Справа № 2а-10937/10/1370
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючий суддя
секретар судового засідання
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Миколаївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про стягнення з
ОСОБА_3 податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача Львівський відділ
реєстраційно-екзаменаційної роботи
Управління Державтоінспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
Суть справи.
На розгляд Львівського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Державної податкової
інспекції у Жидачівському районі
Львівської області про стягнення з
ОСОБА_3 податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів в сумі
Вищевказана позовна заява перебувала
на розгляді у судді Коморного О.І.,
однак на підставі розпорядження № 44-р
від 20.05.2014 року про призначення
повторного автоматичного розподілу
справ судді Коморного О.І., які
залишилися нерозглянутими, у зв'язку із
закінченням його повноважень та на
виконання вимог ст. 15-1 КАС України таку
передано для розгляду судді
Львівського окружного
адміністративного суду Кравціву Олегу
Ухвалою від 21.05.2014 року вищевказану
справу прийнято до провадження.
У судовому засіданні 01.10.2014 року на
підставі ст. 55 КАС України допущено
заміну позивача на належного, а саме:
Державну податкову інспекцію у
Жидачівському районі Львівської
області на Миколаївську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивачем за результатами проведення
перевірки щодо повноти та своєчасності
сплати податку з власників
транспортних засобів з'ясовано, що
відповідачем - ОСОБА_3 при проведенні
первинної реєстрації транспортного
засобу «МERCEDES-BENS SPRINTER 212», д.н. НОМЕР_1, не
сплачено податок з власників
Просив позовні вимоги задовольнити у
Відповідач проти позову заперечив у
повному обсязі. Зазначив, що позивачем
не надано доказів його вини, ні фактів
вчинення саме ним дій, спрямованих на
незаконну реєстрацію транспортних
засобів. З врахуванням
вищевикладеного, просив у задоволенні
адміністративного позову відмовити
Суд, заслухав пояснення представників
сторін, з'ясував обставини, якими
обґрунтовуються позовні вимоги і
заперечення та ті, які мають інше
значення для вирішення справи, повно,
всебічно та об'єктивно дослідив докази
у справі, та -
За отриманою інформацією від
Стрийського ВРЕР ДАІ (лист № 23/03 від
17.06.2010р.) на запит від 17.06.2010 року № 1254/170
заступника начальника ДПІ у
Жидачівському районі Львівської
області, позивачем з'ясовано, що на
відповідача вперше зареєстровано в
Україні 23.03.2010 року автомобіль МERCEDES-BENS
SPRINTER 212» (державний номерний знак
НОМЕР_1) 1999 року випуску.
Листом № 9/9425зп від 27.09.2010 року
Львівський ВРЕВ у відповіді на запит
Жидачівському районі Львівської
області про те, що в документах поданих
до реєстрації автомобіля автомобіль
МERCEDES-BENS SPRINTER 212», НОМЕР_1,
зареєстрованого за ОСОБА_3 квитанції
про сплату податку не долучені.
Згідно з інформацією ЗАТ КБ
"Приватбанк" (Лист № 5949 від 04.11.10р.), в
базі прийнятих платежів квитанції про
сплату відповідачем податку з
власників транспортних засобів при
реєстрації 22.03.2010 року автомобіля
МERCEDES-BENS SPRINTER 212» (державний номерний
знак НОМЕР_1) 1999 року випуску - не
Згідно з наданим позивачем суду листом
№ 695/10/17-0 від 19.01.2011 року, сума податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів,
належна до сплати відповідачем,
відповідним розрахунком.
Оскільки, вищевказані кошти не
надійшли до бюджету, Державна
податкова інспекція у Жидачівському
районі Львівської області з вернулася
із відповідним позовом до суду.
Завданням адміністративного
судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) є захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
Юрисдикція адміністративних судів,
відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України,
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 КАС України
суб'єкти владних повноважень мають
право звернутися до адміністративного
суду у випадках передбачених
Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.
Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України
принцип змагальності сторін
передбачає, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюється на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
Предметом доказування відповідно до ч.
1 ст. 138 КАС України є обставини, якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропущення строку для звернення до
суду тощо) та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.
Оскільки спірні правовідносини
виникли до набрання чинності
Податкового кодексу України, тобто до
01.01.2011 року, то до таких слід
застосовувати положення наступних
Законів: Закону "Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів",
(втратили чинність) у редакції, що діяла
на момент виникнення спірних
Принципи побудови системи
оподаткування в Україні, податки і
збори (обов'язкові платежі) до бюджетів
та до державних цільових фондів, а
також права, обов'язки і
відповідальність платників
визначаються Законом України «Про
систему оподаткування» № 1251-XII від
25.06.1991 року (далі - Закон № 1251).
Відповідно до ст. 2 Закону № 1251 під
податком і збором (обов'язковим
