Справа № 804/14061/13-а
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" жовтня 2014 р. м.
Київ К/800/35998/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Єрьоміна А.В.(головуючий);
Кравцова О.В., Цуркана М.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»
до Дніпропетровської митниці
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування рішення, що
переглядається за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг» на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 26
листопада 2013 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 12 червня 2014
року,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року публічне акціонерне
товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»
(далі - позивач) звернулось до суду з
адміністративним позовом до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
(далі - відповідач) про визнання
протиправним та скасування рішення про
коригування митної вартості товарів №
110050001/2013/000026/1 від 24 вересня 2013 року,
посилаючись на те, що оскаржуване
рішення не містить вичерпного переліку
вимог щодо надання додаткових
документів, передбачених частиною
третьою статті 53 Митного кодексу
України, за умови надання яких митна
вартість може бути визнана митним
органом, чим грубо порушено пункт 3
частини другої статті 55 Митного
кодексу України.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 26
листопада 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 12 червня 2014 року, у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення судами норм матеріального
права, позивач просить оскаржувані
рішення скасувати, ухвалити нове
судове рішення про задоволення
адміністративного позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши
оскаржувані рішення судів та матеріали
справи в межах доводів касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що
скарга задоволенню

не підлягає.

Судами встановлено, що 12 вересня 2013
року для здійснення митного контролю
та митного оформлення, декларантом
позивача була подана електронна митна
декларація (далі за текстом - ЕМД) №
110050001/2013/012849, відповідно до якої для
проведення відповідачем митного
оформлення було заявлено товар
"Вугілля бітумінозне коксівне
концентрат вугільний для коксування
марки "К" ГОСТ 51588-2000; вміст вологи - від
9,0% до 9,4%; золи - від 9,8% до 9,9%; сірки - 0,70%
до 0,82%; граничний вихід летких речовин у
перерахунку на суху без мінеральну
основу - від 22,4% до 22,1%; гранична теплота
згоряння (у перерахунку на вологу без
мінеральну основу) - від 7780 до 7820
ккал/кг; призначення: для
металургійного виробництва" (далі -
Товар).

Даний Товар поставлявся на підставі
зовнішньоекономічного контракту № 6354
від 7 грудня 2010 року, додаткових угод
№№ 3, 5, 9, специфікації № 28 від 10 липня
2013 року, укладеного між позивачем та
фірмою ОАО "Угольная компания "Северный
Кузбасс" (Російська Федерація) та митна
вартість товару була заявлена
позивачем за ціною контракту (основний
метод) відповідно до статті 58 Митного
кодексу України (далі за текстом - МКУ)
на рівні 0,145 дол. США/кг (1,16 грн/кг).

При перевірці дійсної вартості товару,
що наданий для митного оформлення,
Дніпропетровською митницею здійснено
контроль співставлення -
автоматизоване порівняння даних, які
містяться в митних деклараціях або
інших документах, поданих для митного
контролю або митного оформлення, з
даними, які містяться в електронних
копіях митних декларацій та інших
документах, що надходять з митних та
правоохоронних органів суміжних
держав; в уніфікованих електронних
дозвільних документах, що надходять з
інших державних органів, інших
електронних документах, пов'язаних з
перевіркою достовірності даних, що
перевіряються.

В ході здійснення контролю, з
урахуванням зазначеної норми, з
урахування існуючого взаємозв'язку між
продавцем та покупцем, та заявлення
митної вартості товару, заявлена у МД
за рахунком №1 від 14 серпня 2013 року та
відповідно до специфікації № 28 від 10
липня 2013 року на умовах DAP ст.Тополі
митна вартість складає 145 дол.США/т., в
той час як за наявною в митного органу
інформацією (МД № 110050001/2013/000862 від 22
січня 2013 року) митна вартість,
визначена за ціною угоди на заявлений
товар - "Концентрат вугільний для
коксування марки "К" ГОСТ 51588-2000 на цих
же комерційних умовах складає не менше
155 дол.США/т.

Під час розгляду обставин продажу
відповідачем було з'ясовано, що на час
укладання специфікації № 28 від 10 липня
2013 року до зовнішньоекономічного
договору від 7 грудня 2013 року № 6354 за
інформацією видання "Металл Эксперт" №
28(208) від 15 липня 2013 року та № 30(210) від 29
липня 2013 року, вартість вугільного
концентрату марки "К" експортованого з
Росії в Україну на умовах DAF кордон РФ
складала: 15 липня 2013 року - 8 липня 2013
рокуу = 175 дол.США/т.; 29 липня 2013 року =150-157
дол.США/т.; 22 липня 2013 року =175 дол.США/т.

Також, відповідно до наявних у митного
органу "Дайджеста цін" ДП
"Укрпромзовнішекспертиза" від 23 липня
2013 року № 3213 в період з 9 липня 2013 року
по 23 липня 2013 року та від 19 серпня 2013
року № 3659 в період з 24 липня 2013 року по 5
серпня 2013 року рівень цін на концентрат
вугільний марки "к, кж" відвантажений з
РФ знаходиться в межах 170-180 дол.США /т на
умовах DAF кордон Росія - Україна.

