Справа № 2а-1777/11
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року
Справа № 9104/85782/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
ШинкарТ.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
від 14 лютого 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі про визнання дії
неправомірними та зобов'язання
здійснити нарахування та виплату
державної та додаткової пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 17.01.2011 року звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі в якому просив
визнати дії відповідача протиправними,
зобов'язати останнього провести
перерахунок і виплату призначеної
державної (основної) та додаткової
пенсії починаючи з 30.10.2010 року виходячи
з розміру мінімальної пенсії за віком,
з урахуванням вимог ст. 50 ч. 4 ст. 54, ч. 3
ст. 67 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування» відповідно до
збільшення розміру мінімальної пенсії
за віком для осіб, які втратили
працездатність, встановленого Законом
України «Про Державний бюджет України»
на відповідний рік та провести виплату
недоплаченої пенсії.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду від 14 лютого 2011
року (прийнятою в порядку скороченого
провадження), позов задоволено,
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплату призначеної
позивачу державної пенсії в розмірі не
менше восьми мінімальних пенсій за
віком та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням вимог ст. 50 ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст.
67 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 30.10.2010 року по
14.02.2011 року включно, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування», з врахуванням
виплачених сум, постанову допущено до
негайного виконання.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
оскаржило його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що
пенсія за віком призначається
(перераховується) виключно за Законом
України «Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування». Іншими
законами такий вид пенсії взагалі не
передбачено. Поняття «мінімальна
пенсія за віком» визначена виключно в
Законі України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» і в інших законах не може
бути, а отже, розмір мінімальної пенсії
за віком, встановлений ст. 28 вище
наведеного Закону, не може
застосовуватись як розрахункова
величина для розрахунку розмірів
будь-яких пенсійних виплат.
Мінімальний розмір пенсій за віком ст.
54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не встановлюється, цією
статтею визначено мінімальний розмір
пенсії по інвалідності, що сталася
через каліцтво чи захворювання
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Також апелянт зазначає, що під час
призначення мінімальних пенсій,
зокрема громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
Пенсійний фонд керувався Постановою
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року № 530 «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян».

Виходячи із вище наведенего просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та винести постанову, якою
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріли справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних міркувань.

ОСОБА_2 є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
категорії 1 та йому встановлена ІІ
група інвалідності у зв'язку із
захворюванням, пов'язаним з наслідками
аварії на Чорнобильській АЕС.

Розглядаючи спір судом першої
інстанції вірно зазначено, що ст. 49
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що пенсія
особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4
встановлюється у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Суд першої інстанції правильно
зазначив, що згідно ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(в редакції від 06.06.1996 року, яка діє з
22.05.2008 року) у всіх випадках розмір
державної пенсії для інвалідів ІІ
групи, щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчим 8 мінімальних пенсій за
віком. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 50
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам віднесеним до
категорії 1, які є інвалідами ІІ групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю в
розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Крім того, суд першої інстанції
правильно врахував, що вихідним
критерієм розрахунку державної та
додаткової пенсії є мінімальна пенсія
за віком, розмір якої згідно ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність визначеного
Законом про Державний бюджет на
відповідний рік, з урахуванням, якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції правильно вважав, що
відповідач зобов'язаний здійснити
перерахунок позивачу основної
державної пенсії відповідно до вимог ч.
4 ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно
до вимог ч.1 ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
30.10.2010 року по 14.02.2011 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України
негайно виконуються постанови суду про
присудження виплат пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів - у межах суми
стягнення за один місяць.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції правильно по суті
вирішив розглядуваний спір, однак із
помилковим застосуванням норм
процесуального права, через що
оскаржувану постанову в частині
звернення до виконання слід змінити.

Керуючись ст. 160, ч. 10 ст. 183-2, ст.197, п. 2 ч. 1
ст. 198, ст. 200, ст. 201, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
- задовольнити частково. Постанову
Тернопільського міськрайонного суду
від 14 лютого 2011 року у справі № 2а-1777/11 в
частині допущення до негайного
виконання змінити. Допустити зазначену
постанову до негайного виконання - у
межах суми стягнення за один місяць.

В решті постанову Тернопільського
міськрайонного суду від 14 лютого 2011
року у справі № 2а-1777/11 залишити без
змін.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин