Справа № 826/7966/14
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/7966/14
інстанції: Кобилянський К.М.
Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

27 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Мєзєнцева Є.І.,
суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при
секретарі - Войтковській Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Концерну
радіомовлення, радіозв'язку та
телебачення на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 29
липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Державної
фінансової інспекції України до
Концерну радіомовлення, радіозв'язку
та телебачення про зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Державна фінансова інспекція України
звернулась до суду з адміністративним
позовом до Концерну радіомовлення,
радіозв'язку та телебачення про
зобов'язання виконати пункти 2, 4 - 20
вимоги Держфінінспекції від 24.10.2013 №
06-14/1410.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 29
липня 2014 року адміністративний позов
задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
просить скасувати вказане судове
рішення та прийняти нове, яким
відмовити в задоволенні
адміністративного позову.

Перевіривши повноту встановлення
окружним адміністративним судом
фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
суд дійшов наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що
Державною фінансовою інспекцією
України відповідно до п. 2.14 Плану
контрольно-ревізійної роботи на II
квартал 2013 проведено планову ревізію
фінансово - господарської діяльності
Концерну радіомовлення, радіозв'язку
та телебачення за період з 01.01.2011 по
31.03.2013 та окремих питань
фінансово-господарської діяльності за
період з 01.01.2009 по 31.12.2010, за
результатами якої складено акт ревізії
від 20.08.2013 № 06-21/70.

Як вбачається з акту ревізії, під час
проведення контрольного заходу
позивачем виявлено наступні порушення.

Відповідачем платіжним дорученням від
26.01.2012 № 3448 на суму 1 700 грн. сплачено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу за порушення вимог
законодавства про працю за ОСОБА_2
згідно постанови від 15.08.2011 № 3-7445/11.
Платіжним дорученням від 26.01.2012 № 3449 на
суму 170 грн. сплачено виконавчий збір за
ОСОБА_2 згідно постанови від 15.08.2011 №
3-7445/11. Суму в розмірі 1870 грн. в
подальшому віднесено до витрат
відповідача без утримання вказаних сум
із заробітної плати ОСОБА_2

Ревізією правильності та
обґрунтованості проведених
адміністративних витрат встановлено,
що у їх складі обліковуються витрати,
передбачені п. 18 Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 16 "Витрати",
тобто обліковуються витрати,
спрямовані на обслуговування та
управління підприємством, в тому числі
витрати на оплату праці
адміністративно-управлінського
апарату в сумі 34541,60 грн., які фактично
мали бути понесені не за рахунок
відповідача, а за рахунок Фонду для
здійснення заходів щодо ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи
та соціального захисту населення.

На суму зайво включену до складу витрат
на заробітну плату, відповідачем зайво
перераховано єдиний соціальний внесок
за період з 01.01.2011 по 31.12.2012 всього в сумі
12707,85 грн.

Ревізією правильності нарахування
основної заробітної плати та
додаткових виплат генеральному
директору Концерну, проведеною за
період з 01.01.2009 по 30.03.2013, встановлено, що
оплата праці генерального директора
Концерну ОСОБА_3 та генерального
директора Концерну ОСОБА_2
здійснювалася згідно Контрактів з
керівником підприємства. Однак, в
порушення вимог п. 1 постанови Кабінету
Міністрів України від 19.05.1999 № 859 "Про
умови і розміри оплати праці
керівників підприємств, заснованих на
державній, комунальній власності, та
об'єднань державних підприємств" за
серпень та листопад 2010 здійснювалась
виплата премії, яка не передбачена
Контрактом з керівником підприємства
та не узгоджена з Уповноваженим
органом.

В порушення п. 2 Постанови Кабінету
міністрів України № 414 від 15.06.1994,
ОСОБА_4 встановлено надбавку в розмірі
15 % до посадового окладу, що призвело до
виплати надбавки v завищеному обсязі на
загальну суму 2 275,42 грн., в тому числі за
період з 01.07.2010 по 31.12.2010 - 690,26 грн. та за
період з 01.01.2011 по 31.12.2011 -1 585,16 грн.