Вказані обставини призвели до сумніву
у правильності визначення митної
вартості товару, а саме сумнів
обґрунтованості вартості товару в
умовах трансфертного ціноутворювання
з урахуванням пов'язаності покупця та
продавця.

Згідно із частиною п'ятою статті 54
Митного кодексу України контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості. Контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів митний орган
визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті VII Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі від 15 квітня
1994 року, згода на обов'язковість якої
надана Верховною Радою України, оцінка
ввезеного товару для митних цілей
повинна ґрунтуватися на дійсній
вартості ввезеного товару або вартості
аналогічного товару.

Під "дійсною вартістю", відповідно до
статті VII цієї Угоди, розуміється ціна,
за якою такий або аналогічний товар
продається або пропонується для
продажу при нормальній ході торгівлі в
умовах повної конкуренції.

Примітками до п.2 статті VII "Оцінка
товару для митних цілей" Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947)
визначено, що сумісним зі статтею VII
було б припущення, що "дійсна вартість"
може бути представлена ціною,
зазначеною у рахунку, плюс будь-які не
включені до неї збори за виправдані
витрати, які є звичайними складовими
"дійсної вартості", а також плюс
будь-яка виняткова знижка чи інше
зменшення звичайної конкурентної ціни.

Згідно із частиною четвертою статті 57
Митного кодексу України між
декларантом позивача та відповідачем
проводилась процедура консультацій,
тобто обмін наявною інформацією, в
електронному порядку, про що свідчать
електронні повідомлення та дані гр.33
оскаржуваного рішення про визначення
митної вартості товару.

Як встановлено судом, під час митного
контролю та митного оформлення,
посадовою особою митниці з урахуванням
положень статті 53 Митного кодексу
України декларанту надсилались
електронні повідомлення за
електронним цифровим підписом про
необхідність надати (за наявності)
додаткові документи для підтвердження
митної вартості за МД № 110050001/2013/012849, з
відповідним обґрунтуванням
вищезазначених підстав для запиту
додаткових документів, а саме:

1) довідкову інформацію щодо того, чи
існує взаємозв'язок між продавцем і
покупцем;

2) довідкову інформацію щодо вартості у
країні-експортері товарів, що є
ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;

3) довідкову інформацію щодо вартості
операції при продажу непов'язаним
покупцям ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів для експорту в
Україну;

4) розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до пункту 6 статті 53 Митного
кодексу України, декларанта - позивача
повідомлено про те, що декларант або
уповноважена ним особа за власним
бажанням може подати додаткові наявні
у них документи для підтвердження
заявленої ними митної вартості товару.

В рамках проведення консультацій для
підтвердження заявленої митної
вартості електронними повідомленнями
декларантом було надано: видання "Метал
експерт" №7(60) за липень 2013 року, виписку
про стан рахунку у цінних паперах № 406670
від 20 травня 2013 року.

Витребуваних митним органом інших
документів надано не було. Декларант
письмово повідомив про те, що на його
думку, надано повний перелік
документів для підтвердження митної
вартості.

Щодо посилання позивача на видання
"Метал експерт" № 7 з оглядом ринку
вугілля за липень 2013 року, яке на його
думку, має лише прогнозно-аналітичний
характер, то суди першої та
апеляційної інстанцій вірно
зазначили, з чим погоджується і колегія
суддів, що на сторінці 13 видання
міститься інформація про вартість
вугільного концентрату марки "К, Ж"
експортованого з Росії в Україну на
умовах ОАБ кордон РФ в період з 8 липня
2013 року по 15 липня 2013 року на рівні 175
дол.США/т.

Колегія суддів також погоджується з
висновками судів першої та апеляційної

інстанцій, що наявність вказаної
ліцензії свідчить про те, що
імпортований товар підпадає під заходи
нетарифного регулювання (Постановою
КМУ від 13 березня 2013 року № 225
встановлені обсяги квот на товар, що
імпортується позивачем), відповідна
ліцензія є дозволом на ввезення цього
товару в зазначеній кількості.

Враховуючи ненадання позивачем при
митному оформленні митному органу
належних та допустимих доказів щодо
об'єктивно підтвердженої митної
вартості товару, а також проведення
митницею консультацій з декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості
товарів, відповідач мав підстави для
визначення митної вартості товару з
урахування рішення про корегування
митної вартості товару.

Відповідачем при коригуванні митної
вартості товару застосовано
другорядний метод визначення митної
вартості - 2-а - метод за ціною договору
щодо ідентичних товарів відповідно до
наявної у митного органу інформації
щодо вартості оцінюваного товару,
раніше ввезеного, відповідно до
положень статті 59 Митного кодексу
України. Митну вартість скориговано із
врахуванням хімічного складу, марки
товару, виробника та країни
виробництва, інформації про
призначення товару та за основу взято
ціну операції з ідентичним товаром,
оформленим за МД № 110050001 /2013/000862 від 22
січня 2013 року, за ціною 0,155 дол.США/кг.

З урахуванням викладеного, висновки
суду про відмову в задоволенні цього
позову є правильними, а доводи,
викладені в касаційній скарзі,
зазначених висновків не спростовують
та не дають підстав вважати судові
рішення такими, що ухвалені з
порушеннями норм матеріального або
процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг» залишити
без задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 26 листопада
2013 року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 12 червня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді :