Справа № 815/5288/14
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2014-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5288/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2014 року

11 год. 10 хв.

Одеський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді - Балан Я.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними матеріалами
справу за позовом Роздільнянської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Одеській області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (іпн
НОМЕР_1) про стягнення податкового
боргу по єдиному податку з фізичних
осіб (код платежу 18050400) у сумі 930 грн. 90
коп. на р/р 0396 в УДКСУ у
Роздільнянському районі Одеської
області, банк отримувача ГУ ДКС України
в Одеській області, МФО 828011., -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного
адміністративного суду надійшов позов
Роздільнянської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Одеській
області до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1) про стягнення
податкового боргу по єдиному податку з
фізичних осіб (код платежу 18050400) у сумі
930 грн. 90 коп. на р/р 0396 в УДКСУ у
Роздільнянському районі Одеської
області, банк отримувача ГУ ДКС України
в Одеській області, МФО 828011. В
обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідач є платником
єдиного податку з фізичних осіб та в
порушення норм податкового
законодавства не виконав вимоги щодо
своєчасної та у повному обсязі сплати
суми вказаного податку до місцевого
бюджету, у зв'язку з чим утворилася
податкова заборгованість у розмірі 930
грн. 90 коп., яка станом на час звернення
позивача до суду з адміністративним
позовом відповідачем не погашена та в
результаті чого порушуються інтереси
держави щодо виконання прибуткової
частини бюджетів, фінансування
соціально-економічних та інших
державних програм .

Представник позивача до судового
засідання не з'явився, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду справи. Через
канцелярію Одеського окружного
адміністративного суду за вхід. № 25424/14
від 16.10.2014 року від представника
позивача надійшло клопотання про
розгляд справи за відсутності
представника Роздільнянської ОДПІ та в
порядку письмового провадження за
наявними матеріалами (аркуші справи 21,25
).

Відповідач до судового засідання не
з'явився, про дату, час і місце судового
розгляду справи, відповідно до
приписів ст. 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
повідомлений належним чином.
Кореспонденцію суду було своєчасно
надіслано за вказаною в
адміністративному позові та Витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
юридичною адресою відповідача (аркуш
справи 22).

Відповідно до приписів ч. 11 ст. 35
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

З урахуванням зазначеного, оскільки,
виклик у судове засідання було
надіслано за вказаною в
адміністративному позові та Витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
юридичною адресою відповідача,
відповідно до приписів ч. 11 ст. 35
Кодексу адміністративного судочинства
України, відповідач є належним чином
повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду справи.

Заперечення проти позову відповідачем
суду не надано.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши
обставини якими обґрунтовуються
вимоги позивача, докази, якими вони
підтверджуються, суд вважає, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню в повному обсязі з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
зареєстрована у встановленому порядку
як фізична особа - підприємець, код ДРФО
НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1, дата та номер
запису в Єдиному державному реєстрі
про проведення державної реєстрації
фізичної особи - підприємця: № 2
000973 від 01.02.2006 року та знаходиться на
обліку платників податків у
Роздільнянській ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області.

З матеріалів справи вбачається, що за
відповідачем рахується податковий
борг у розмірі 930 грн. 90 коп. який виник з
наступних підстав.

Порядок обрання або переходу на
спрощену систему оподаткування
закріплено у ст. 298 Податкового Кодексу
України. Відповідно до пп. 298.1.1 п. 298.1 ст.
298 Податкового Кодексу України, для
обрання або переходу на спрощену
систему оподаткування суб'єкт
господарювання подає до органу
податкової служби заяву.

Згідно пп. 298.1.4 п. 298.1 ст. 298 Податкового
Кодексу України суб'єкт
господарювання, який є платником інших
податків і зборів відповідно до норм
цього Кодексу, може прийняти рішення
про перехід на спрощену систему
оподаткування один раз протягом
календарного року шляхом подання заяви
до органу державної податкової служби
не пізніше ніж за 15 календарних днів до
початку наступного календарного
періоду.

Суб'єкту господарювання, який подав до
органу державної податкової служби
заяву щодо обрання або переходу на
спрощену систему оподаткування
видається Свідоцтво платника єдиного
податку відповідно до п. 199.1 ст. 199
Податкового Кодексу України.

Так фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1 13.03.2013 року подано заяву до
Роздільнянської ОДПІ про обрання або
перехід на спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності з
01.04.2013 року, види діяльності: 52.62 -
роздрібна торгівля з лотків на ринках;
47.89 - роздрібна торгівля з лотків на
ринках іншими товарами та зазначена
ставка єдиного податку при переході на
спрощену систему оподаткування у
розмірі 10 % розміру мінімальної
заробітної плати та група 1 (аркуш
справи 13).

На підставі положень п. 199.1 ст. 199
Податкового кодексу України, ФОП
ОСОБА_1 було видано Свідоцтво платника
єдиного податку, що підтверджується
наявним в матеріалах справи корінцем
Свідоцтва Серії НОМЕР_2, яке відповідач
отримала 18.03.2013 року (аркуш справи 14).

