Справа № 803/1910/14
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року Справа № 803/1910/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання
Кравчик В.В,

за участю представника відповідача
Блошка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Ковельської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області до Приватного підприємства
«ВІР» про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Ковельська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Волинській
області (далі - Ковельська ОДПІ)
звернулася з адміністративним позовом
до Приватного підприємства «ВІР» (далі
- ПП «ВІР») про стягнення податкового
боргу в розмірі 6 872,98 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач зареєстрований суб'єктом
господарювання, взятий на облік як
платник податків в Ковельській ОДПІ та
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених Податковим кодексом
України (далі - ПК України). За
відповідачем рахується податковий
борг на загальну суму 6 872,98 грн., а саме з
орендної плати за землю з юридичних
осіб, який відповідач в добровільному
порядку не сплатив. Відповідно до
підпункту 20.1.18 пункту 20.1 статті 20,
пункту 95.3 статті 95 ПК України органи
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника.

Позивач в клопотанні від 01.10.2014 року вх.
№ 12702/14 та в поясненні на заперечення
від 17.10.2014 року вх. №13469/14 просив розгляд
справи проводити у відсутності їх
представника.

Представник відповідача в судовому
засіданні адміністративний позов не
визнав з підстав, викладених у
письмових запереченнях проти позову,
просив у його задоволенні відмовити
повністю. Вказав, що позов є
безпідставний та такий, що не породжує
спору, оскільки договір про оренду
землі від 07.08.2008 року припинив свою дію
в травні 2012 року з моменту продажу
об'єкта нерухомості.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши подані суду
письмові докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що адміністративний позов підлягає до
задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті
17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори за зверненням
суб'єкта владних повноважень у
випадках, встановлених Конституцією та
Законами України.

Пунктом 15.1 статті 15 ПК України
встановлено, що платниками податків
визнаються фізичні особи (резиденти і
нерезиденти України), юридичні особи
(резиденти і нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Судом встановлено, що ПП «ВІР»
зареєстроване 11.11.1992 року як суб`єкт
підприємницької діяльності - юридична
особа, що підтверджується Спеціальним
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців від 14.10.2014 року №19439948.

Відповідно до наказу ПП «ВІР» №80 від
24.09.2001 року, відповідачем створено
Ковельську філію, яка знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 Ковельська філія ПП
«ВІР» включена до Єдиного Державного
реєстру підприємств та організацій
України без права юридичної особи,
14.11.2001 року взята на облік як платник
податків Ковельською ОДПІ.

Відповідач, згідно договору оренди
землі від 07.08.2008 року заключного з
Ковельською міською радою, за місцем
реєстрації Ковельської філії, являвся
орендарем земельної ділянки площею 908
м2 з нормативно-грошовою оцінкою 321 948
грн., яка знаходиться за адресою
АДРЕСА_1

З оглянутого в судовому засіданні
витягу про державну реєстрацію прав
№34574260 від 21.06.2012 року вбачається, що за
ОСОБА_2 з 21.06.2012 року рахується
нежитлове вбудовано-прибудоване
приміщення площею 661,1 кв.м. за адресою
АДРЕСА_1

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті
36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України
передбачено, що платники податків
зобов'язані сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом; податковим
обов'язком визнається обов'язок
платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом; виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

З розрахунку заборгованості по
податках і платежах до бюджетів станом
на 08.08.2014 року вбачається, що за
Ковельською філією ПП «ВІР» рахується
податковий борг у сумі 6 872,98 грн.

Сума заборгованості виникла в зв`язку
із поданою відповідачем податковою
декларацією з плати за землю (земельний
податок та/або орендної плати за
земельні ділянки державної або
комунальної власності) за 2012 рік
(вх..№1598 від 17.02.2012р.). Згідно поданої
податкової декларації платником
самостійно визначено суму нарахованої
орендної плати за землю на 2012 рік в
розмірі 11782,92 грн. з розрахунком
щомісячної сплати в сумі 981,91 грн. (рядок
2.1, 13 податкової декларації). Як
встановлено судом станом на даний час
сплачено за січень-травень 2012 року.
Також, Ковельською філією ПП «ВІР»
подано до податкової декларації
Додаток 1 «Відомості про наявні
земельні ділянки» (вх..№1599 від 17.02.2012р.),
де в рядку 1 платником вказується
документ, що посвідчує право власності
та/або користування земельною
ділянкою, а саме договір оренди від
07.08.2008 року, строком до 26.06.2033 року та
зареєстрований 09.10.2008 року, за №08.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України
податкова декларація - це документ, що
подається платником податків у
випадках визначених цим Кодексом
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов`язання. ,

