Справа № 2а-/10/0770
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/34500/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів: головуючого
судді Юрченко В.П., суддів: Блажівської
Н.Є., Сіроша М.В., секретар судового
засідання - Іванов Д.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 на постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 28.03.2011 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19.05.2014 року
у справі № 2а-2122/10/0770 (№ 401888/11/9104) за
позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Мукачівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Закарпатської області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(далі - позивач, ФОП ОСОБА_1) звернувся до
суду з позовом до Мукачівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Закарпатської області (далі -
відповідач, Мукачівська ОДПІ) про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
04.12.2009 року № /0 та № /0, від
16.02.2010 року № /1 та № /1, від
29.04.2010 року № /2 та від 25.05.2010 року №
/3.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 28.03.2011 року,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 19.05.2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Вважаючи, що рішення судів першої та
апеляційної інстанцій прийняті з
порушенням норм матеріального права,
позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове судове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Відповідач надіслав письмові
заперечення на касаційну скаргу, за
змістом яких просив касаційну скаргу
залишити без задоволення, а рішення
судів попередніх інстанцій - без змін.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної відповідачем
документальної невиїзної (камеральної)
перевірки податкової декларації з
податку на додану вартість за вересень
2009 року ФОП ОСОБА_1, складено акт №
2204/1701/НОМЕР_1 від 17.11.2009 року, яким
зафіксовано порушення пп. 6.2.4 п.6.4 ст. 6
та ст. 3 закону України "Про податок на
додану вартість" щодо визначення
об'єкту оподаткування та операцій, що
не є об'єктом оподаткування, у зв'язку з
чим позивачем занижено податкові
зобов'язання по ПДВ на суму 14875 грн. 00
коп.

На підставі акта перевірки
відповідачем прийняті податкові
повідомлення-рішення від 04.12.2009 року №
/0, яким ФОП ОСОБА_1 зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість у розмірі 8206 грн. 00 коп.
та № /0, яким ФОП ОСОБА_1 визначено
податкове зобов'язання по податку на
додану вартість у сумі 8669 грн. 70 коп. (в
тому числі за основним платежем - 6669
грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 2000 грн. 70 коп.), які були
оскарженні в адміністративному
порядку до вищестоящих податкових
органів.

За наслідками апеляційного оскарження
скасовано в повному обсязі податкове
повідомлення - рішення Мукачівської
ОДПІ № /0 та 25.05.2010 року, винесено
податкове повідомлення - рішення за №
/3, яким ФОП ОСОБА_1 зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість у розмірі 6060 грн. 00 коп.

Таким чином, позивач звернувся до суду
з позовом про оскарження податкових
повідомлень рішень Мукачівської ОДПІ
(як чинного від 25.05.2010 року за №/3,
так і скасованих (від 04.12.2009 року №
/0, від 16.02.2010 року № /1) та
відкликаних (від 04.12.2009 року № /0,
від 16.02.2010 року № /1, від 29.04.2010 року
№ /2).

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
виходили з того, що Закон України "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України з питань оподаткування
послуг з міжнародних перевезень
пасажирів, багажу та вантажів,
міжнародних відправлень, міжнародного
лізингу та міжнародного ремонту
товарів" від 04.06.2009 року яким керувався
позивач під час визначення об'єкту
оподаткування та операцій, що не є
об'єктом оподаткування, набув чинності
01.09.2009 року, тобто після моменту
виникнення спірних правовідносин.

З даними висновками погоджується
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, з
огляду на наступне.

Згідно розділу II Закону від 04.06.2009 року
№ 1451 -VI, цей Закон набирає чинності з 1
числа місяця, наступного за місяцем, на
який припадає 30 календарний день з дня
його опублікування, крім пункту 2
розділу I цього Закону, який набирає
чинності з 1 числа місяця, наступного за
місяцем, на який припадає 90 календарний
день з дня його опублікування.

Особливості набрання чинності
законами з питань митної справи
врегульовано нормами статті 9 Митного
кодексу України, згідно абзацу
четвертого якої: "Строки набрання
чинності законами та іншими
нормативно-правовими актами з питань
митної справи, визначені днями,
починаються з 0 годин дня, наступного за
датою офіційного опублікування закону
або іншого нормативно-правового акта, і
закінчуються о 24 годині останнього дня
відповідного строку".

Згідно ст. 1 Указу Президента України
"Про порядок офіційного оприлюднення
нормативно-правових актів та набрання
ними чинності" від 10.06.1997 року № 503/97,
офіційними друкованими виданнями, в
яких здійснюється офіційне
оприлюднення законів, є: "Офіційний
вісник України", газети "Урядовий
кур'єр" та "Голос України", "Відомості
Верховної Ради України", інформаційний
бюлетень "Офіційний вісник Президента
України".

Закон України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України з
питань оподаткування послуг з
міжнародних перевезень пасажирів,
багажу та вантажів, міжнародних
відправлень, міжнародного лізингу та
міжнародного ремонту товарів" від
04.06.2009 року опублікований у газетах
"Голос України" від 2.07.2009 року N 120,
"Урядовий кур'єр" від 14.07.2009 року N 124 та
"Офіційному віснику України" від 10.07.2009
року N 49, ст. 1645, відтак, набрав чинності
з 01.09.2009 року (крім пункту 2 розділу I
цього Закону).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач застосував пільги встановлені
даним законом з 01.08.2009 року, що
підтверджує вірність висновків
зроблених податковим органом про
заниження ФОП ОСОБА_1 податкових
зобов'язань по ПДВ та правомірність
прийнятих податкових повідомлень -
рішень.

Таким чином, Вищий адміністративний
суд України дійшов висновку про те, що
судами попередніх інстанцій належним
чином з'ясовано обставини справи та
надано їм відповідну правову оцінку.
Порушень норм матеріального та
процесуального права, які б могли
привести до зміни чи скасування
рішення суду апеляційної інстанцій не
встановлено.

Якщо відсутні підстави для скасування
судового рішення, суд касаційної
інстанції відповідно до положень
статті 2001 Кодексу адміністративного
судочинства України відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін.

Керуючись ст. ст. 2201, 223, 224, 230, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи
підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 28.03.2011 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19.05.2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя Юрченко В.П Судді:
Блажівська Н.Є. Сірош М.В.