Крім того, внаслідок порушення
відповідачем п. 2 Постанови Кабінету
Міністрів України № 414 від 15.06.1994 на
користь ОСОБА_4 було неправомірно
виплачено: 413,41 грн. відпускних, 274,06 грн.
у зв'язку із тимчасовою втратою
працездатності, 1925,13 грн. внесків до
державних цільових фондів.

Стосовно головного бухгалтера
відповідача ОСОБА_5, перевіркою
встановлено, що в порушення п. 5
Постанови КМУ від 15.06.1994 № 414 на користь
вказаної посадової особи було
безпідставно виплачено 20 020,22 грн.
надбавки до заробітної плати.
Внаслідок не дотримання вимог п. 2.4
"Положення про преміювання
працівників", що є додатком до
Колективного договору, на користь
ОСОБА_5 було виплачено 19828,35 грн. премій,
внаслідок чого також безпідставно
перераховано до державних цільових
фондів 16534,57 грн.

Суцільною ревізією відповідності сум
нарахованої до виплати заробітної
плати фактично виплаченій (зазначеній
у відомостях на перерахування коштів
на карткові рахунки в установах банків)
встановлено, що в порушення ст. 2 Закону
України "Про оплату праці", ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" у
березні 2013 проведено виплату
заробітної плати звільненим
працівникам у завищеному обсязі на
загальну суму 18 000 грн.

Ревізією дотримання законодавства при
нарахуванні та здійсненні виплат
заробітної плати працівникам за час
відпустки встановлено, що в порушення
п. 10 Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 08.02.1995 № 100, відповідачем проведено
нарахування відпускних з урахуванням
коригуючого коефіцієнта, в той час як у
розрахунковому періоді підвищення
тарифних ставок і посадових окладів на
підприємстві, в установі, організації
відповідно до актів законодавства не
проводилось.

В період з 01.05.2011 по 28.02.2012 відповідачем
зайво нараховано та перераховано збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування на виплату одноразової
допомоги працівникам, які виходять на
пенсію згідно законодавством та
колективним договором, на яку не
нараховується обов'язкове державне
пенсійне страхування та яка не
враховуються при обчисленні
середньомісячної заробітної плати для
призначення пенсій, що призвело до
завищення адміністративних витрат на
загальну суму 979,56 грн.

Крім того, за період, що підлягав
ревізії, Концерном видавались
безвідсоткові позички працівникам
згідно до п. 7.14 та п. 7.13 Колективних
договорів та відповідно до договорів,
укладених працівником (Позичальник) з
Концерном (Кредитор) з терміном
погашення до одного року в розмірі
трьох посадових окладів.

Станом на час проведення перевірки
контролюючим органом встановлено не
повернення раніше наданих позичок
всього в сумі 5848,04 грн.

Ревізією відповідності сплаченої
вартості товарів, робіт та послуг
умовам укладених договорів,
відповідність кількості та
асортименту отриманих товарів, робіт
та послуг умовам договорів,
встановлено проведення зайвих виплат
внаслідок завищення обсягу наданих
послуг у сумі 167 576,93 грн.

На підставі акту ревізії та з метою
усунення виявлених під час про ведення
контрольного заходу порушень,
Державною фінансовою інспекцією
України винесено вимогу № 06-14/1410 від
24.10.2013, якою Концерн радіомовлення,
радіозв'язку та телебачення
зобов'язано виконати пункти 2, 4 - 20
вимоги.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи. Державний
фінансовий контроль забезпечується
органом державного фінансового
контролю через проведення державного
фінансового аудиту, перевірки
державних закупівель та інспектування.
Порядок проведення органом державного
фінансового контролю державного
фінансового аудиту, інспектування та
перевірок державних закупівель
установлюється Кабінетом Міністрів
України.

