Справа № 818/7971/13-а
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/11784/14

Колегія Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого - судді: Олексієнка М.М.,

суддів: Бутенка В.І.,

Мойсюка М.І.,

при секретарі судового засідання:
Крапивки Л.А.,

з участю: позивача ОСОБА_2,
представників відповідача: Сергеєвої
С.А., Кондратенко С.Ю., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
Вищого адміністративного суду України
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури Сумської області (далі -
Комісія), треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6
про визнання протиправним та
скасування рішення про притягнення до
дисциплінарної відповідальності за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 30 січня 2014
року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в
суд з позовом, відповідно до якого
просив визнати протиправним та
скасувати рішення Комісії від 05
вересня 2013 року про притягнення його до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді зупинення прав на заняття
адвокатською діяльністю строком на
один рік.

Посилався на незаконність
оскаржуваного рішення, оскільки воно
прийнято в супереч нормам чинного
законодавства.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 25 листопада
2013 року позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано рішення
Комісії.

Харківський апеляційний
адміністративний суд рішенням від 30
січня 2014 року постанову суду першої
інстанції скасував і ухвалив нову про
відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач, з
посиланням на порушення норм
матеріального та процесуального права,
допущені апеляційним судом, просить
рішення цього суду скасувати,
залишивши в силі постанову суду першої
інстанції. Зазначає, що суд апеляційної
інстанції невірно витлумачив норми
закону.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів
приходить до висновку про задоволення
касаційної скарги частково з
урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій
установлено, що рішенням Комісії від 5
вересня 2013 року, яке є предметом
оскарження, ОСОБА_2 притягнуто до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді зупинення права на заняття
адвокатською діяльністю строком на
один рік за вчинення проступку, який
виразився у наданні правової допомоги
без письмового договору.

Підставою до прийняття зазначеного
рішення, стали результати перевірки за
скаргами ОСОБА_5, ОСОБА_6 від 30 жовтня 2012
року, згідно яких адвокат ОСОБА_2 в
період з кінця квітня по 24 жовтня 2012
року здійснював захист ОСОБА_6 у
кримінальній справі. без письмового
договору про надання правової
допомоги.

З таким рішенням позивач не погодився і
оскаржив його в судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскаржуване рішення є необґрунтованим,
оскільки обраний вид стягнення
суперечить вимогам частини другої
статті 31 Закону України «»Про
адвокатуру та адвокатську діяльність».

Апеляційний суд з таким висновком не
погодився і зазначив, що дисциплінарне
стягнення накладено правомірно, тому
що позивач, при надання правової
допомоги, в порушення вимог Правил
адвокатської етики від 17.11.2012 року,
Закону України «Про адвокатуру та
адвокатську діяльність», не уклав
письмового договору, хоча це є
обов'язковою умовою.

Висновок суду апеляційної інстанції не
в повній мірі відповідає нормам права
та обставинам справи з наступних
підстав.

Згідно фактичних обставин справи, які
встановлені судами попередніх
інстанцій, позивач, будучи адвокатом, в
період з кінця квітня по жовтень 2012
року здійснював захист ОСОБА_6 під час
розслідування кримінальної справи без
укладення договору про надання
правової допомоги.

Такі дії свідчать про порушення норм
чинного законодавства, в тому числі
законів України від 19 грудня 1992 року №
2887-ХІІ «Про адвокатуру», від 5 липня 2012
року № 5076-VI «Про адвокатуру та
адвокатську діяльність» (далі - Закон №
5076-VI), Правил адвокатської етики,
схвалених Вищою кваліфікаційною
комісією адвокатів при Кабінету
Міністрів України від 1-2 жовтня 1999 року
№6 (далі -Правила адвокатської етики
від 01.10.1999 року), процесуальними
кодексами України.

Так, відповідно до статей: 3 Закону №
2887-ХІІ; 15, 16 Правил адвокатської етики
від 01.10.1999 року; 26, 27 Закону № 5076-VІ
надання правової допомоги
здійснюється на підставі договору.
Такий договір укладається в письмовій
формі. Договір про надання правової
допомоги може вчинятися усно у
випадках:

1) надання усних і письмових
консультацій, роз'яснень із правових
питань з подальшим записом про це в
журналі та врученням клієнту
документа, що підтверджує оплату
гонорару (винагороди);

2) якщо клієнт невідкладно потребує
надання правової допомоги, а укладення
письмового договору за конкретних
обставин є неможливим - з подальшим
укладенням договору в письмовій формі
протягом трьох днів, а якщо для цього
існують об'єктивні перешкоди - у
найближчий можливий строк.

