Справа № 809/3204/14
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"22" жовтня 2014 р.
Справа № 809/3204/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.

За участю секретаря Дубінської І.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: Долинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області

до відповідача: Державного
підприємства «Підприємство
Долинського виправного центру УДПС
України в Івано-Франківській області
№118»

про стягнення заборгованості в сумі
27066,17 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

07.10.2014 року Долинська об'єднана
державна податкова інспекція
(далі-ОДПІ) Головного управління(
далі-ГУ) Міндоходів в
Івано-Франківській області звернулася
до суду з адміністративним позовом до
Державного підприємства ( далі-ДП)
«Підприємство Долинського виправного
центру УДПС України в
Івано-Франківській області №118» про
стягнення заборгованості. Позовні
вимоги мотивувала тим, що за
відповідачем рахується податкова
заборгованість перед бюджетом, яка
виникла у зв'язку із несплатою
самостійно визначених платником
згідно поданих декларацій податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість, податку на прибуток та
екологічного податку в загальному
розмірі 27066,17 грн.

Таким чином вищевказана сума
податкового боргу підлягає до
стягнення з відповідача в судовому
порядку, як такого, що не погашений у
встановлений строк.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, суду подано
клопотання, згідно якого Долинська
ОДПІ ГУ Міндоходів в
Івано-Франківській області просить
здійснити розгляд даної
адміністративної справи за
відсутності уповноваженого
представника. Позовні вимоги підтримує
у повному обсязі .

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча був
належним чином повідомлений про дату,
час та місце судового розгляду справи.
Наданим правом на подання заперечення
проти позову відповідач не
скористався. Заяв чи клопотань про
відкладення розгляду справи чи про
причини неявки суду не подав.

За таких обставин, на підставі
приписів ч.4 ст.122 та ч.4 ст.128 КАС України
суд ухвалив здійснити розгляд даної
адміністративної справи за
відсутності сторін.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши
і оцінивши доказом, суд дійшов висновку
про те, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Підпункт 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового
Кодексу України (далі-ПК України)
визначає, що платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та в розмірах
передбачених податковим
законодавством. Виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк (п.38.1ст.38 ПК
України).

Згідно п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України
податковим боргом є сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Згідно Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців відповідач
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідачем подано до Долинської
ОДПІ ГУ Міндоходів в
Івано-Франківській області податкові
декларації по податку на додану
вартість за квітень - серпень 2014 року. (
а.с.11-20). Таким чином, шляхом подачі
вказаних декларацій відповідачем
самостійно визначено та узгоджено
податкові зобов'язання по податку на
додану вартість. Як вбачається із норм
пункту 56.11 ст.56 ПКУ податкове
зобов'язання самостійно визначене
платником податків не підлягає
оскарженню.

Відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом десяти
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків встановлених цим Кодексом.

Однак, в порушення вимог даної норми
Кодексу відповідач у встановлений
строк не погасив самостійно визначені
податкові зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 26606,42 грн.(
7526,00 грн.- за квітень 2014 року + 8040,00 грн.-
травень 2014 року+4285,00 грн.- червень 2014
року + 4237,00 грн.- липень 2014 року+ 602,00 грн.-
серпень 2014 року=26606,42 грн.), в т.ч 1916,42
грн.-пені.

Згідно поданого ДП «Підприємство
Долинського виправного центру УДПС
України в Івано-Франківській області
№118 розрахунку частини чистого
прибутку ( доходу), що підлягає сплаті
до державного бюджету державними
унітарними підприємствами та їх
об'єднаннями відповідачем розраховано
частину чистого прибутку, що підлягає
сплаті до бюджету. ( а.с.21).

Таким чином, розмір податкового боргу
відповідача з податку на прибуток
становить 318,41 грн.,що підтверджується
витягом з облікової картки платника
податків.

У відповідності до поданої податкової
декларації з екологічного податку(
а.с.22-23) підприємством самостійно
визначено податкове зобов'язання з
екологічного податку в сумі 140,76 грн.

Згідно п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає(вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового повідомлення
рішення.

Судом встановлено, що на підставі
вищенаведеного, у порядку, визначеному
п.6.2 ст.6 ЗУ «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», чинному на момент виникнення
спірних правовідносин, відповідачу
було надіслано першу та другу
податкові вимоги відповідно за №1/59 від
26.10.2001 та № 2/415 від 11.12.2001 року
відповідно на суму 925,99грн. та 9520,21 грн.(
а.с.9-10).

Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України у
разі, коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після
надіслання(вручення) податкової
вимоги.

Таким чином, до стягнення з
відповідача підлягає податковий борг
в загальному розмірі 27066,17 грн. ( 26606,42
грн.- самостійно визначених платником
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість+ 318,41 грн.- податку на
прибуток + 141,34 грн.-екологічного
податку = 27066,1 грн.) Наявність вказаної
суми податкового боргу
підтверджується витягом із облікової
картки платника податків та іншими
письмовими доказами, наявними в
матеріалах справи

Підстав для звільнення відповідача від
сплати заборгованості судом не
встановлено.

Наявність податкового боргу та його
розмір відповідач не спростував,
доказів сплати заборгованості суду не
представив, чим фактично не заперечив
суму заборгованості, яка є предметом
спору в даній справі.

Згідно п.95.1 ст.95 ПК України орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.(п.95.2 ст.95 ПК України).

Відповідно до п.95.3 ст.95 ПК України
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Згідно п.95.4 ст.95 ПК України орган
державної податкової служби на
підставі рішення суду здійснює
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу за рахунок готівки,
що належить такому платнику податків.

Виходячи з викладеного, суд вважає
вимогу позивача про стягнення коштів
підставною, а позов таким, що підлягає
до задоволення.

На підставі ст.124 Конституції
України, керуючись ст.ст.158-163,167 Кодексу
адміністративного судочинства, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків Державного
підприємства «Підприємство
Долинського виправного центру УДПС
України в Івано-Франківській області
№118» ( ) у банках та за
рахунок належної відповідачу готівки
в дохід Державного бюджету України 27066
( двадцять сім тисяч шістдесят шість)
грн. 17 коп. податкового боргу.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя: /підпис/
Кафарський В.В.

Постанова складена в повному
обсязі 27.10.2014 року.