Справа № 806/3831/14
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Липа
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"23" жовтня 2014 р.
Справа № 806/3831/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Шидловського В.Б.

суддів:
Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

при секретарі
Волянській О.В. ,

за участю сторін:

представника позивача Сучка С.К.

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Радомишльського районного центру
зайнятості на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"15" вересня 2014 р. у справі за позовом
Радомишльського районного центру
зайнятості до ОСОБА_4 третя особа:
Управління Пенсійного фонду України в
Радомишльському районі Житомирської
області про стягнення коштів ,

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2014 року Радомишльський
районний центр зайнятості звернувся з
адміністративним позовом до ОСОБА_4,
третя особа: Управління Пенсійного
фонду України в Радомишльському районі
Житомирської області про стягнення
1192,16 грн. незаконно отриманої державної
допомоги по безробіттю.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 15 вересня
2014 року в задоволенні позовних вимог
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятою постановою
Радомишльський районний центр
зайнятості звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати вищевказану постанову та
прийняти нову, якою позов задовольнити
в повному обсязі. В апеляційній скарзі
апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін,
перевіривши законність та
обгрунтованість судового рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються Законом України
"Про зайнятість населення" від 05.07.2012
року № 5067-VI (надалі Закон).

Відповідно до п.7 ч.1 ст.1 даного Закону
зайнятістю визнається не заборонена
законодавством діяльність осіб,
пов'язана із задоволенням їх особистих
та суспільних потреб з метою одержання
доходу (заробітної плати) у грошовій
або іншій формі, а також діяльність
членів однієї сім'ї, які здійснюють
господарську діяльність або працюють у
суб'єктів господарювання, заснованих
на їх власності, у тому числі
безоплатно.

Згідно із ч.3 ст.3 Закону, зайнятість
населення забезпечується шляхом
встановлення відносин, що
регламентуються трудовими договорами
(контрактами), провадження
підприємницької та інших видів
діяльності, не заборонених законом.

Нормами ч.1 ст.4 Закону визначено, що до
зайнятого населення належать особи,
які працюють за наймом на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, особи, які
забезпечують себе роботою самостійно
(у тому числі члени особистих
селянських господарств), проходять
військову чи альтернативну
(невійськову) службу, на законних
підставах працюють за кордоном та які
мають доходи від такої зайнятості, а
також особи, що навчаються за денною
формою у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах та поєднують
навчання з роботою.

Відповідно до статті 5 Закону, у сфері
зайнятості держава гарантує, зокрема,
соціальний захист у разі настання
безробіття, до якого відноситься
допомога по безробіттю.

Умови та тривалість виплати допомоги
по безробіттю визначені статтею 22
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття".

Підстави припинення виплати допомоги
по безробіттю визначені статтею 31
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття". Так, виплата допомоги по
безробіттю припиняється, зокрема, у
разі працевлаштування безробітного
(пп.1 п.1 цієї норми).

Відповідно до абз.3 пп.1 п.37 Порядку
реєстрації, перереєстрації
безробітних та ведення обліку осіб, які
шукають роботу, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.03.2013 року № 198, територіальний
орган Державної служби зайнятості
припиняє реєстрацію особи, як
безробітної, з дня її працевлаштування
за наймом на умовах трудового договору
(контракту).

Судом встановлено, що 18 грудня 2002 року
до Радомишльського районного центру
зайнятості звернувся ОСОБА_4 для
сприяння у працевлаштуванні.
Відповідачем на ім'я директора
Радомишльського РЦЗ було подано заяву,
в якій він просив до вирішення питання
про працевлаштування надати статус
безробітного з виплатою допомоги по
безробіттю. Одночасно, в заяві
зазначав, що в даний час не
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності, трудовою
діяльністю не займається, пенсію не
отримує та зобов'язується своєчасно
повідомляти центр зайнятості про всі
зміни внесені в персональну картку.

