункту 1 статті 19 Закону № 606-XIV,
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення.

Як було зазначено вище, 13 вересня 2011
року старшим державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Чернігівській області було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження (виконавче провадження ВП
№ 32578333) по виконанню виконавчого листа
№ 2-а/2506/10736/11, виданого Деснянським
районним судом міста Чернігова 22.08.2011
року.

Відповідно до статті 24 Закону України
"Про виконавче провадження", державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання і
цей документ відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Згідно з частиною другою вказаної
Статті, державний виконавець у 3-денний
строк з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. В постанові державний
виконавець встановлює строк для
добровільного виконання рішення, який
не може перевищувати семи днів, та
попереджає боржника про примусове
виконання рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій, передбачених цим Законом. Копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження не пізніше наступного дня
надсилається стягувачу, боржнику та
органу (посадовій особі), який видав
виконавчий документ.

Відповідно до статті 49 Закону України
«Про виконавче провадження», виконавче
провадження підлягає закінченню у
разі:

1) визнання судом відмови стягувача від
примусового виконання рішення суду;

2) визнання судом мирової угоди між
стягувачем і боржником у процесі
виконання;

3) смерті або оголошення померлим
стягувача чи боржника, визнання
безвісно відсутнім боржника або
стягувача, ліквідації юридичної особи -
сторони виконавчого провадження, якщо
виконання їх обов'язків чи вимог у
виконавчому провадженні не допускає
правонаступництва;

4) скасування рішення суду або іншого
органу (посадової особи), на підставі
якого виданий виконавчий документ, або
визнання судом виконавчого документа
таким, що не підлягає виконанню;

5) письмової відмови стягувача від
одержання предметів, вилучених у
боржника під час виконання рішення про
передачу їх стягувачу, або знищення
речі, що має бути передана стягувачу в
натурі;

6) закінчення строку, передбаченого
законом для відповідного виду
стягнення;

7) визнання боржника банкрутом;

8) фактичного виконання в повному
обсязі рішення згідно з виконавчим
документом;

9) повернення виконавчого документа без
виконання на вимогу суду або іншого
органу (посадової особи), який видав
виконавчий документ;

10) направлення виконавчого документа
за належністю до іншого відділу
державної виконавчої служби;

11) повернення виконавчого документа до
суду чи іншого органу (посадової особи),
який його видав, у випадку,
передбаченому частиною третьою статті
75 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під
час виконання рішення Європейського
суду з прав людини;

13) непред'явлення виконавчого
документа за відновленим виконавчим
провадженням у строки, визначені
статтею 51 цього Закону.

14) списання згідно із Законом України
"Про деякі питання заборгованості за
спожитий природний газ та електричну
енергію" заборгованості, встановленої
рішенням суду, яке підлягало виконанню
на підставі виконавчого документа.

У випадках, передбачених пунктами 1 - 6, 8,
9, 11 - 13 частини першої цієї статті,
виконавчий документ надсилається до
суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав.

Про закінчення виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову з обов'язковим
мотивуванням підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копія постанови у
триденний строк надсилається сторонам
і може бути оскаржена в десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом.

Постанова про закінчення виконавчого
провадження у разі офіційного
оприлюднення повідомлення про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури
виноситься державним виконавцем не
пізніше наступного дня, коли йому стало
відомо про такі обставини. При цьому
виконавчий документ надсилається до
господарського суду, який прийняв
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Як вбачається з резолютивної частини
постанови Деснянського районного суду
міста Чернігова від 05 серпня 2011 року,
судом було винесено рішення саме
зобов'язального характеру, яке не
передбачає можливості звернення
стягнення на майно чи кошти боржника.

Однак, зазначеним судовим рішенням
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Чернігова
було зобов'язано не лише перерахувати,
а й здійснити виплату позивачу
державної та додатково пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у визначених
законом розмірах.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Оскільки в матеріалах даної справи не
міститься належних та допустимих
доказів безпосередньої виплати
позивачу державної та додаткової
пенсії у розмірах, визначених ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», колегія суддів приходить
до висновку по наявність правових
підстав для визнання незаконною
постанови старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області Курилець В.І. від 31.05.2013 року про
закінчення виконавчого провадження
(виконавче провадження № 32578333).

За таких обставин, заявлені позивачем
вимоги колегія суддів знаходить
обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів вважає, що постановлене у справі
рішення суду першої інстанції
ґрунтується на вірно встановлених
фактичних обставинах справи, яким дана
належна юридична оцінка, правильно
застосовані норми матеріального права,
що регулюють спірні правовідносини, та
не допущено порушень матеріального і
процесуального закону, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи, доводи викладені в
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстави для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 24 липня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя
Я.М. Собків М.І. Кобаль І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Кобаль М.І.

Петрик І.Й.