Справа № 815/3624/14
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

21 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/3624/14

Категорія: 8.2.3 Головуючий в 1 інстанції:
Катаєва Е. В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,судді
-Градовського Ю.М.,судді -Жука С.І.

(у зв'язку з неприбуттям у судове
засідання сторін, справа

розглядається в порядку п.2 ч.1 ст.197 КАС
України)

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Біляївському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 10
липня 2014 року по справі за позовом
Державної податкової інспекції у
Біляївському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області до товариства з обмеженою
відповідальністю «Блек Сі Лайн» про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2014 року Державна податкова
інспекція у Біляївському районі
Головного управління Міндоходів в
Одеській області (надалі - позивач, ДПІ)
звернулася до суду з адміністративним
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «Блек Сі Лайн»
(надалі - відповідач, Товариство), в
якому просила:

- стягнути з рахунків Товариства та за
рахунок готівки, що належить
Товариству податковий борг у сумі 46937,60
грн., з яких: заборгованість по податку
на додану вартість у сумі 23897,76 грн., у
тому числі пеня 21,82 грн.; заборгованість
по податку на прибуток у сумі 18452,00 грн.;
заборгованість по авансовим внескам з
податку на прибуток у сумі 4614,00 грн.;

- здійснити заходи щодо забезпечення
позову.

Ухвалою Одеського окружного
адміністративного суду від 23.06.2014 року
в задоволені клопотання щодо
забезпечення позову - відмовлено.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 10.07.2014 року
позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з рахунків Товариства на
користь держави податковий борг: - по
податку на додану вартість в сумі 23897,76
грн., в тому числі пеня 21,82 грн.; - по
податку на прибуток в сумі 18452,00 грн.; -
по авансовим внескам з податку на
прибуток в сумі 4614,00 грн..

Не погоджуючись з таким рішенням суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до п.54.1 ст.54 ПК України
платник податків самостійно обчислює
суму податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно ст.57 ПК України встановлено, що
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації.

З матеріалів справи вбачається, що
Товариством були подані до ДПІ звітні
декларації з податку на додану
вартість за 2013 - 2014 роки та податку на
прибуток за 2013 рік, в яких відповідач
самостійно визначив свої податкові
зобов'язання.

Проте узгоджені грошові зобов'язання
визначені Товариством у податкових
деклараціях у повному обсязі не
сплачені у встановлений законом строк.

Відповідно ст.59 ПК України у разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову
вимогу.

Згідно пп.14.1.175 ст.14 ПК України сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання, є
податковим боргом.

Отже, ДПІ було направлено Товариству
податкову вимогу №3-25 від 03.02.2014 року на
суму податкового боргу за узгодженим
податковим зобов'язанням станом на
02.02.2014 року у сумі 271326,98 грн..

З матеріалів справи вбачається, що
станом на день звернення ДПІ до суду у
Товариства наявний податковий борг на
суму 46937,60 грн., з яких: 23897,76 грн., у тому
числі пеня 21,82 грн. - по податку на
додану вартість; 18452,00 грн. - по податку
на прибуток; 4614,00 грн. - по авансовим
внескам з податку на прибуток.

Відповідно до ст.95 ПК України
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги. Стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

З матеріалів справи вбачається, що з
дня надсилання Товариству податкової
вимоги №3-25 від 03.02.2014 року вже минуло 60
календарних днів (Товариством вимогу
отримано 13.02.2014 року), проте податковий
борг у сумі 46937,60 грн., сплачено не було.

Задовольняючи позовні вимоги частково
суд першої інстанції виходив з того, що
борг підлягає стягненню з
розрахункових рахунків, а не за рахунок
готівки, оскільки це порушує
послідовний алгоритм дій податкового
органу щодо стягнення податкового
боргу, передбачений ст.95 ПК України.

Колегія суддів погоджується з цим
висновком суду першої інстанції,
виходячи х наступного.

Відповідно до пп.20.1.34 ст.20 ПК України
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини.

Вищезазначена норма права
узгоджується з п.95.3 ст.95 ПК України,
яким передбачено, що стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Якщо такого способу погашення
податкового боргу буде недостатньо, то
контролюючий орган має право згідно ч.2
п.95.3 ст.95 ПК України звернутися до суду
щодо надання дозволу на погашення
усієї суми податкового боргу за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного
дозволу є підставою для прийняття
контролюючим органом рішення про
погашення усієї суми податкового
боргу.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції ухвалив
оскаржуване рішення у відповідності до
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1
ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Біляївському
районі Головного управління
Міндоходів в Одеській області -
залишити без задоволення, а постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 10 липня 2014 року - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко Суддя:
Суддя: Ю.М. Градовський С.І. Жук