Справа № 813/6353/14
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2014-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/6353/14
Львівський окружний адміністративний
суд в складі :
головуючої - судді
за участю секретаря судового засідання
з участю представників сторін:
відповідача - Дац Н.І., згідно
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну
справу за позовом управління
Пенсійного фонду в Турківському районі
Львівської області до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Турківському
районі Львівської області про
спонукання до вчинення дій,
УПФ в Турківському районі Львівської
області звернулося до суду з позовом
про зобов'язання ВВД ФССНВ на
виробництві та професійних
захворювань України в Турківському
районі Львівської області включити в
акт щомісячної звірки осіб, яким
виплачено пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання витрати на виплату
основного розміру пенсії гр. ОСОБА_2 за
період з 01.04.2014 року по 31.08.2014 року на
загальну суму 389,45 грн. для їх
відшкодування. Крім того, позивач
просить про стягнення вищевказаних
витрат на свою користь.
В обґрунтування своєї позиції
покликається на те, що заявлені
позивачем до ВВД ФССНВ на виробництві
та професійних захворювань України в
Турківському районі Львівської
області вимоги про відшкодування
заборгованості 01.04.2014 року по 31.08.2014
року на загальну суму 389,45 грн. по гр.
ОСОБА_2 не прийняті до заліку, що
підтверджено відповідними списками
осіб, пенсії яких пред'явлені для
відшкодування УПФ в Турківському
районі і не прийняті до відшкодування
ВВД ФССНВ на виробництві та
професійних захворювань України в
Турківському районі Львівської
області. Підставою для відмови про
включення суми 389,45 грн. до щомісячних
актів звірок є те, страховий випадок із
гр. ОСОБА_2 стався не на території
України, а на території іншої держави.
Оскільки позивач вважає, що дані
витрати повинні відшкодовуватися ВВД
ФССНВ на виробництві та професійних
захворювань України в Турківському
районі Львівської області, тому
звернувся із зазначеним позовом до
суду.
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав клопотання
про розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі. Просив позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечила з підстав, які зводяться до
наступного. Відповідачем не включено
до актів звірки суми пенсій, виплаченої
гр. ОСОБА_2, в зв'язку з тим, що нещасний
випадок стався з ним на території
Російської Федерації і в період після
1991 року. Оскільки страховані внески до
Фонду соціального страхування
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України за гр.
ОСОБА_2 роботодавцем не сплачувались,
ВВД ФССНВ на виробництві та
професійних захворювань України в
Турківському районі Львівської
області не несе обов'язку щодо надання
застрахованим особам матеріальної
допомоги чи соціальних послуг в разі,
якщо страховий випадок стався з ними
поза межами території України. З
допомогою актів цих звірок
узагальнюють та узгоджують довідку про
відшкодування відповідних витрат, яка
є підставою для перерахування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків відповідних коштів
Пенсійному фонду України до 25 числа
місяця, наступного за звітним.
Відповідно до Порядку № 5-4/4 від 04.03.2003
року, Фондом проводиться відшкодування
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою зазначених
пенсій. Однак, вказаний Порядок № 5-4/4
від 04.03.2003 року не врегульовує даних
спірних відносин, оскільки встановлене
ним правило підписання актів звірки
розрахунків розраховано на
відсутність спору. У разі незгоди на
підписання актів з боку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків вимоги про стягнення мають
вирішуватись в судовому порядку, а не
шляхом пред'явлення вимог про
спонукання до вчинення дій. Відтак,
росить у задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, з'ясувавши дійсні обставини
справи, суд приходить до висновку, що у
задоволенні позову слід відмовити.
В судовому засіданні було встановлено,
що УПФ у Турківському районі
Львівської області за період з 01.03.2014 по
31.08.2014 року виплачено гр. ОСОБА_2 пенсію
по інвалідності в розмірі 5694,00 грн., в
тому числі 389,45 грн. основний розмір
пенсії та цільова грошова допомога,
витрати на доставку.
Вказаний розмір виплаченої пенсії
позивачем подано до відшкодування
відділенню виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Турківському
районі Львівської області.
З матеріалів справи вбачається, що гр.
ОСОБА_2 отримав каліцтво на території
Російської Федерації 21.09.2009 року, хоча є
Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.
Відповідно до ст. 4 Основ в Україні
залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування:
- пенсійне страхування;
- страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням;
- медичне страхування;
- страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
- страхування на випадок безробіття.