платежем) до бюджетів та до державних
цільових фондів слід розуміти
обов'язковий внесок до бюджету
відповідного рівня або державного
цільового фонду, здійснюваний
платниками у порядку і на умовах, що
визначаються законами України про
Згідно зі ст. 14 Закону № 1251 до
загальнодержавних належать, зокрема,
такі податки і збори (обов'язкові
платежі), як податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів.
Контроль за правильністю та
своєчасністю справляння податків і
зборів (обов'язкових платежів)
здійснюється державними податковими
органами та іншими державними органами
в межах повноважень, визначених
законами (ст. 20 Закону України № 1251).
Податок з власників деяких наземних і
водних транспортних засобів,
самохідних машин і механізмів як
джерело фінансування будівництва,
реконструкції, ремонту та утримання
автомобільних шляхів загального
користування та проведення
природоохоронних заходів на
водоймищах встановлюється Законом
України «Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин та механізмів» № 1963-XII
від 11.12.1991 року в редакції чинній на
момент спірних правовідносин (далі -
Закон України № 1963).
Згідно зі ст. 1 Закону № 1963 платниками
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів є громадяни України,
іноземні громадяни та особи без
громадянства (далі - фізичні особи), які
здійснюють першу реєстрацію в Україні,
реєстрацію, перереєстрацію
транспортних засобів та/або мають
зареєстровані в Україні згідно з
чинним законодавством власні
транспортні засоби, які відповідно до
статті 2 цього ж Закону є об'єктами
Відповідно до ст. 2 цього ж Закону
об'єктами оподаткування є, зокрема,
Перша реєстрація в Україні - це
реєстрація транспортного засобу в
Україні, яка здійснюється
уповноваженими державними органами
України вперше щодо цього
транспортного засобу (ст. 3 Закону
України № 1963).
Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону № 1963 податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів
сплачується фізичними особами - перед
проведенням першої реєстрації в
Україні, реєстрацією, перереєстрацією
транспортних засобів, а також перед
технічним оглядом транспортних
засобів щорічно або один раз за два
роки, але не пізніше першого півріччя
року, в якому провадиться технічний
Фізичні особи - платники податку
зобов'язані пред'являти органам, що
здійснюють першу реєстрацію в Україні,
реєстрацію, перереєстрацію, зняття з
обліку або технічний огляд
транспортних засобів, квитанції або
платіжні доручення про сплату податку
за попередній (у разі здійснення
сплати) та за поточний роки, а платники,
звільнені від сплати цього податку, -
відповідний документ, що дає право на
користування цими пільгами (ч. 6 ст. 5
Закону № 1963).
Сума податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів, що сплачується фізичними
особами, обчислюється за ставками,
визначеними у статті 3 цього ж Закону. У
разі виявлення юридичних чи фізичних
осіб, які не сплачували податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів,
вони зобов'язані сплатити податок не
більш як за три попередні роки.
Перерахування неправильно сплаченого
податку допускається не більш як за три
попередні роки. Органи, що здійснюють
державну реєстрацію транспортних
засобів, зобов'язані щомісячно
повідомляти податкові органи про
транспортні засоби, зареєстровані або
зняті з реєстрації протягом
попереднього місяця, за формою,
затвердженою центральним податковим
органом України, та їх власників (ч.5 ст.
6 Закону України № 1963).
Відповідно до ст. 7 Закону України № 1963
у разі приховування (заниження)
об'єктів оподаткування з власників
транспортних засобів стягуються сума
несплаченого податку, а також пеня або
штраф у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 50 Бюджетного
кодексу України № 2542-III від 21.06.2001 року
(втратив чинність) податки, збори
(обов'язкові платежі) та інші доходи
державного бюджету визнаються
зарахованими в доход державного
бюджету з моменту зарахування на
єдиний казначейський рахунок
Відповідно до ч. 1 п. 3 "Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів", затвердженого
постановою КМ України № 1371 (далі -
Порядок), державна реєстрація
транспортних засобів проводиться в
числі іншого, з метою здійснення
контролю за дотриманням законодавства,
що визначає порядок сплати податків і
Згідно з ч. 4 п. 8 Порядку державна
реєстрація транспортних засобів
проводиться за умови сплати їх
власниками передбачених
законодавством податків і зборів, а
також внесення в установленому порядку
Пунктом 3.4 Інструкції про порядок
здійснення підрозділами
Державтоінспекції МВС державної
реєстрації, перереєстрації та обліку
транспортних засобів, оформлення і
видачі реєстраційних документів,
номерних знаків на них, затвердженої
Наказом МВС № 379 (далі - Інструкція)
встановлено, що працівниками РЕП ДАІ
здійснюється контроль за внесенням
обов'язкових платежів власниками
транспортних засобів, у тому числі
податку з власників транспортних
Згідно п. 3.11. Інструкції після
проведення всіх перевірок у заяву про
реєстрацію транспортного засобу
уповноваженою посадовою особою РЕП
ДАІ, яка приймає рішення, вноситься
чіткий запис про прийняте щодо
реєстрації транспортного засобу
рішення, яке підтверджується підписом
із зазначенням П.І.Б. та дати.

