Справа № 2а-1907/168/12
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року м.
Львів
Справа № 9104/151244/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Зборівського районного
суду Тернопільської області від 04
вересня 2012 року по справі № 2а-168/12/1907 за
позовом ОСОБА_1 до Чернихівської
сільської ради Зборівського району
Тернопільської області про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити дії, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача -
ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Чернихівської сільської ради
Зборівського району Тернопільської
області (далі - Чернихівська сільська
рада), в якому просила визнати
протиправним та скасувати рішення
Чернихівської сільської ради від 24
травня 2012 року № 208 «Про відмову у
наданні дозволу на складання проекту
землеустрою щодо передачі земельної
ділянки у власність», зобов'язати
Чернихівську сільську раду передати їй
безоплатно у власність земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1 площею 0.15 га.

В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що відповідачем їй
протиправно відмовлено у безоплатній
передачі у власність земельної
ділянки, оскільки вказана ділянка не
знаходиться у користуванні іншої
особи.

Постановою Зборівського районного
суду Тернопільської області від 04
вересня 2012 року в задоволенні
вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою
суду, позивач подала апеляційну скаргу,
у якій, з посиланням на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить її
скасувати та прийняти нову, якою
повністю задовольнити її позов.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказує на обставини, викладені в
позовній заяві, а також зазначає, що
спірна земельна ділянка відповідачем
не надавалась ОСОБА_2 в користування, що
її межі не визначені в натурі (на
місцевості), що документ, який
посвідчує право власності або право
користування землею у ОСОБА_2
відсутній.

Особи, які беруть участь в справі, в
судове засідання не з'явилися, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому на підставі пункту 2 частини 1
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
зборами уповноважених колгоспників
колгоспу «Світанок» прийнято рішення
про передачу в користування ОСОБА_2
земельної ділянки площею 0.13 га, в тому
числі 0.02 га на яких розташовані будівлі
ОСОБА_3, та дозволено ОСОБА_2 купити
житловий будинок, який належить ОСОБА_3,
що оформлено протоколом від 19 лютого 1990
року № 1. Вказане рішення було
затверджено рішенням Чернихівської
сільської ради від 11 квітня 1990 року № 7
«Про затвердження рішення зборів
колгоспників колгоспу «Світанок».

14 квітня 1990 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
укладено договір купівлі-продажу
житлового будинку, що розташований на
присадибній ділянці присадибних
земель колгоспу «Світанок».

03 травня 2012 року ОСОБА_1 звернулась до
Чернихівської сільської ради про
безоплатну передачу їй у власність
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1 площею 0.15 га.

Рішенням Чернихівської сільської ради
від 24 травня 2012 року № 208 «Про відмову у
наданні дозволу на складання проекту
землеустрою щодо передачі земельної
ділянки у власність» позивачу було
відмовлено в задоволенні її заяви з
посиланням на перебування вказаної
ділянки у користуванні іншої особи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем правомірно було прийнято
рішення про відмову в безоплатній
передачі у власність позивачу
земельної ділянки, так як Чернихівська
сільська рада має право самостійно
розпоряджатися земельними ділянки
комунальної власності.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 144 Конституції України
встановлено, що органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Частиною 1 статті 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
встановлено, що рада в межах своїх
повноважень приймає нормативні та інші
акти у формі рішень.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті
26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» вирішення
відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин
віднесено до виключної компетенції
сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до статті 12 Земельного
кодексу України до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селищ, міст належить, зокрема:
розпорядження землями територіальних
громад; передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; організація
землеустрою; здійснення контролю за
використанням та охороною земель
комунальної власності, додержанням
земельного та екологічного
законодавства; вирішення земельних
спорів; вирішення інших питань у галузі
земельних відносин відповідно до
закону.

Порядок та підстави надання земельних
ділянок державної та комунальної
власності у власність або користування
встановлені главою 19 Земельного
кодексу України.

Передача земельних ділянок державної
або комунальної власності у власність
чи користування здійснюється за
рішеннями відповідних органів
виконавчої влади чи органів місцевого
самоврядування відповідно до
повноважень, визначених цим Кодексом.

Отже, аналіз зазначених норм дає
підстави для висновку, що органи
місцевого самоврядування як
представницькі органи територіального
громади самостійно та вільно вирішують
питання місцевого значення, віднесені
законом до їх компетенції, в межах
Конституції і законів України, та
приймають при цьому рішення, які є
обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Земельна ділянка, яку ОСОБА_1 просила
надати їй у власність, належить
територіальній громаді с. Чернихів, а
відповідно, Чернихівська сільська рада
вправі розпоряджатися нею на власний
розсуд.

Отже, суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
ОСОБА_1

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують і не
дають підстав для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального або процесуального
права, що відповідно до частини 1 статті
200 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанови суду - без
змін.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Зборівського
районного суду Тернопільської області
від 04 вересня 2012 року по справі
№ 2а-168/12/1907 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили,
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.М. Багрій

Д.М. Старунський