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом. Згідно
з статтею 92 Конституції України
виключно законами України
встановлюються система оподаткування,
податки і збори.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 ПК
України платниками податку є: власники
земельних ділянок, земельних часток
(паїв) та землекористувачі.

Згідно з пунктом 270.1 статті 270 ПК
України об'єктами оподаткування є
земельні ділянки, які перебувають у
власності або користуванні, а також
земельні частки (паї), які перебувають у
власності.

Пунктом 286.2 статті 286 ПК України
визначено, що платники плати за землю
самостійно обчислюють суму податку
щороку станом на 1 січня і не пізніше 20
лютого поточного року додають
відповідному контролюючому органу за
місцем знаходження земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями.

Згідно п. 288.7 ст. 288 ПК України
податковий період, порядок обчислення
орендної плати, строк сплати та порядок
її зарахування до бюджетів
застосовується відповідно до вимог
статей 285 - 287 цього розділу.

Відповідно до п. 287.1 ст. 287 ПК України
землекористувачі сплачують плату за
землю з дня виникнення права
користування земельною ділянкою.
Податкове зобов`язання щодо плати за
землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік.
сплачується рівними частинами
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за місцем
знаходження земельної ділянки за
податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Отже, Ковельська філія ПП «ВІР» подавши
до податкового органу податкову
декларацію з плати за землю (земельний
податок та/або орендної плати за
земельні ділянки державної або
комунальної власності) за 2012 рік в якій
визначив суму податкового зобов`язання
на поточний рік, зобов'язаний
сплачувати її рівними частинами за
місцем знаходження земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Твердження відповідача про обставини,
що орендована земельна ділянка
знаходиться в оренді нового
землекористувача ОСОБА_2 і відповідно
договір оренди від 07.08.2008 року
укладений з Ковельською міською радою
втратив свою чинність, не є підставою
для відмови у стягненні несплаченої
частини податкового боргу відповідно
до самостійно нарахованої плати за
землю за 2012 рік.

Так, як вже вказувалось платником
самостійно подано до податкового
органу податкову декларацію з плати за
землю (земельний податок та/або
орендної плати) за земельні ділянки
державної або комунальної власності за
2012 рік в якій визначено суму
податкового зобов`язання на поточний
рік та додаток 1 до декларації з
відомостями про підстави визначення
суми грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПК України у
разі якщо у майбутніх податкових
періодах платник податків самостійно
виявляє помилки, що містяться у раніше
поданій ним податковій декларації, він
зобов`язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинною на час
подання уточнюючого розрахунку.

Отже, при переході права користування
земельною ділянкою іншим
землекористувачем, ПП «ВІР» про
виявленні даної обставини повинно було
відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПК України
подати уточнюючий розрахунок
податкової декларації з плати за землю
(земельний податок та/або орендної
плати) за земельні ділянки державної
або комунальної власності за 2012 рік та
зменшити суму податкового
зобов»язання по орендній платі за
землю з місяця втрати права
користування даною земельною ділянкою.

Однак, відповідач вказаних дій не
вчинив, уточнюючу податкову декларацію
за звітний період не подав. Відповідно
згідно даних поданої Ковельською
філією ПП «ВІР» податкової декларації
з плати за землю (земельний податок
та/або орендної плати за земельні
ділянки державної або комунальної
власності) за 2012 рік по особовій картці
платника по платежу орендна плата з
юридичних осіб щомісячно 30 числа
здійснюються нарахування орендної
плати за землю в сумі 981,91 грн. Сплата
визначеної суми податкового
зобов`язання здійснювалась платником
до 30 липня 2012 року, з даного терміну до
закінчення сплати суми поточного 2012
року відповідач не сплачував визначену
самостійно суму орендної плати за
землю:

30.07.2012 нараховано за червень 2012 року
-981,91 грн. переплата 0,39 грн., сума
заборгованості 981,52грн.