Частиною першою статті 4 зазначеного
Закону встановлено, що інспектування
здійснюється органом державного
фінансового контролю у формі ревізії
та полягає у документальній і
фактичній перевірці певного комплексу
або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті.

Абзацом 5 пункту 35 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 550 від
20.04.2006 встановлено, що виявлені
допущені об'єктом контролю порушення
законодавства, контроль за дотриманням
якого віднесено до компетенції
контролюючого органу, фіксуються в
констатуючій частині акта ревізії з
обов'язковим посиланням на норми
законів чи інших нормативно-правових
актів, які порушено, та зазначенням
винних у їх допущенні осіб.

Пунктами 1, 7, 8, 13 та 15 частини першої
статті 10 Закону України "Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні"
встановлено, що органу державного
фінансового контролю надається право:
перевіряти в ході державного
фінансового контролю грошові та
бухгалтерські документи, звіти,
кошториси й інші документи, що
підтверджують надходження і
витрачання коштів та матеріальних
цінностей, документи щодо проведення
процедур державних закупівель,
проводити перевірки фактичної
наявності цінностей (коштів, цінних
паперів, сировини, матеріалів, готової
продукції, устаткування тощо);
пред'являти керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства; порушувати перед
відповідними державними органами
питання про визнання недійсними
договорів, укладених із порушенням
законодавства, у судовому порядку
стягувати у дохід держави кошти,
отримані підконтрольними установами
за незаконними договорами, без
установлених законом підстав та з
порушенням законодавства; при
виявленні збитків, завданих державі чи
підприємству, установі, організації, що
контролюється, визначати їх розмір у
встановленому законодавством порядку;
порушувати перед керівниками
відповідних органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ та організацій
питання про притягнення до
відповідальності осіб, винних у
допущених порушеннях.

Отже, Державна фінансова інспекція та
її територіальні органи, зокрема,
наділені повноваженнями пред'являти
керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства, при
виявленні збитків, завданих державі чи
підприємству, установі, організації, що
контролюється, визначати їх розмір у
встановленому законодавством порядку
та порушувати перед керівниками
відповідних органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ та організацій
питання про притягнення до
відповідальності осіб, винних у
допущених порушеннях. При цьому
розгляд питання щодо притягнення
винних осіб до відповідальності
можливий лише після розгляду
матеріалів ревізії, в яких і зазначено
яке саме порушення допущено і
відповідальну за порушення особу.

З матеріалів справи вбачається, що
Концерном радіомовлення, радіозв'язку
та телебачення після проведення
ревізії було направлено ряд листів -
вимог (а.с. 32 - 47 Том І) на колишніх
працівників з вимогами про
перерахування (повернення) коштів, а
тому відповідач вважає себе вільним
від відповідальності за виявлені під
час проведення перевірки порушення, як
особа, що вчинила всі можливі дії з
метою відшкодування збитків, завданих
Концерну.

Проте, як вірно зазначено судом першої
інстанції, посадовими особами
відповідача не вчинено жодних дій
претензійно - позовного характеру з
метою повернення Концерну коштів в
судовому порядку, а направлення листів
- вимог не призвело до повернення
коштів. Інших належних та допустимих
доказів відповідачем до суду не надано.

Актом перевірки встановлено, що
внаслідок неправомірних дій та
бездіяльності з повернення коштів
Державі завдано збитків більш ніж на 322
тис. грн.

Враховуючи, що відповідачем не надано
жодних доказів щодо скасування вимоги
позивача в судовому порядку, а
зазначена вимога є обов'язковою для
виконання і не виконана відповідачем,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Концерну
радіомовлення, радіозв'язку та
телебачення залишити без задоволення,
а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 29
липня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Є.І.
Мєзєнцев

суддя

В.В. Файдюк

суддя

Є.В.Чаку

Головуючий суддя
Мєзєнцев Є.І.

Судді:
Файдюк В.В.

Чаку Є.В.