Справа № 806/4325/14
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

806/4325/14

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року Житомир справа № 806/4325/14

категорія 10.1

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Капинос О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області до Державного підприємства Житомирська пересувна механізована колона про стягнення 3795,28 грн.,-

встановив:

Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області звернулося до суду з позовом в якому зазначає, що Державне підприємство Житомирська пересувна механізована колона не відшкодувало фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених у відповідності до п.п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", 3795,28 грн. за червень, липень 2014 року, та просить стягнути на його користь з відповідача дану заборгованість.

Представник позивача прибув до суду, позов підтримав в повному обсязі, подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відповідно до довідки Укрпошти конверт повернуто до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

У відповідності до ч.ч. 4, 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що відповідач є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхових внесків до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області.

Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", зі змінами та доповненнями, передбачено, що платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, передбачені ст. 1 цього Закону, повинні сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірах, встановлених ст. 4 цього Закону, що визначається у відсотковому відношенні від об'єкта оподаткування, який передбачений ст. 2 цього Закону.

Зокрема, у відповідності до вимог Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", суб'єкти підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, повинні сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у 100 % розмірі від об'єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. п. "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Розмір сум до відшкодування на поточний рік витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначається у повідомленнях, які формуються працівниками Пенсійного фонду України, а підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду визначену у повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (пп. 6.4, пп. 6.8 п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду N 21-1 від 19.12.2003 зі змінами та доповненнями).

Абзацом 5 п. 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який з 01.01.2006 стосується і осіб, пенсії яким призначені відповідно до п. п. "б" - "е" та "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і має зворотну дію, врегульовано лише порядок виплати пенсій, а не змінено порядку відшкодування та не звільнено підприємства, зазначені у ст. 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від сплати збору на відшкодування виплачених пільгових пенсій.

У відповідності з вимогами ст. 3 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачують внески до Пенсійного фонду у порядку, визначеному законодавством України.

Пунктом 2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно розрахунку сум страхових внесків на загальнобов'язкове державне пенсійне страхування встановлено, що відповідач має до управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі борг, визначений у відповідності до ч.б ст.20, розділу 15 ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ч.3 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", п. 6.1., п.6.8 розділу 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за №648663 абз.4 п.1 ст.2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" в сумі 3795,28 грн., що підтверджується розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 2014 року.

Беручи до уваги наведене та те, що відповідач заперечень проти позову та доказів про відшкодування вказаних фактичних витрат на виплату та доставку пенсій не надав, суд вважає позов обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд - ,

постановив:

Позов задовольнити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос