Справа № 754/10272/14-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Буша
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

21 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Ісаєнко Ю.А., Федотова І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Деснянського районного
суду м. Києва від 07 липня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України у Деснянському районі м. Києва
про визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася до Деснянського
районного суду м. Києва з позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва про
визнання протиправними дій
відповідача в частині відмови у
перерахунку та виплаті пенсії у
розмірах, передбачених ст.ст.50,54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та зобов'язання здійснити нарахування
та виплату пенсії у розмірах,
передбачених ст.ст.50,54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 2009 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 19 червня 2014 року позовні
вимоги за період з 2009 року по 17 грудня
2013 року залишено без розгляду.

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 07 липня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення про задоволення
позову у повному обсязі. При цьому
посилається на неправильне та неповне
дослідження судом першої інстанції
доказів і встановлення обставин у
справі, порушення норм матеріального
та процесуального права.

В зв'язку з поданням апеляційної скарги
на рішення суду першої інстанції, яке
відповідно до п. 2 частини першої ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України прийнято у порядку скороченого
провадження, згідно з абз. 4 частини 8 ст.
183-2, п. 3 частини першої ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач належить до І категорії осіб,
які постраждали внаслідок аварії на
ЧАЕС, є інвалідом 2 групи та перебуває
на обліку УПФУ в Деснянському районі м.
Києва.

Згідно зі ст.50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема інвалідам 2 групи - у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком.

У ч. 4 ст. 54 цього Закону визначено, що
державна пенсія особам, віднесеним до
категорії 1, та у зв'язку із втратою
годувальника, в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких
установлено зв'язок із Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими 8
мінімальних пенсій за віком.

Однак, Законом України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
який набрав чинності 19 червня 2011 року,
доповнено прикінцеві положення
пунктом 4, згідно якого в 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та
частини третьої статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».

На виконання Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
Кабінетом Міністрів України прийнято
Постанову №745, яка набрала чинності
23.07.2011 року.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2012 рік» установлено, що у 2012 році
норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31,
37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

На виконання Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік»
Кабінетом Міністрів України прийнято
Постанову №1210, яка набрала чинності
01.01.2012 року.

Конституційний Суд України, у рішенні
№20-рп/2011 від 26.12.2011 року, дійшов
висновку, що пункт 4 розділу VII
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік», встановлює механізм реалізації
положень законів України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», «Про соціальний захист
дітей війни», а тому не суперечить ст. 75,
п. 3 ч. 1 ст. 85, ст. 95 Конституції України.

Крім того, у Рішенні Конституційного
Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012
зазначено, що суди під час вирішення
справ про соціальний захист громадян
керуються, зокрема, принципом
законності. Цей принцип передбачає
застосування судами законів України, а
також нормативно-правових актів
відповідних органів державної влади,
виданих на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією України та законами
України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції, на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Отже, за таких обставин відповідач діяв
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені законами
України та іншими нормативно-правовими
актами.

Аналогічна позиція викладена у
Постанові Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
19.12.2011 року № 8.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення із додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційні скарги
підлягають залишенню без задоволення,
а постанова суду першої інстанції - без
змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 160, 183-2, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Деснянського
районного суду м. Києва від 07 липня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Ю.А. Ісаєнко

Судді:

І.В. Федотов

Головуючий суддя
Оксененко О.М.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Федотов І.В.