Справа № 810/5654/14
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 жовтня 2014 року 810/5654/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючої судді
Терлецької О.О. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області Державної податкової служби до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулась
Білоцерківська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Київській
області з позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що у відповідача наявний
податковий борг зі сплати узгодженої
суми орендної плати за землю в сумі 91
754, 23. Проте, оскільки вжиті податковим
органом заходи не призвели до
погашення даної заборгованості наявні
підстави для стягнення даного боргу у
судовому порядку.

Ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 01.10.2014 було
відкрито провадження в
адміністративній справі, закінчено
підготовче провадження та призначено
справу до судового розгляду на 27.10.2014.

В судове засідання 27 січня 2014 року
сторони, повідомлені належним чином
про розгляд справи, не з'явились.

Від представника позивача до суду
надійшло клопотання про розгляд справи
без його участі.

Відповідачу ухвала суду від 01.10.2014 року
направлялась за адресою вказаною у
Витязі з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, а саме: АДРЕСА_1, однак
до суду повернувся конверт з довідкою
ф-20 із зазначенням «за зазначеною
адресою не проживає».

Згідно з частиною одинадцятою статті 35
Кодексу адміністративного судочинства
України, розписку про одержання
повістки (повістку у разі неможливості
вручити її адресату чи відмови
адресата її одержати) належить негайно
повернути до адміністративного суду. У
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Зважаючи на те, що сторони були
належним чином повідомлені (відповідач
був повідомлений у розумінні частини
одинадцятої статті 35 Кодексу
адміністративного судочинства
України) про час, дату та місце судового
засідання, позивач подав суду
клопотання про розгляд справи без його
участі, а також відсутність перешкод
для розгляду справи, суд ухвалив
розглядати справу у порядку
письмового провадження.

На час прийняття рішення у даній справі
заперечення проти позову або заява про
визнання позову від відповідача до
суду не надходили.

Розглянувши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідач,
як фізична особа-підприємець
зареєстрований виконавчим комітетом
Білоцерківської міської ради
Київської області 05.07.2001,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1. Як
платник податків відповідач узятий на
облік в органах державної податкової
служби з 12.07.2001 за №895.

У відповідача утворилася
заборгованість перед бюджетом зі
сплати орендної плати за землю з таких
підстав.

Відповідачем було подано до
податкового органу податкові
декларації з плати за землю: №
від 27.02.2013 року; № від 14.02.2014 року.
Згідно вказаних декларацій
відповідачем самостійно було
визначено податкове зобов'язання за
березень-грудень 2013 року, та
березень-серпень 2014 року, однак
відповідач не сплатив самостійно
обчислений розмір орендної плати за
землю.

У зв'язку із заборгованістю
відповідача перед бюджетом, податковим
органом 14.11.2012 року було виставлено
податкову вимогу форми «ф» № 910 від
07.11.2012 на загальну суму 2631,44 грн.

Оскільки, відповідачем у самостійному
порядку сума заборгованості не була
сплачена, сума податкового боргу
станом на 10.09.2014 року становить - 94754,23,
грн., та не була сплачена, позивач
звернувся до суду з даним
адміністративним позовом.

Надаючи нормативно-правову оцінку
відносинам, що склала дають предмет
позову, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються
нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до частини 269. 1 статті 269
Податкового кодексу України, платники
податку за землю є власники земельних
ділянок, земельних часток (паїв) та
землекористувачі.

Об'єктами оподаткування є земельні
ділянки, які перебувають у власності
або користуванні; земельні частки (паї),
які перебувають у власності (стаття 270
Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 285.1 статті 285
Податкового кодексу України, базовим
податковим (звітним) періодом для плати
за землю є календарний рік.

Відповідно до пункту 286. 2 статті 286
Податкового кодексу України, платники
плати за землю (крім фізичних осіб)
самостійно обчислюють суму податку
щороку станом на 1 січня і не пізніше 20
лютого поточного року подають
відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Пунктом 287.3 статті 287 Податкового
кодексу визначено, що податкове
зобов'язання щодо плати за землю,
визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

Підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки (пункт
288.1 статті 288 Податкового кодексу
України). Платником орендної плати є
орендар земельної ділянки (пункт 288.2
статті 288 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 54.1 статті 54
Податкового кодексу України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 54.2 статті 54
Податкового кодексу України грошове
зобов'язання щодо суми податкових
зобов'язань з податку, що підлягає
утриманню та сплаті (перерахуванню) до
бюджету в разі нарахування/виплати
доходу на користь платника податку -
фізичної особи, вважається узгодженим
податковим агентом або платником
податку, який отримує доходи не від
податкового агента, в момент
виникнення податкового зобов'язання,
який визначається за календарною
датою, встановленою розділом IV цього
Кодексу для граничного строку сплати
податку до відповідного бюджету.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не
вручається), якщо загальна сума
податкового боргу платника податків не
перевищує двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян. У разі
збільшення загальної суми податкового
боргу до розміру, що перевищує двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, контролюючий орган надсилає
(вручає) податкову вимогу такому
платнику податків.

Право органів податкової служби
звертатись до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг передбачене
підпунктом 20.1.18 пункту 20.1 статті 20
Податкового Кодексу України.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку про задоволення позову
повністю.

Відповідно до частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Оскільки позивачем не надано суду
понесення судових витрат, пов'язаних із
залученням свідків та проведенням
судових експертиз, то такі судові
витрати стягненню із відповідача не
підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 35, 70, 71, 72, 86, 94, 128,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1(код ЄДРПОУ
- НОМЕР_1) на користь Державного
бюджету України заборгованість у
розмірі 91754,23
(дев'яносто одна тисяча сімсот
п'ятдесят чотири ) грн. 23 коп.

3. Копію постанови надіслати
сторонам.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Терлецька О.О.