Пунктом 8 Порядку встановлено, що
державна реєстрація транспортних
засобів проводиться на підставі заяв
власників, поданих особисто, і
документів, що посвідчують їх особу,
підтверджують правомірність
придбання, отримання, ввезення, митного
оформлення транспортних засобів.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції для
проведення реєстрації транспортного
засобу посадовими особами РЕП ДАІ
приймаються до розгляду письмові заяви
власників транспортного засобу.

Відповідно до п. 3.2 Інструкції особа
власника транспортного засобу або
уповноваженої ним особи
встановлюється на підставі паспорта
громадянина України або іншого
документа, що його замінює.

Встановлені судом фактичні обставини
свідчать, що першій реєстрації в
Україні транспортних засобів на ім'я
відповідача передувала сплата податку
з власників транспортних засобів, яка є
безумовною підставою для такої
реєстрації, що спростовує доводи
податкового органу про відсутність
сплати податку.

Реєстрація транспортного засобу без
сплати встановленого законом податку
тягне за собою відповідальність
посадових осіб Львівського ВРЕР УДАІ
ГУМВС України у Львівській області, які
здійснили таку реєстрацію.

Проаналізувавши норми чинного
законодавства, суд дійшов висновку, що
ніхто не може здійснити державну
реєстрацію транспортного засобу без
попередньої сплати за нього податку з
власників транспортних засобів. Тому,
провівши реєстрацію транспортного
засобу посадові особи ВРЕР підтвердили
виконання відповідачем усіх
необхідних вимог, зокрема і сплати
податку з власників транспортних
засобів.

За наявності у платника податку
відповідних доказів, що підтверджують
виконання усіх передбачених
законодавством умов для визнання його
добросовісним платником, обов'язок зі
сплати відповідної суми податкового
зобов'язання слід визнати виконаним,
незалежно від фактичного зарахування
платежу до бюджетної системи України.

Існування обставин, які б свідчили про
наявність вини відповідача у
ненадходженні коштів в розмірі 28740,00
грн. до місцевого бюджету, податковим
органом не доведено.

За вказаних обставин, у позивача
відсутні підстави вважати
заборгованістю відповідача суму 28740,00
грн. податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів,

Аналіз норм чинного законодавства та
встановлених обставин у справі дає
можливість суду прийти до висновку про
те, що оскільки всі необхідні документи
для проведення першої реєстрації були
подані компетентному органу, що
слугувало підставою для проведення
першої реєстрації вищезгаданого
транспортного засобу, докази несплати
відповідачем спірного податку до
бюджету в матеріалах справи відсутні, а
ненадходження коштів до бюджету не
може слугувати підставою для їх
стягнення з відповідача.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Відповідно до ч.
2. ст. 72 КАС України обставини, визнані
судом загальновідомими, не потрібно
доказувати.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КАС України обставини,
які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Суд акцентує увагу на практиці
Європейського суду з прав людини.

У справі «Компанія «Вестберґа таксі
Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд
визначив, що «…. адміністративні суди,
які розглядають скарги заявників
стосовно рішень податкового
управління, мають повну юрисдикцію у
цих справах та повноваження скасувати
оскаржувані рішення. Справи мають бути
розглянуті на підставі поданих
доказів, а довести наявність підстав,
передбачених відповідними законами,
для призначення податкових штрафів має
саме податкове управління.».

В той же час, позивачем у процесі
розгляду адміністративної справи не
наведено жодних об'єктивних доводів
щодо наявності в діях відповідача
ознак неправомірності, як і не доведено
правомірності донарахування йому суми
податку з власників транспортних
засобів.

З врахуванням вищевикладеного, суд
дійшов висновку про необґрунтованість
та безпідставність позовних вимог, а
тому у задоволенні адміністративного
позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові
витрати зі сторін не належить
стягувати.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 17-20, 50, 69-72, 86, 94, 138,
158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

2. Судові витрати зі сторін не
стягувати.

Постанова може бути оскаржена, згідно
зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з
дня її проголошення чи отримання копії
постанови, шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили,
згідно зі ст. 254 КАС України, після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження. Якщо строк
апеляційного оскарження буде
поновлено, то вважається, що постанова
суду не набрала законної сили.

У судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Повний текст постанови складено
та підписано о 17.50 год. 27.10.2014 року.

Суддя
Кравців О.Р.