- пенсійне страхування;
- інші види страхування, передбачені
Відносини, що виникають за зазначеними
в частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.
Спори, що виникають із правовідносин за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, вирішуються в
судовому порядку, якщо законом не
встановлено досудовий порядок їх
розгляду (ст. 12 Основ).
Відповідно до п. 4 статті 25 Основ, за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
- профілактичні заходи по запобіганню
нещасним випадкам на виробництві та
професійним захворюванням;
- відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого;
- допомога по тимчасовій
непрацездатності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання;
- відшкодування збитків, заподіяних
працівникові каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним своїх трудових
- пенсія по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання;
- пенсія у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання;
- допомога на поховання осіб, які
померли внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
У ч. 4 ст. 26 Основ встановлено, що якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика щодо відшкодування
понесених ним витрат.
Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до ст. 25
Основ, є Фонд соціального страхування
від нещасних випадків.
Водночас, п. 2 ст. 7 ("Прикінцеві
положення") Закону України "Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності",
який набрав чинності з 01.04.2001,
встановлено, що фонд сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 01.04.2001 року,
з того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
Потерпілі, документи яких не передані
до фонду, продовжують отримувати
належні виплати та соціальні послуги
від свого роботодавця, Пенсійного
фонду України та Фонду соціального
страхування України. При цьому кошти,
виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються фондом
у рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і фондом у
подальшому відбуваються відповідні
Відповідно до ст. 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23 вересня 1999 року №
1105-XIV, з наступними змінами та
доповненнями, в переліку соціальних
послуг та виплати, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, є пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.
Частиною 2 ст. 24 Закону "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" закріплене аналогічне
правило - якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.
Сфера дії цього Закону поширюється на
таку категорію інвалідів, щодо
відшкодування витрат на виплату пенсій
За змістом ч. 2 ст. 2 зазначеного Закону
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, в якій із колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві з застрахованою особою або
виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
Підпунктом "а" ст. 27 Закону "Про пенсійне
забезпечення" встановлено, що
громадянам України - переселенцям з
інших держав, які не працювали в
Україні, пенсії по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання
призначаються незалежно від стажу
Відповідно до п. 3 розділу XI ("Прикінцеві
положення") Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" відшкодування шкоди,
медична, професійна та соціальна
реабілітація провадяться Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків також зазначеним у ст. 8 цього
Закону особам, які потерпіли до
набрання ним чинності та мали право на
зазначені страхові виплати і соціальні
Абзацом 3 п. 3 розділу XI встановлено, що
уся заборгованість потерпілим на
виробництві та членам їх сімей, яким до
набрання чинності цим Законом
підприємства, установи та організації
не відшкодували матеріальної шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я,
виплачується цими підприємствами,
установами і організаціями, а в разі їх
ліквідації без правонаступника -
Фондом соціального страхування від
Отже, за змістом наведеної норми
обов'язок Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
відшкодувати потерпілим на
виробництві та членам їх сімей
матеріальну і моральну (немайнову)
шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я,
не залежить від того, чи сплачували
фонду страхові платежі підприємства,
що ліквідувалися, та на яких було
ушкоджено здоров'я потерпілого.
Як вбачається з абз. 7 наведеного вище
пункту, Фонд соціального страхування
від нещасних випадків є
правонаступником державного,
галузевих та регіональних фондів
охорони праці, передбачених ст. 21
Закону "Про охорону праці", які
При прийнятті рішення у справі сдом
взято до уваги положення ст. 2 Угоди про
взаємне визнання прав на відшкодування
шкоди, завданої працівникам каліцтвом,
професійним захворюванням або іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язані з
виконанням ними трудових обов'язків,
підписаної 09.09.1994 року між частиною
держав колишнього СРСР.
Так, ст. 2 цієї Угоди передбачено, що
відшкодування шкоди, завданої
працівнику внаслідок трудового
каліцтва, іншого ушкодження здоров'я (у
тому числі при настанні втрати
працездатності в результаті нещасного
випадку на виробництві, пов'язаного з
виконанням працівниками трудових
обов'язків, після переїзду потерпілого
на територію іншої сторони), смерті
здійснюється роботодавцем сторони,
законодавство якої поширювалось на
працівника в момент одержання
каліцтва, іншого ушкодження здоров'я,
Роботодавець, відповідальний за
завдання шкоди, здійснює її
відшкодування відповідно до свого
національного законодавства.