Зазначені обставини давали правові
підстави для притягнення винного до
дисциплінарної відповідальності,
передбаченої статтею 34 Закону № 5076-VІ,
адже позивачем при здійсненні
адвокатської діяльності допущені
порушення як норми цього Закону, так і
Правила адвокатської етики від 01.10.1999
року, які були чинними на час вчинення
протиправних дій.

Згідно статті 34 вище згаданого Закону,
статті 77 Правил підставою для
притягнення адвоката до
дисциплінарної відповідальності є
вчинення ним дисциплінарного
проступку.

Дисциплінарним проступком адвоката
визнається :

1) порушення вимог несумісності;

2) порушення присяги адвоката України;

3) порушення правил адвокатської етики;

4) розголошення адвокатської таємниці
або вчинення дій, що призвели до її
розголошення;

5) невиконання або неналежне виконання
своїх професійних обов'язків;

6) невиконання рішень органів
адвокатського самоврядування;

7) порушення інших обов'язків адвоката,
передбачених законом.

Одним із видів дисциплінарних
стягнень, передбачених статтею 35
Закону № 5076-VІ, є зупинення права на
заняття адвокатською діяльністю на
строк від одного місяця до одного року.

З урахуванням наведеного, суд
апеляційної інстанції, на відміну від
суду першої інстанції, прийшов до
обґрунтованого висновку про
законність рішення Комісії від 05.09.2013
року про притягнення ОСОБА_2 до
дисциплінарної відповідальності та
накладення стягнення.

Проте суд апеляційної інстанції
припустився помилки при застосуванні
нормативного-правових актів в часі та
невірно в мотивувальній частині вказав
період надання правової допомоги без
належно укладеного договору.

Загальні правила щодо дії актів
цивільного законодавства у часі
визначені статтею 5 Цивільного кодексу
України. Відповідно до положень,
викладених у частинах першій та третій
цієї норми, акти цивільного
законодавства регулюють відносини, які
виникли з дня набрання ним чинності.

Якщо цивільні відносини виникли раніше
і регулювалися актами цивільного
законодавства, який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав та обов'язків,
що виникли з моменту набрання ним
чинності.

Закон № 5076-VІ набрав чинності 18.08.2012
року, Правила адвокатської етики від
01.10.1999 року, які були чинними до 17.11.2012
року, визначали форму угоди про надання
правової допомоги та правові наслідки
порушення щодо письмової форми
договору (стаття 77), тому вказані акти
регулювали правовідносини, які
існували в період з квітня по жовтень
2012 року.

Правила адвокатської етики,
затверджені Установчим З'їздом
адвокатів України 17.11.2012 року, не могли
розповсюджуватися за спірні
правовідносини, оскільки відповідно до
частини четвертої статті 2 дія цих
Правил поширюється на відносини, що
виникли або існують після їх прийняття,
тому рішення апеляційного суду в цій
частині підлягає зміні шляхом
виключення посилання на положення
вказаних Правил.

Помилковим є посилання суду і на те, що
спірні правовідносини існували з
квітня 2012 року по жовтень 2013 року, хоча
згідно фактичних обставин справи такі
правовідносини мали місце у 2012 році до
24 жовтня.

В решті постанова суду апеляційної
інстанції є законною, а доводи,
викладені в касаційній скарзі,
безпідставні.

Зокрема, Комісією дотримані строки
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності.
Відповідно до частини другої статті 35
Закону № 5076-VІ адвокат може бути
притягнутий до дисциплінарної
відповідальності протягом року з дня
вчинення дисциплінарного проступку. Як
установлено судами, ОСОБА_2 надавав
правову допомогу в порушення норм
чинного законодавства в продовж квітня
- жовтня 2012 року. Притягнутий до
відповідальності 05 вересня 2013 року,
тобто в межах річного строку.

Рішення Комісії про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
обґрунтоване і вмотивоване. В ньому
зазначені обставини вчиненого
проступку, вказані норми права, які
були порушені, при визначенні виду
стягнення враховано особу винного,
який раніше притягувався до
дисциплінарної відповідальності,
наслідки вчиненого.

Судом апеляційної інстанції при
розгляді справи, порушень норм
процесуального права не допущено.

З урахуванням наведеного, керуючись
статтями 220, 221, 223, 225, 230, 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Змінити постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 30 січня 2014 року в частині
застосування норм матеріального права.

Виключити із судового рішення
посилання на Правила адвокатської
етики, затверджені Установчим З'їздом
адвокатів України 17.11.2012 року, як на
правові підстави притягнення ОСОБА_2 до
дисциплінарної відповідальності за
порушення допущені при наданні
правової допомоги ОСОБА_6 за період з
кінця квітня по 24 жовтня 2012 року.

В решті постанову суду апеляційної
інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, оскарженню не
підлягає, проте може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строки та в порядку, встановленими
статтями 237, 238, 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
М.М. Олексієнко

В.І. Бутенко

М.І. Мойсюк