Справа № 814/1028/14
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 р. Справа № 814/1028/14

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції:
Птичкіна В.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В. судді -
Потапчук В.О. судді - Коваль М.П.

розглянувши у письмовому провадженні у
приміщенні Одеського апеляційного
адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Заводському районі м.
Миколаєва ГУ Міндоходів у
Миколаївської області на Постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 05 червня 2014
року по справі за позовом Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у
Миколаївської області до товариства з
обмеженою відповідальністю «АСК-Торг»,
третя особа - Реєстраційна палата
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради про припинення юридичної
особи; визнання недійсним запису про
проведення державної реєстрації, -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до
господарського суду Миколаївської
області з позовом про визнання
недійсними з дати реєстрації
установчих документів Товариства з
обмеженою відповідальністю «АСК-Торг»
(надалі - Товариство) і визнання
недійсним з дати видачі свідоцтво про
реєстрацію Товариства платником
податку на додану вартість.

Ухвалою від 25.06.2007 (ар. с. 44)
господарський суд Миколаївської
області, з посиланням на пункт 1 частини
1 статті 109 Кодексу адміністративного
судочинства України, відмовив у
відкритті провадження в
адміністративній справі.

03.11.2008 Одеський апеляційний
адміністративний суд ухвалу
господарського суду Миколаївської
області від 25.06.2007 скасував і направив
справу до цього ж суду для продовження
розгляду (ар. с. 29).

Ухвалою від 28.04.2009 (ар. с. 33)
господарський суд Миколаївської
області передав адміністративний
позов ДПІ у Центральному районі м.
Миколаєва за підсудністю до
Миколаївського окружного
адміністративного суду.

Ухвалою від 06.05.2009 Миколаївський
окружний адміністративний суд відкрив
провадження в адміністративній справі.

Ухвалою від 24.06.2009 (ар. с. 52-53)
Миколаївський окружний
адміністративний суд замінив
первинного позивача у справі належним
позивачем Державною податковою
інспекцією у Заводському районі м.
Миколаєва, правонаступником якої є ДПІ
у Заводському районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області (надалі - ДПІ або
позивач).

У заяві від 02.10.2009 (ар. с. 68) ДПІ
уточнила позовні вимоги і просила суд
припинити юридичну особу та визнати
недійсним запис про проведення
державної реєстрації з моменту
реєстрації Товариства «… через
порушення закону, допущені при
створенні юридичної особи, які не
можливо усунути через дефектність
статутних (установчих документів)».

Ухвалою від 13.10.2009 (ар. с. 73-74) суд
залучив до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
Реєстраційну палату виконавчого
комітету Миколаївської міської ради.

Постановою від 11.12.2009 (ар. с. 95-98), що
була залишена без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 09.1.2010 (ар. с.
134-136), суд у задоволенні позовних вимог
ДПІ відмовив.

Ухвалою від 26.03.2013 (ар. с. 138-141)
Вищий адміністративний суд України:

- частково задовольнив касаційну
скаргу ДПІ;

- скасував постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 11.12.2009 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 09.12.2010;

- закрив провадження у справі в
частині позовних вимог щодо визнання
недійсним запису про державну
реєстрацію Товариства;

- направив на новий розгляд до
суду першої інстанції справу в частині
припинення юридичної особи.

Постановою Миколаївського
окружного адміністративного суду від 05
червня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду та прийняти нову
постанову, якою задовольнити його
позов у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Сторони по справі сповіщались належним
чином про час, дату та місце проведення
судового засідання, однак своїм правом
на участь в розгляді апеляційної
скарги не скористались та у судове
засідання не з'явилися, тому судовий
розгляд справи здійснено в порядку
письмового провадження згідно ч. 3 ст.
122, ст. 197 КАС України.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
правовою підставою позовних вимог ДПІ
у заяві від 02.10.2009 вказала частину другу
статті 38 Закону України від 15.05.2003 № 755-IV
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців»
(надалі - Закон № 755).

Згідно з цією нормою (у редакції, що
була чинною у 2009 році), підставою для
постановлення судового рішення щодо
припинення юридичної особи, що не
пов'язано з банкрутством юридичної
особи, зокрема є визнання недійсним
запису про проведення державної
реєстрації через порушення закону,
допущені при створенні юридичної
особи, які не можна усунути.

Як зазначено вище, ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
26.03.2013 провадження у цій справі в
частині визнання недійсним запису про
проведення державної реєстрації
Товариства було закрито.

Доказів того, що запис про проведення
державної реєстрації Товариства був
визнаний недійсним, позивач не надав.

Враховуючи те, що умовою постановлення
судового рішення щодо припинення
юридичної особи є факт визнання
недійсним запису про проведення
державної реєстрації такої особи, а цей
факт ДПІ не довела, підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.

Вимоги про припинення юридичної особи,
що були заявлені на підставі частини
другій статті 38 Закону № 755, за своє
суттю відповідали вимогам про
скасування державної реєстрації
суб'єкта підприємницької діяльності,
які податковий орган мав право
заявляти відповідно до пункту 17
частини першої статті 11 Закону України
від 04.12.1990 № 509-ХІІ «Про державну
податкову службу в Україні».

Першій з підстав, вказаних у частині
другій статті 38 Закону № 755 (визнання
недійсним запису про проведення
державної реєстрації через порушення
закону, допущені при створенні
юридичної особи, які не можна усунути),
кореспондував пункт 2 частини першої
статті 110 Цивільного кодексу України (в
редакції, що була чинною у 2009 році),
згідно з яким юридична особа
ліквідується за рішенням суду про
визнання судом недійсною державної
реєстрації юридичної особи через
допущені при її створенні порушення,
які не можна усунути, а також в інших
випадках, встановлених законом.

При цьому частиною другою статті 110
Цивільного кодексу України
передбачалось, що вимога про
ліквідацію юридичної особи на
підставах, зазначених у пункті 2
частини першої цієї статті, може бути
пред'явлена до суду органом, що
здійснює державну реєстрацію, а також
учасником юридичної особи.

Таким чином, вимога позивача, що
заявлена на підставі пункту 2 частини
першої статті 110 Цивільного кодексу
України (ліквідація як вид припинення
юридичної особи), задоволенню не
підлягає, оскільки позивач не є ані
органом, що здійснював державну
реєстрацію, ані учасником Товариства.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у
Миколаївської області, - залишити без
задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 05 червня 2014
року по справі № 814/1028/14, - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк суддя В.О.
Потапчук суддя М.П. Коваль