Справа № 803/1892/14
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року Справа № 803/1892/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Головного управління Міндоходів у
Волинській області про визнання
протиправним та скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся з позовом до Головного
управління Міндоходів у Волинській
області про визнання протиправним та
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій №
від 30 липня 2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
посадовими особами відповідача 04
лютого 2014 року було проведено фактичну
перевірку магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1». За
результатами проведеної перевірки
складено акт від 05 лютого 2014 року №
03/11/21-02/НОМЕР_1, на підставі якого
відповідачем винесено рішення від 30
липня 2014 року № про застосування
до позивача фінансових санкцій у сумі 5
000 грн. за порушення Постанови Кабінету
Міністрів України від 30 жовтня 2008 року
№ 957 «Про встановлення розміру
мінімальних оптово-відпускних і
роздрібних цін на окремі види
алкогольних напоїв», а саме - факт
роздрібної торгівлі вином за цінами,
нижчими за встановлені мінімальні
роздрібні ціни на вино.

Позивач не погоджується із
оскаржуваним рішенням та висновками,
викладеними в акті перевірки,
зазначає, що класифікація, зокрема
утотожнення напою вермут як вино
суперечить визначенню, яке містить
підпункт 14.1.26 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України, який за
своїм змістом визначає, що виноробна
продукція це вина виноградні
натуральні, вина натуральні кріплені,
шампанські, ігристі, газовані, вермути,
бренді, сусло виноградне та інші
виноматеріали, коньяки, інші
алкогольні напої з винограду, плодів та
ягід.

Відповідно до визначення, яке
міститься у Законі України «Про
виноград та виноградне вино» вино -
алкогольний напій, вироблений з
винограду, міцність якого набувається
внаслідок спиртового бродіння
роздушених ягід або свіжовіджатого
соку, а в разі виготовлення вин
кріплених - підвищується шляхом
додавання спирту етилового.

В свою чергу, вермут є окремим напоєм,
якому також надано окреме визначення
за змістом цього закону. Вермути -
ароматизовані алкогольні напої
виноградного походження, отримані
шляхом змішування сухого та кріпленого
вин, спиртових рослинних екстрактів,
спирту етилового ректифікованого та
цукру.

Позивач вказує на те, що напій вермут не
є вином як це зазначено в акті
перевірки тому напою вермут присвоєно
код виробу по УКТЗЕД відмінний від коду
на вино по якому встановлено
мінімальну ціну.

Згідно статті 17 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» передбачено
відповідальність за здійснення
оптової або роздрібної торгівлі
коньяком, алкогольними напоями,
горілкою, лікеро-горілчаними виробами
та вином за цінами, нижчими за
встановлені мінімальні
оптово-відпускні або роздрібні ціни на
такі напої.

Крім того, зазначає, що відповідачем
застосовано до нього фінансові санкції
рішенням, форма якого не відповідає
вимогам Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3
статті 54 Податкового кодексу України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, зокрема якщо згідно з
податковим та іншим законодавством
особою, відповідальною за нарахування
сум податкових зобов'язань з окремого
податку або збору, застосування
штрафних (фінансових) санкцій та пені, у
тому числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58
Податкового кодексу України у разі,
коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу
(крім декларування товарів,
передбаченого для громадян), або у разі,
коли за результатами перевірки
контролюючий орган встановлює факт
невідповідності суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, або зменшує
розмір задекларованого від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, розрахованого платником
податків відповідно до розділу V цього
Кодексу, такий контролюючий орган
надсилає (вручає) платнику податків
податкове повідомлення-рішення.

Тобто, зазначена норма чітко
встановлює, що в разі, коли
контролюючий орган зобов'язаний
визначити суму штрафу за порушення
вимог законодавства, такий орган
приймає податкове
повідомлення-рішення.

При цьому в пункті 58.1 статті 58
Податкового кодексу України
безпосередньо зазначено, що податкове
повідомлення-рішення приймається в
разі визначення суми грошового
зобов'язання, у тому числі за порушення
норм іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
відповідні органи.

Зазначене цілком стосується органів
доходів і зборів України, які
контролюють дотримання вимог
законодавства щодо обігу спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

За таких обставин вважає, що
працівниками Головного управління
Міндоходів у Волинській області в ході
проведення перевірки не доведено
обставин порушення позивачем вимог,
встановлених законодавством України,
які є обов'язковими до виконання при
здійсненні оптової і роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та/або
тютюновими виробами.

