Справа № 808/5246/14
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2014 року 10:40Справа № 808/5246/14
м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чернової Ж.М.

за участю секретаря судового
засідання Батигіна О.В.

представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Запоріжжя
адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стальмонтаж»

до: Інспекції державного
архітектурного - будівельного контролю
у Запорізькій області

про: визнання протиправною та
скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Стальмонтаж» до Інспекції державного
архітектурного - будівельного контролю
у Запорізькій області, в якому позивач
просить суд, визнати протиправною та
скасувати постанову заступника
начальника інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області №24 від 06.03.2014 про
визнання ТОВ «Стальмонтаж» винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого п.8 ч.3 ст.2 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та накладення штрафу у
розмірі 54810,00 грн.

В процесі розгляду справи
представником відповідача було
заявлено клопотання про залишення
позову без розгляду у зв'язку з
пропущеним позивачем строком для
оскарження спірної постави. Клопотання
обґрунтоване ст.5 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності», якою
передбачено, що постанову Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю України може бути оскаржено
до суду протягом 15 днів з дня її
винесення з повідомленням про таке
оскарження, враховуючи, що оскаржувану
постанову винесено 06.03.2014, а
адміністративний позов подано лише
18.08.2014 то, на думку відповідача, в такому
випадку позивачем пропущено строк на
оскарження такої постанови.

Проте із матеріалів справи з'ясовано,
що позивач дізнався про порушення
своїх прав, коли отримав постанову
державного виконавця про відкриття
виконавчого провадження, а саме: 12.08.2014,
вже 13.08.2014 позивач звернувся з заявою до
начальника інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю з
проханням видати копію постанови №24
від 06.03.2014 та копії акта перевірки та
протоколу, на підставі яких було
прийнято оскаржувану постанову.

15 серпня 2014 року вказані документи були
отримані позивачем, та 18.08.2014 подано
адміністративний позов до суду.

Враховуючи приписи статті 99 КАС
України, строк звернення до суду,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав чи інтереси.

З огляду на викладене, судом відмовлено
в задоволенні клопотання відповідача.

У зв'язку з неявкою сторін у судове
засідання, згідно з ч.1 ст.41 КАС України,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Заперечень проти позову відповідачем
не надано.

Суд, розглянувши матеріали і з'ясувавши
обставини адміністративної справи,
дослідивши інші наявні у справі докази
у їх сукупності, прийшов до наступного
висновку.

Як свідчать матеріали справи, 21.02.2014
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області була проведена
планова перевірка дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів Товариством з
обмеженою відповідальністю «7 днів» на
об'єкті будівництва «Реконструкція
готелю «Дніпро» по проспекту Леніна, 202
з розширенням за рахунок прибудови під
готельний та багатофункціональний
комплекс».

Під час перевірки встановлено, що
замовником вищезазначеного
будівництва є товариство з обмеженою
відповідальністю «7 днів».

Однією з підрядних організацій на
цьому об'єкті було Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Стальмонтаж».

Згідно з висновками, проекти на
виконання робіт з монтажу
металоконструкцій еркера та монтажу
металоконструкцій надбудови і вхідної
групи, виконані субпідрядною
організацією ТОВ «Стальмонтаж», не
погоджено із генеральною підрядною
будівельно- монтажною організацією, що
є порушенням п.3.3.4. ДБН А.3.1.-5-2009
«Організація будівельного
виробництва».

На підставі акта відповідачем було
винесено протокол про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності від
25.02.2014.

06.03.2014 заступник начальника інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Запорізькій області Оверчук
О.В., розглянувши матеріали справи про
порушення у сфері містобудівної
діяльності, виніс постанову №24 про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, якою
ТОВ «Стальмонтаж» визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого п.8 ч.3 ст.2 ЗаконуУкраїни
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та накладено штраф у
розмірі 54 810,00 грн.

ТОВ «Стальмонтаж» не погоджується з
прийнятою постановою про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, вважає її
незаконною.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про
архітектурну діяльність» для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд. Державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд здійснює центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - орган державного
архітектурно-будівельного контролю).

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності", державний
архітектурно-будівельний контроль - це
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Законом України N3038-VI «Про регулювання
містобудівної діяльності»,
встановлено правові та організаційні
основи містобудівної діяльності і
спрямований на забезпечення сталого
розвитку територій з урахуванням
державних, громадських та приватних
інтересів.

Процедура здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності регулюється Постановою
Кабінету Міністрів України №553 від
23.05.2011 «Про затвердження Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю»
(далі - Порядок № 553).

Згідно з п.13 Порядку, суб'єкт
містобудування щодо якого
здійснюється архітектурно-будівельний
контроль має право бути присутнім під
здійснення цього контролю.

Крім того, у п.12 Порядку зазначено, що
посадові особи інспекції при
здійсненні архітектурно-будівельного
контролю зобов'язані ознайомлювати
суб'єкта містобудування з результатами
такого контролю.

Відповідно до п.18 Порядку, акт
перевірки складається у двох
примірниках. Один примірник надається
суб'єкту містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, а
другий залишається в інспекції. Акт
перевірки підписується посадовою
особою інспекції, яка провела
перевірку та суб'єктом містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.

Пунктом 21 Порядку передбачено право
суб'єкта містобудування у разі незгоди
з актом підписати його із зауваженнями,
які є невід'ємною частиною такого акта.