Зі змісту процитованої норми випливає,
що вона не ті відносини, які є предметом
спору в даній справі, а інші - пов'язані
з відшкодуванням витрат ПФУ, понесених
у зв'язку з виплатою пенсій особам, які
стали інвалідами внаслідок нещасного
випадку на виробництві на території
інших республік СРСР до проголошення
Україною незалежності.
Відповідно до ст. 1 Угоди про гарантії
прав громадян держав - учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
сфері пенсійного забезпечення від
13.03.1992 пенсійне забезпечення громадян
держав - учасниць даної угоди та членів
їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.
Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі
витрати, пов'язані зі здійсненням
пенсійного забезпечення за даною
угодою, несе держава, яка надає
За змістом цієї норми взаємні
розрахунки між державами можуть
проводитися лише на підставі
двосторонніх договорів.
Як вже було зазначено вище, нещасний
випадок з гр. ОСОБА_2 стався вже на
території Російської Федерації 21.09.2009
року, тобто в період після проголошення
Україною незалежності.
Закон України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
визначає правові та організаційні
засади забезпечення збору та обліку
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, умови
та порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.
Статтею 4 даного Закону визначено
перелік платників єдиного внеску.
Статтею 13 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» передбачено, що
страховим випадком є нещасний випадок
на виробництві або професійне
захворювання, що спричинили
застрахованому професійно зумовлену
фізичну чи психічну травму за обставин,
зазначених у статті 14 цього Закону, з
настанням яких виникає право
застрахованої особи на отримання
матеріального забезпечення та/або
Згідно ст.14 цього ж Закону, нещасний
випадок - це обмежена в часі подія або
раптовий вплив на працівника
небезпечного виробничого фактора чи
середовища, що сталися у процесі
виконання ним трудових обов'язків,
внаслідок яких заподіяно шкоду
здоров'ю або настала смерть.
Однак, як вбачається з матеріалів
справи, за гр. ОСОБА_2 не сплачувались
страхові внески, тому, у відповідності
до вимог ст.6 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», останній не являється
застрахованою особою на території
України і норми про державне соціальне
страхування від нещасного випадку на
виробництві на нього не поширюються.
Таким чином, суд дійшов висновку, що на
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України не
може бути покладено обов'язок по
відшкодуванню Пенсійному фонду
України витрат на виплату гр. ОСОБА_2
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві.
Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що механізм відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, визначено Порядком № 5-4/4.
Відповідно до п. 5 Порядку органи
Пенсійного фонду України щомісяця, до 10
числа місяця, наступним за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника,
проводять з відділеннями виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
звірку витрат за особовими справами
потерпілих, у якому визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, подають його
відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків.
Згідно пункту 6 Порядку передбачено, що
Головні управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
на підставі акту щомісячної звірки
витрат за особовими справами
потерпілих, узагальнюють і узгоджують
довідку про відшкодування Фондом
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, та до 20 числа
місяця, наступного за звітним, подають
її відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків, на підставі довідки
Головних управлінь Пенсійного фонду та
управлінь виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на централізованому рівні, до
25 числа місяця, наступного за звітним,
перераховують відповідні кошти
З наведених положень вбачається, що
сторони відповідно до вимог Порядку,
позбавлені права на проведення
розрахунків на своєму рівні.
Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
отриманого каліцтва на виробництві або
професійного захворювання не
врегульовує спірних відносин, які
виникли. Згаданий Порядок щодо
підписання актів звірки розрахунків
підлягає застосуванню лише при
У випадку відсутності згоди на
підписання актів з боку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, вимоги по
відшкодуванню таких сум вирішуються в
судовому порядку в судах
адміністративної юрисдикції шляхом
пред'явлення позову про стягнення цих
сум, а не шляхом пред'явлення вимог про
підписання актів звірки.
Дана позиція суду узгоджується з
позицією Верховного Суду України,
висловленою в постановах від 20 березня
2007 року № 21-1087во06, від 6 червня 2011 року №
21-1161а11, від 20 червня 2011 року № 21-76а11, від
28 листопада 2011 року № 21-366а11 тощо, яку в
порядку ч.2 ст. 161 КАС України
зобов'язаний врахувати суд.
Враховуючи вищенаведене суд приходить
до висновку, що у задоволенні позову
Керуючись ст. ст. 7 - 14, 18, 19, 69, 70, 71, 86, 94,
158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
у задоволенні позову відмовити
Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через Львівський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження

Повний текст постанови виготовлений
22.10.2014 року.

Суддя
Потабенко В.А.