З огляду на наведене, просить суд
визнати незаконним та скасувати
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій № від 30
липня 2014 року.

Представник відповідача в поданому
письмовому запереченні проти позову
заперечила з наступних підстав.

Актом перевірки № 03/11/21-02/НОМЕР_1 від 05
лютого 2014 року виявлено факти порушень:

- роздрібної торгівлі алкогольних
напоїв за цінами, нижчими за розмір
мінімальних роздрібних цін на такі
напої;

- пунктів 1, 2 статті 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг»;

- розрахункова операція покупка на суму
33 грн. 50 грн. не проведена через РРО;

- не видано розрахунковий документ
встановленої форми.

На час перевірки придбано одну пляшку
вина «Вермут з коньяком Любий край
Малина», ємкістю 0,5 л., міцністю 18% об.
спирту за ціною 11 грн. та сигарети одну
пачку «ЛМ» сині за 11 грн. 50 коп. (ціна
вказана на споживчій упаковці 11 грн. 50
коп.), «Bond street» за ціною 11 грн. (ціна
вказана на споживчій упаковці 11 грн.) на
загальну суму 33 грн. 50 коп.

За дану покупку продавцем не видано
розрахунковий документ, чим порушено
пункти 1, 2 статті З Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

Перевіркою встановлено згідно
контрольних стрічок та факту продажу
вина (вермуту) ціною, яка є нижчою за
встановлений розмір мінімальної
роздрібної ціни на вино, чим порушено
постанову Кабінету Міністрів України
№ 957 від 30 жовтня 2008 року «Про
встановлення розміру мінімальних
оптово-відпускних та роздрібних цін на
окремі види алкогольних напоїв»,
згідно якої мінімальна роздрібна ціна
на вино у скляній тарі місткістю 0,7 л. Та
в іншій тарі місткістю 1 л. становить не
менше 18 грн., а місткістю 0,5 л. становить
не менше 12 грн. 86 коп.

Згідно Закону України «Про митний
тариф України» вермути та інші
виноградні вина, з додаванням
рослинних або ароматичних екстрактів
зазначено УКТЗЕД за 2205.

Згідно пункту 2 примітки до постанови
Кабінету Міністрів України № 957 від 30
жовтня 2008 року «Про встановлення
розміру мінімальних оптово-відпускних
та роздрібних цін на окремі
алкогольних напоїв», мінімальна
роздрібна ціна на вина у місткістю
менше ніж 1 літр розраховується як
добуток затвердженої мінімальної ціни
та місткості тари, поділений на 0,7 л. та
відповідно становить 12 грн. 86 коп.

Оскільки, суб'єктом господарювання
надано лише супровідні документи на
придбання алкогольних напоїв, що
вказані в акті перевірки, окрім на вино
«Вермут з коньяком Любий край Слива»,
«Вермут з коньяком Любий край
Смородина», «Вермут з коньяком Любий
край Абрикос», тому відповідачем
направлено відповідні запити до
підприємств гуртової торгівлі
реалізації алкогольних напоїв суб'єкту
господарювання ОСОБА_1

Продавець не заперечувала факт продажу
алкогольних напоїв контрольних
стрічок за ціною, яка є нижчою за
встановлений розмір мінімальних
роздрібні на такі напої.

Щодо, як зазначає позивач, неправильної
форми рішення, яким застосовано
фінансові санкції, то головне
управління Міндоходів повідомляє
наступне.

Основні засади державної політики щодо
регулювання виробництва, експорту,
імпорту, оптової і роздрібної торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
спиртом етиловим ректифікованим
виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами,
забезпечення їх високої якості та
захисту здоров'я громадян, а також
посилення боротьби з незаконним
виробництвом та обігом алкогольних
напоїв і тютюнових виробів на
території України визначені Законом
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту плодового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів».