На підставі вказаної заяви ОСОБА_4 було
надано статус безробітного та
призначена допомога по безробіттю.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 перебував на обліку в центрі
зайнятості в періоди з 18.12.2002 року по
09.12.2003 року та з 28.05.2008 року по 21.10.2008 року
та отримував допомогу по безробіттю.

Наказами центру зайнятості від 16.12.2003
року № НТ031216 (з 11.12.2003 року) та від 22.10.2008
року № НТ081022 (з 22.10.2008 року) відповідачу
припинено виплати допомоги по
безробіттю та знято з обліку як
безробітного в зв'язку з
працевлаштуванням.

Встановлено, що відповідно до
індивідуальних відомостей про
застраховану особу наданих
Управлінням Пенсійного фонду України в
Радомишльському районі Житомирської
області поданих до Радомишльського
районного центру зайнятості 01.04.2014 року
- ОСОБА_4 під час перебування на обліку в
центрі зайнятості одночасно перебував
у трудових відносинах з СТОВ "Правда" в
періоди з 01.09.2003 року по 26.09.2003 року, з
01.10.2003 року по 27.10.2003 року, з 01.12.2003 року
по 09.12.2003 року та з Потіївським малим
підприємством по наданню комунальних
послуг населенню - в червні та серпні 2008
року, з 01.10.2008 року по 21.10.2008 року.

10 квітня 2014 року директором
Радомишльського РЦЗ прийнято наказ № 9
"Про часткове повернення коштів,
виплачених як допомога по безробіттю,
ОСОБА_4." та листом запропоновано
відповідачу добровільно повернути
незаконно отримані кошти.

Як вбачається з матеріалів справи
загальна сума матеріального
забезпечення, виплаченого відповідачу
з моменту виникнення обставин, що
впливають на умови виплати йому такого,
становить 1192,16 грн.

Оскільки зазначені кошти відповідачем
центру зайнятості повернуті не були,
останній звернувся до суду за їх
стягненням.

Із матеріалів справи вбачається, що
саме на підставі пп.1 п.1 ст.31 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" та абз.3 пп.1 п.37
Порядку реєстрації, перереєстрації
безробітних та ведення обліку осіб, які
шукають роботу, відповідачу було
припинено виплату допомоги по
безробіттю та припинено її реєстрацію
в центрі зайнятості як безробітного.
Тобто, у зв'язку з його
працевлаштуванням за трудовим
договором.

Статтею 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", визначені права та
обов'язки застрахованих осіб. Так,
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані, зокрема, своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг. Частиною 3 цієї норми
передбачено, що сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

У зв'язку з тим, що в ході проведення
перевірки центром зайнятості було
встановлено, що відповідач перебував у
трудових відносинах з СТОВ "Правда" та
Потіївським малим підприємством по
наданню комунальних послуг населенню в
період перебування на обліку як
безробітний та отримував дохід, при
цьому не повідомив центр зайнятості
про такі обставини при зверненні до
останнього, позивач дійшов висновку
про зловживання ОСОБА_4 своїми правами,
що є підставою для стягнення суми
виплаченої йому допомоги по
безробіттю.

Механізм призначення, виплати допомоги
по безробіттю, у т.ч. одноразової для
організації безробітними
підприємницької діяльності, та
обчислення страхового стажу
визначений Порядком надання допомоги
по безробіттю, у тому числі одноразової
її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженим наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 20.11.2000 року № 307,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 14.12.2000 року за № 915/5136.

Підпунктом 1 пункту 5.5 цього Порядку
передбачено, що виплата допомоги по
безробіттю припиняється у разі
працевлаштування безробітного,
зайняття підприємницькою або іншою
діяльністю, пов'язаною з одержанням
доходу безпосередньо від цієї
діяльності, виконання робіт (послуг) за
цивільно-правовими угодами (з дня
працевлаштування, державної
реєстрації як суб'єкта підприємницької
або іншої діяльності, виконання робіт
(послуг) за цивільно-правовими угодами).