Проте, з наданих пояснень представника
позивача вбачається, що представник
ТОВ «Стальмонтаж» не був присутній при
складанні акту перевірки, не
знайомився з протоколами про порушення
у сфері містобудівної діяльності та не
знав про призначення розгляду справ
про порушення у сфері містобудівної
діяльності.

Таким чином, суд вважає, що
відповідачем порушений порядок
застосування до позивача штрафних
санкцій, зокрема, його не повідомлено
про складання акту, протоколу про
порушення в сфері містобудівного
законодавства, не запрошено на розгляд
справи про порушення в сфері
містобудівного законодавства, що
позбавило можливості позивача надати
докази та пояснення на спростування
викладених порушень.

Як встановлено в ході судового
розгляду, нормативною підставою для
застосування штрафу, згідно змісту
Постанови №24, є п.3.3.4 ДБН А.3.1-5-2009
Організація будівельного виробництва»
та пункт 8 ч.3 ст.2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності».

Згідно з п.3.3.4. ДБН А.3.1-5-2009 «Організація
будівельного виробництва» проект
виконання робіт затверджується
керівником генеральної підрядної
організації, а з виконання монтажних і
спеціалізованих робіт - керівником
відповідної субпідрядної організації
за погодженням із генеральною
підрядною будівельно-монтажною
організацією.

Пункт 8 ч.3 ст.2 Закону передбачає, що
суб'єкти містобудування, які виконують
будівельні роботи, несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
такі правопорушення виконання
будівельних робіт з порушенням вимог
будівельних норм, державних стандартів
і правил або затверджених проектних
рішень - у розмірі сорока п'яти
мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та осіб
- підприємців, що призвели до
невиконання або неналежного виконання
вимог, установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами. Вчинення
суб'єктами містобудування
правопорушень у сфері містобудівної
діяльності тягне за собою
відповідальність, передбачену цим та
іншими законами України. У свою чергу
правопорушення - це суспільно шкідливе
діяння (у формі дії або бездіяльності)
дієздатного суб'єкта, що суперечить
вимогам правових норм.

Отже, з положень ст.1 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у містобудівної
діяльності» слідує, що протиправні
діяння суб'єктів містобудування
полягають саме у невиконанні або
неналежному виконанні вимог
законодавства, норм, державних
стандартів і правил.

Як зазначив позивач, під час проведення
відповідачем перевірки об'єкта
«Реконструкція «Дніпро» по проспекту
Леніна, 202 з розширенням за рахунок
прибудови під та багатофункціональний
комплекс» та розгляду матеріалів
справи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, не були
присутні представники ТОВ
«Стальмонтаж».

Відповідач не звертався до позивача з
вимогою про надання будь-якої
документації за вказаним об'єктом, а
отже, й не було можливості надати
докази погодження із генеральною
підрядною будівельно-монтажною
організацією - ТОВ «ІБК»
«Євротехнології» - проектів виконання
робіт з монтажу металоконструкцій
еркера та з монтажу металоконструкцій
надбудови і вхідної групи.

Так, в матеріалах справи міститься
договір підряду (а.с.9-13) №12/06-2012 від 13
червня 2012 року укладений між ТОВ
«Стальмонтаж» (підрядник) та ТОВ «ІБК
«Євротехнології» (замовник). Згідно з
умовами вказаного договору позивач
мав виконати роботи з виготовлення
металевих конструкцій з ґрунтуванням
поверхонь ґрунтовкою ГФ-021 за 1 раз та
монтажу металевих конструкцій у
кількості 141,000 т на об'єкті
«Реконструкція готелю «Дніпро» по
проспекту Леніна, 202 з розширенням за
рахунок прибудови під готельний та
багатофункціональний комплекс».

Як передбачено п.1.3 договору
виготовлення здійснюється у
відповідності до затвердженої
замовником проектної документації,
згідно з діючими будівельними нормами
і технічними умовами, та на підставі
договірної ціни.

Так, протягом 8-10 вересня 2012 року
сторони за договором підряду №12/06-2012
від 13.06.2012 підписали та затвердили лист
узгодження «Проекту виконання робіт
№01-136 ПР з монтажу металоконструкцій
надбудови та вхідної групи. Об'єкт:
«Реконструкція готелю «Дніпро» по пр.
Леніна, 202 з розширенням за рахунок
прибудови під готельний та
багатопрофільний комплекс, копія якого
міститься в матеріалах справи (а.с.19).

Зазначені обставини не спростовані
будь-якими доказами в справі
відповідачем.

Оцінюючи дії відповідача на
відповідність критеріям зазначеним в
частині 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд дійшов висновку, що
приймаючи спірну постанову про
накладення штрафу, відповідач діяв не
на підставі та не у спосіб, що
передбачений чинним законодавством
України, а тому вона є незаконною та
підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного
судочинства є те, що обов'язок (тягар)
доказування в спорі покладається на
відповідача - орган публічної влади,
який повинен надати докази, що свідчать
про правомірність його дій, законність
прийнятих рішень.

Проте, відповідач, в порушення вимог
частини 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, не довів правомірність своїх
дій при винесенні постанови від 06.03.2014
№24 про накладення штрафу.

З огляду на викладене, позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стальмонтаж»
підлягають задоволенню, а оскаржувана
постанова - скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійсненні нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд
-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити у
повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю у
Запорізькій області від 06.03.2014 №24 про
накладенні штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стальмонтаж»
судовий збір у розмірі 182,70 (сто
вісімдесят дві гривні 70 коп.)

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Ж.М.Чернова