Одночасно, регулювання відносин у
сфері справляння податків і зборів,
порядку їх адміністрування, кола
суб'єктів податкових правовідносин та
відповідальності за порушення
податкового законодавства належить до
сфери дії Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5
Податкового кодексу України поняття,
правила та положення, установлені цим
Кодексом та законами з питань митної
справи, застосовуються виключно для
регулювання відносин, передбачених
статтею 1 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1
Податковий кодекс України регулює
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема
визначає вичерпний перелік податків і
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, патників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження та обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Відповідно до статті З Податкового
кодексу України податкове
законодавство України складається з
Конституції України; цього Кодексу;
Митного кодексу України та інших
законів з питань митної справи у
частині регулювання правовідносин, що
виникають у зв'язку з оподаткуванням
ввізним або вивізним митом операцій з
переміщенням товарів через митний
кордон України (далі - законами з питань
митної справи); чинних міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України і якими
регулюються питання оподаткування;
нормативно-правових актів, прийнятих
на підставі та на виконання цього
Кодексу та законів з питань митної
справи; рішень Верховної Ради
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування з питань
місцевих податків і зборів, прийнятих
за правилами, встановленими цим
Кодексом.

Таким чином, Закон України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» у відповідності до
статті 3 Податкового кодексу України,
не входить до складу податкового
законодавства України.

Позивач в судове засідання не з'явився,
хоча був належним чином повідомлений
про час, дату і місце судового розгляду.
Через канцелярію суду подав клопотання
від 17 жовтня 2014 року про розгляд справи
за його відсутності.

Представник Головного управління
Міндоходів у Волинській області в
судове засідання не прибула, проте
належним чином повідомлялась про час,
дату, місце розгляду справи, проте
подала клопотання про розгляд справи
за відсутності представника.

Відповідно до частини 4 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Таким чином, судом було вирішено
здійснювати розгляд справи за
відсутності позивача та представника
відповідача - Головного управління
Міндоходів у Волинській області.

Приписами частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
визначено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Таким чином, беручи до уваги
відсутність потреби заслуховувати
свідка чи експерта, судом постановлено
ухвалу про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Дослідивши подані суду письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що в задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити повністю.

Судом встановлено, що на підставі
наказу № 101 від 03 лютого 2014 року та
направлень № 000023, № 000024 від 04 лютого 2014
року працівниками було проведено
фактичну перевірку з питань додержання
суб'єктами господарювання вимог,
встановлених законодавством України,
які є обов'язковими до виконання при
здійсненні оптової і роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та/або
тютюновими виробами господарської
одиниці магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

За результатами перевірки складено акт
№ 03/11/21-02/НОМЕР_1 від 05 лютого 2014 року, у
якому зафіксовано, факт порушення
роздрібної торгівлі алкогольних
напоїв за цінами, нижчими за розмір
мінімальних роздрібних цін на такі
напої; порушення пунктів 1, 2 статті 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг»; розрахункова
операція покупка на суму 33 грн. 50 грн. не
проведена через РРО; не видано
розрахунковий документ встановленої
форми.

Як вбачається з Акту, на час перевірки
придбано одну пляшку вина «Вермут з
коньяком Любий край Малина» ємкістю 0,5
л., міцністю 18% об. Спирту за ціною 11 грн.
та сигарети «ЛМ» сині за ціною 11 грн. 50
коп., «Bond street» за ціною 11 грн. на
загальну суму 33 грн. 50 коп.

За дану покупку продавцем не видано
розрахунковий документ. По даному
факту порушення матеріали перевірки
направлено до Нововолинської
об'єднаної державної податкової
інспекції для відповідного реагування.

Перевіркою встановлено згідно
контрольних стрічок та факту продажу
вина (вермуту) за ціною, яка є нижчою за
встановлений розмір мінімальної
роздрібної ціни на вино.

Згідно Закону України «Про митний
тариф України» вермути та інші
виноградні вина, з додаванням
рослинних або ароматичних екстрактів
зазначено УКТЗЕД за кодом 2205.

Згідно пункту 2 примітки до Кабінету
Міністрів України № 957 від 30 жовтня 2008
року «Про встановлення розміру
мінімальних оптово-відпускних та
роздрібних цін на окремі види
алкогольних напоїв», мінімальна
роздрібна ціна на вина у місткістю
менше ніж 1 л. розраховується як добуток
затвердженої мінімальної ціни та
місткості тари, поділений на 0,7л та
відповідно становить 12 грн. 86 коп.