Згідно із пунктом 6.14 Порядку, якщо під
час одержання допомоги по безробіттю
безробітний своєчасно не подав
відомості про обставини, що впливають
на умови її виплати, у тому числі
встановлені під час розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення, з
безробітного стягується сума
виплаченої допомоги по безробіттю з
моменту виникнення цих обставин. Якщо
безробітний відмовився добровільно
повернути зазначені кошти, то питання
щодо їх повернення вирішується у
судовому порядку.

Таким чином, підставою для припинення
виплати допомоги по безробіттю та
стягнення її в судовому порядку є
фактичне перебування застрахованої
особи, зареєстрованої в центрі
зайнятості як безробітної, в трудових
відносинах (її працевлаштування) та
отримання нею доходів, тобто
здійснення нею трудової діяльності.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.48 Кодексу законів про
працю України, трудова книжка є
основним документом про трудову
діяльність працівника. Трудові книжки
ведуться на всіх працівників, які
працюють на підприємстві, в установі,
організації або у фізичної особи понад
п'ять днів. Трудові книжки ведуться
також на позаштатних працівників при
умові, якщо вони підлягають
загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню.

Зазначені положення також передбачені
Інструкцією про порядок ведення
трудових книжок працівників,
затвердженою наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального
захисту населення України від 29.07.1993
року № 58, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 17.08.1993
року за № 110. Так, положенням цієї
Інструкції, зокрема, визначено, що
трудові книжки ведуться на всіх
працівників, які працюють на
підприємстві, в установі, організації
(далі - підприємство) усіх форм
власності або у фізичної особи понад
п'ять днів, у тому числі осіб, які є
співвласниками (власниками)
підприємств, селянських (фермерських)
господарств, сезонних і тимчасових
працівників, а також позаштатних
працівників за умови, якщо вони
підлягають державному соціальному
страхуванню. До трудової книжки,
зокрема, вносяться відомості про
працівника: прізвище, ім'я та по
батькові, дата народження, та відомості
про роботу, переведення на іншу
постійну роботу, звільнення.

Із трудової книжки ОСОБА_4, копія якої
наявна в матеріалах справи, не
вбачається записів про роботу в СТОВ
"Правда" та в Потіївському малому
підприємстві по наданню комунальних
послуг населенню в період перебування
в Радомишльському районному центрі
зайнятості на обліку як безробітного.

Окрім того, матеріали справи не містять
також доказів укладення відповідачем з
названими підприємствами трудових
договорів чи цивільно-правових угод
про надання оплатних послуг.

Посилання апелянта лише на дані
персоніфікованого обліку про
застраховану особу більш ніж
десятилітньої давності (за 2003 рік) та за
2008 рік, наданих управлінням Пенсійного
фонду України в Житомирській області
без підтвердження цих даних первинними
документами не може бути підставою для
задоволення позовних вимог.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог, оскільки
відсутні належні докази в
підтвердження трудових відносин
ОСОБА_4 з СТОВ "Правда" та Потіївським
малим підприємством по наданню
комунальних послуг населенню в періоди
з 18.12.2002 року по 09.12.2003 року, з 28.05.2008 року
по 21.10.2008 року.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких грунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивач не
довів ті обставини, на яких грунтуються
його позовні вимоги.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції. Постанова суду першої
інстанції прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
відповідає матеріалам справи та
чинному законодавству, а підстави для
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Радомишльського
районного центру зайнятості залишити
без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "15" вересня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
В.Б.
Шидловський

судді: (підпис)
В.В. Євпак

(підпис)
М.М.
Капустинський

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "23" жовтня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Радомишльський
районний центр зайнятості
вул.М.Житомирська,
5,м.Радомишль,Житомирська область,12201

3- відповідачу/відповідачам: ОСОБА_4
АДРЕСА_1

4-третій особі: Управління Пенсійного
фонду України в Радомишльському районі
Житомирської області -
вул.М.Житомирська,
8,м.Радомишль,Житомирська область,12201,