Справа № 812/2987/13-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2014 року
м. Київ К/800/39155/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державного
підприємства «Краснолуцький відділ
робітничого постачання» на постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 04.07.2013 року
у справі за позовом Державного
підприємства «Краснолуцький відділ
робітничого постачання» до управління
Пенсійного фонду України в м. Красний
Луч Луганської області про скасування
рішень про застосування штрафних
санкцій,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року Державне
підприємство «Краснолуцький відділ
робітничого постачання» звернулося до
Луганського окружного
адміністративного суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Красний Луч Луганської області про
скасування рішень про застосування
штрафних санкцій.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 29.04.2013 року
позовні вимоги Державного
підприємства «Краснолуцький відділ
робітничого постачання» було
задоволено. Визнано протиправними та
скасовано рішення управління
Пенсійного фонду України в м. Красний
Луч Луганської області від 25.02.2013 року
№ 495 та від 26.02.2013 року № 496, 497.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 04.07.2013 року
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Красний
Луч Луганської області було
задоволено. Постанову луганського
окружного адміністративного суду від
29.04.2013 року скасовано та ухвалено нову
постанову, якою у задоволенні позовних
вимог Державному підприємству
«Краснолуцький відділ робітничого
постачання» - відмовлено.

У касаційній скарзі Державне
підприємство «Краснолуцький відділ
робітничого постачання», не
погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, посилаючись на
допущені судом порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 04.07.2013 року
та залишити в силі постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 29.04.2013 року.

Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Красний Луч Луганської області
подано заперечення на касаційну
скаргу, в яких воно просить залишити
касаційну скаргу Державного
підприємства «Краснолуцький відділ
робітничого постачання» без
задоволення, а оскаржуване рішення -
без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга Державного підприємства
«Краснолуцький відділ робітничого
постачання» задоволенню не підлягає,
оскільки рішення суду апеляційної
інстанцій постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана вірно, а доводи касаційної
скарги є необґрунтованими і не надають
підстав, які передбачені статтями 225 - 229
Кодексу адміністративного судочинства
України для зміни чи скасування
судового рішення.

Судами встановлено, що рішенням від
25.02.2013 року № 495 до Державного
підприємства «Краснолуцький відділ
робітничого постачання» за
несвоєчасну сплату збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування за період з 20.10.2010 року по
05.11.2011 року застосовано фінансову
санкцію у вигляді штрафу у розмірі 489,81
грн. та нараховано пеню в сумі 36,37 грн.;
рішенням управління Пенсійного фонду
України в м. Красний Луч Луганської
області від 26.02.2013 року № 496 до
Державного підприємства
«Краснолуцький відділ робітничого
постачання» за несвоєчасну сплату
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування за період з 20.11.2010 року по
06.12.2010 року застосовано фінансову
санкцію у вигляді штрафу у розмірі 189,81
грн. та нараховано пеню в сумі 26,57 грн.;
рішенням від 26.02.2013 року № 497 до
Державного підприємства
«Краснолуцький відділ робітничого
постачання» за несвоєчасну сплату
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування за період з 20.12.2010 року по
05.01.2011 року застосовано фінансову
санкцію у вигляді штрафу у розмірі 189,81
грн. та нараховано пеню в сумі 30,37 грн..

Не погоджуючись з даними рішеннями,
Державне підприємство «Краснолуцький
відділ робітничого постачання»
звернулося з цим позовом до суду.

Згідно із частиною 2 статті 17 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
страхувальник зобов'язаний
нараховувати, обчислювати і сплачувати
в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески.

Частиною 6 статті 19 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що страхові
внески нараховуються на суми,
зазначені в частинах 1 та 2 цієї статті,
незалежно від джерел їх фінансування,
форми, порядку, місця виплати та
використання, а також незалежно від
того, чи були зазначені суми фактично
виплачені після їх нарахування до
сплати.

Стаття 20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає порядок
обчислення та сплати страхових
внесків. В абзаці 1 частини 6 цієї статті
зазначено, що страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду.

Частинами 1, 2, 5, 9 статті 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (в
редакції до 01.01.2011 року) передбачалось,
що у разі виявлення своєчасно
несплачених сум страхових внесків
страхувальники зобов'язані самостійно
обчислити ці внески і сплатити їх з
нарахуванням пені в порядку і розмірах,
визначених цією статтею.

Суми страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

За рахунок сум, що надходять від
страхувальника або від державної
виконавчої служби в рахунок сплати
недоїмки, погашаються суми недоїмки,
пені та фінансових санкцій у порядку
календарної черговості їх виникнення.
У разі, коли страхувальник має
несплачену недоїмку, пеню та фінансові
санкції і здійснює сплату поточних сум
страхових внесків, ці суми
зараховуються в рахунок сплати
недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Відповідно до пункту 2 частини 9 статті
106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», виконавчі органи
Пенсійного фонду застосовують до
страхувальників такі фінансові
санкції: за несплату (неперерахування)
або несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
територіальними органами Пенсійного
фонду, накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.
Одночасно на суми своєчасно не
сплачених (не перерахованих) страхових
внесків і фінансових санкцій
нараховується пеня в розмірі 0,1
відсотка зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день
прострочення платежу;

01.01.2011 року набрав чинності Закон
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». визнано такими, що
втратили чинність частини 1-9 статті 106
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Абзацом 5 пункту 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 01.01.2011 року, в тому
числі страхових внесків, строк сплати
яких на 01.01.2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Аналіз вищенаведених норм права
свідчить про те, що заборгованість у
зв'язку з несплатою страхових внесків,
а відтак і накладені штрафні санкції,
які виникли за період з 20.10.2010 року по
05.11.2010 року та з 20.11.2010 року по 06.12.2010
року, мають бути застосовані (стягнуті)
і після 01.01.2011 року, оскільки зазначені
заборгованість і штрафні санкції
виникли в період дії пункту 2 частини 9
статті 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
26.03.2013 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДІН-АРТ» до
управління Пенсійного фонду України у
м. Краматорську Донецької області про
визнання протиправним та скасування
рішення про застосування фінансових
санкцій.

Відповідно до статті 2442 Кодексу
адміністративного судочинства
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
рішення суду апеляційної інстанції, є
законними і не підлягає скасуванню,
оскільки суд, всебічно перевіривши
обставини справи, вирішив спір у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин; в ньому повно
відображені обставини, що мають
значення для справи, висновки суду щодо
встановлених обставин і правові
наслідки є правильними, а доводи
касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного
підприємства «Краснолуцький відділ
робітничого постачання» - залишити без
задоволення, а постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 04.07.2013 року у справі за позовом
Державного підприємства
«Краснолуцький відділ робітничого
постачання» до управління Пенсійного
фонду України в м. Красний Луч
Луганської області про скасування
рішень про застосування штрафних
санкцій - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Є. Донець

А.О.
Логвиненко

В.Ф. Мороз