30.08.2012 нараховано за липень 2012р-981,91 грн.,
сума заборгованості 1963,43 грн.

30.09.2012 нараховано за серпень 2012р-981,91
грн., сума заборгованості 2945,34 грн.

30.10.2012 нараховано за вересень 2012р-981,91
грн., сума заборгованості 3927,25 грн.

30.11.2012 нараховано за жовтень 2012р-981,91
грн., сума заборгованості 4909,16 грн.

30.12.2012 нараховано за листопад 2012р-981,91
грн., сума заборгованості 5891,07 грн.

30.01.2013 нараховано за грудень 2012р-981,91
грн., сума заборгованості 6872,98 грн.

Податковий борг ПП «ВІР»
підтверджується розрахунком
податкової заборгованості, податковою
декларацією з плати за землю за 2012 рік,
зворотнім боком облікової картки
платника податку.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1
статті 14 ПК України грошове
зобов'язання платника податків - це
сума коштів, яку платник податків
повинен сплатити до відповідного
бюджету як податкове зобов'язання
та/або штрафну (фінансову) санкцію, що
справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України
у разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу.

Штрафні санкції не сплачені
відповідачем у визначеній статтею 57 ПК
України строк.

Сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання, відповідно до
підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК
України визнається податковим боргом.

Таким чином, визначені податковим
органом і узгоджені, однак не сплачені
суми штрафних санкцій набули статусу
податкового боргу.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК України
виконанням податкового обов'язку
визнається сплата в повному обсязі
платником відповідних сум податкових
зобов'язань у встановлений податковим
законодавством строк.

Станом на день розгляду справи
податковий борг у сумі 6 872,98 грн.
залишається непогашеним. Про наявність
суми податкового боргу свідчить
облікова картка (зворотній бік)
платника.

Позивачем вживалися заходи з метою
погашення податкового боргу, що були
передбачені статтею 59 ПК України, а
саме: відповідачу була направлена
податкова вимога № 68 від 02.08.2012 року.
Вказаний захід не спричинив погашення
платником податків податкового боргу.
Дана вимога у встановленому порядку
позивачем не оскаржувалась.

Посилання позивача на рішення
Господарського суду Волинської
області в справі №903/992/13 за позовом
Ковельського міжрайонного прокурора в
інтересах держави в особі Ковельської
міської ради до ПП «ВІР» про розірвання
договору оренди землі від 07.08.2008 року та
повернення земельної ділянки, як на
підставу для відмови в стягненні
податкового боргу, не є підставою для
відмови в позові в даній справі,
оскільки в такому позові було
відмовлено і встановлені
господарським судом обставини не
впливають і не є підставами для відмови
у стягненні самостійно нарахованої
орендної плати за землю, як податкового
боргу.

Згідно з пунктами 95.1, 95.3 статті 95 ПК
України орган державної податкової
служби здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі. Стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Відповідно до підпункту 20.1.18 пункту 20.1
статті 20 ПК України органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 ПК
України).

Оскільки за відповідачем рахується
податковий борг, вжиті податковим
органом заходи не призвели до його
погашення, на час розгляду справи
доказів про сплату вказаної
заборгованості в добровільному
порядку відповідачем суду не надано,
тому суд приходить до висновку, що
позовні вимоги Ковельської ОДПІ про
стягнення податкового боргу в сумі 6
872,98 грн. підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 17, 41, 71, 128, 160, 162, 163,
186 Кодексу адміністративного
судочинства України та на підставі ст.
ст. 14, 16, 31, 46, 59, 95, 269, 270, 286, 287, 288
Податкового кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з банківських рахунків
платника Приватного підприємства
«ВІР» (Волинська область, місто Луцьк,
вулиця Мамсурова, 12, ) в
дохід Державного бюджету України
податковий борг в сумі 6 872 (шість тисяч
вісімсот сімдесят дві гривні) 98
копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, повний
текст якої буде виготовлено 25 жовтня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий
С.Ф. Костюкевич