Згідно пояснень від 04 лютого 2014 року,
які наявні в матеріалах справи,
продавець ОСОБА_2 не заперечує факт
продажу алкогольних напоїв згідно
контрольних стрічок за ціною, яка є
нижчою за встановлений розмір
мінімальних роздрібних цін на такі
напої.

Суб'єктом господарювання надано лише
супровідні документи на придбання
алкогольних напоїв, що вказані в акті
перевірки, окрім на вино «Вермут з
коньяком Любий край Слива», «Вермут з
коньяком Любий край Смородина»,
«Вермут з коньяком Любий край Абрикос».

Законом України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» за роздрібну торгівлю вином
за ціною нижчою за встановлений розмір
мінімальної роздрібної ціни,
передбачена відповідальність у
вигляді штрафу в розмірі 100% вартості
отриманої партії товару, виходячи із
мінімальних роздрібних цін, але не
менше 5 000 грн.

Відповідно до розрахунку 100% вартість
отриманого товару, виходячи із
мінімальних роздрібних цін на вино,
становить 192 грн. 90 коп., відтак
фінансова санкція за дане порушення - 5
000 грн.

Крім того, позивач вважає, що форма
рішення, яким до нього застосовані
фінансові санкції, не відповідає
вимогам Податкового кодексу України. З
цього приводу суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо
регулювання виробництва, експорту,
імпорту, оптової і роздрібної торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
спиртом етиловим ректифікованим
виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами,
забезпечення їх високої якості та
захисту здоров'я громадян, а також
посилення боротьби з незаконним
виробництвом та обігом алкогольних
напоїв і тютюнових виробів на
території України визначені Законом
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту плодового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів».

Одночасно, регулювання відносин у
сфері справляння податків і зборів,
порядку їх адміністрування, кола
суб'єктів податкових правовідносин та
відповідальності за порушення
податкового законодавства належить до
сфери дії Податкового кодексу України

Відповідно до пункту 5.1 статті 5
Податкового кодексу України поняття,
правила та положення, установлені цим
Кодексом та законами з питань митної
справи, застосовуються виключно для
регулювання відносин, передбачених
статтею 1 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1
Податковий кодекс України регулює
відносини, що регулює відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначає вичерпний
перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Відповідно до статті 3 Податкового
кодексу України податкове
законодавство України складається з
Конституції України; цього Кодексу;
Митного кодексу України та інших
законів з питань митної справи у
частині регулювання правовідносин, що
виникають у зв'язку з оподаткуванням
ввізним або вивізним митом операцій з
переміщенням товарів через митний
кордон України (далі - законами з питань
митної справи); чинних міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України і якими
регулюються питання оподаткування;
нормативно-правових актів, прийнятих
на підставі та на виконання цього
Кодексу та законів з питань митної
справи; рішень Верховної Ради
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування з питань
місцевих податків і зборів, прийнятих
за правилами, встановленими цим
Кодексом.

Таким чином, Закон України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» у відповідності до
статті 3 Податкового кодексу України,
не входить до складу податкового
законодавства України.

Відтак, Закон України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» спеціальним Законом, який
регулює, зокрема, порядок застосування
фінансових санкцій і порушення у сфері
реалізації алкогольних напоїв та
тютюнових виробів та порядок
стягнення, відповідно норми
Податкового кодексу України не
поширюють свою дію порядок
застосування фінансових санкцій за
порушення у сфері реалізації
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів та порядок їх стягнення.

Таким чином, суд вважає в даному
випадку сума штрафу визначається саме
рішенням про застосування фінансових
санкцій, а не податковим
повідомленням-рішенням.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта
владних повноважень мають підзаконний
характер, тобто повинні бути прийняті
(вчинені) на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що визначені
законом.

Судом також приймається до уваги, що
відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що відповідач, приймаючи рішення про
застосування фінансових санкцій від 30
липня 2014 року № 00030540, діяв на підставі,
в межах та у спосіб, що передбачені
чинним законодавством України, а тому
позовні вимоги є необґрунтованими і
задоволенню не підлягають.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями
162, 163 Кодексу адміністративного
судочинства України та на підставі
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв і тютюнових
виробів», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
Ф.А. Волдінер