У відповідності до приписів п. п. 293.1, 293.2
ст. 293 Податкового кодексу України,
ставки єдиного податку встановлюються
у відсотках (фіксовані ставки) до
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки). Фіксовані ставки єдиного
податку встановлюються сільськими,
селищними та міськими радами для
фізичних осіб - підприємців. Які
здійснюють господарську діяльність,
залежно від виду господарської
діяльності, з розрахунку на
календарний місяць. зокрема: для першої
групи платників єдиного податку - у
межах від 2 до 10 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати.

У разі здійснення платниками єдиного
податку першої та другої груп кількох
видів господарської діяльності, у
відповідності до приписів п. 293.6 ст. 293
Податкового кодексу України,
застосовується максимальний розмір
ставки єдиного податку, встановлений
для таких видів господарської
діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням 11 сесії VI скликання
Понятівської сільської ради
Роздільнянського району Одеської
області № 51-VI від 16.12.2011 року,
затверджено розмір ставок єдиного
податку для фізичних осіб -
підприємців, що діють в межах
Понятівської сільської ради для 1 групи
платників єдиного податку в розмірі 10
відсотків розміру мінімальної
заробітної плати на всі види
діяльності, які дозволені для даної
групи платників єдиного податку з
усіма обмеженнями та особливостями,
викладеними у главі 1 розділу XIV
Податкового кодексу України (аркуш
справи 15).

Відповідно до п. 295.1 ст. 295 Податкового
кодексу України, платники єдиного
податку першої і другої груп сплачують
єдиний податок шляхом здійснення
авансового внеску не пізніше 20 числа
(включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть
здійснити сплату єдиного податку
авансовим внеском за весь податковий
(звітний) період (квартал, рік), але не
більш як до кінця поточного звітного
року.

У разі якщо сільська, селищна або
міська рада приймає рішення щодо зміни
раніше встановлених ставок єдиного
податку, єдиний податок сплачується за
такими ставками у порядку та строки,
визначені пп. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 цього
Кодексу.

Статтею 300 Податкового кодексу України
встановлено, що платники єдиного
податку несуть відповідальність
відповідно до цього Кодексу за
правильність обчислення, своєчасність
та повноту сплати сум єдиного податку.

Несплата (неперерахування) фізичною
особою - платником єдиного податку,
визначеною пп. 1, 2 п. 291.4 ст. 291
Податкового кодексу України, авансових
внесків єдиного податку в порядку та у
строки, визначені цим Кодексом, згідно
приписів ст. 122 Податкового кодексу
України, тягне за собою накладення
штрафу в розмірі 50 відсотків ставки
єдиного податку, обраної платником
єдиного податку відповідно до цього
Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно довідки позивача № 9386/9/15-24-25-01
від 01.09.2014 року та даних облікових
карток платника єдиного податку ФОП
ОСОБА_1, заборгованість останньої зі
сплати єдиного податку, що заявляється
до стягнення складає 930 грн. 90 коп., яка
виникла внаслідок несплати самостійно
нарахованого по строку податкового
зобов'язання згідно заяви про
застування спрощеної системи
оподаткування, з урахуванням залишку
сплаченої суми податного зобов'язання
(аркуші справи 7, 8).

Вищевказана сума заборгованості по
єдиному податку являються узгодженою
відповідно до поданої відповідачем
заяви про застосування спрощеної
системи оподаткування.

Відповідно до п. п. 16.1.4. п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори у розмірах,
встановлених цим Кодексом, проте
відповідач існуючу заборгованість до
теперішнього часу не сплатив.

Відповідно п. п. 59.1, 59.3, 59.4, 59.5. ст. 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення. Податкова вимога
надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання. Податкова
вимога надсилається також платникам
податків, які самостійно подали
податкові декларації, але не погасили
суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення. У
разі коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

Згідно матеріалів справи,
Роздільнянською ОДПІ на адресу
відповідача було направлено податкову
вимогу за формою «Ф» № 137-11 від 05.02.2014
року на загальну суму податкового
боргу платника податків за узгодженими
податковими зобов'язаннями станом на
04.02.2014 року у розмірі 687 грн. 30 коп. (аркуш
справи 12).

Відповідно ст. 16 Податкового кодексу
України, платник податків, серед
іншого, зобов'язаний стати на облік у
контролюючих органах в порядку,
встановленому законодавством України;
вести в установленому порядку облік
доходів і витрат, складати звітність,
що стосується обчислення і сплати
податків та зборів; подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів; сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

В силу п. 15.1. ст. 15 Кодексу, платниками
податків визнаються фізичні особи
(резиденти і нерезиденти України),
юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 95.1, 95.2 ст. 95 Кодексу,
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Згідно до пп. 20.1.18 ст. 20 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг.

На час розгляду справи, згідно
письмової інформації представника
позивача, відповідач вищезазначену
заборгованість в добровільному
порядку повністю або частково не
сплатив.

Доказів щодо відсутності у ФОП ОСОБА_1
або погашення у повному обсязі
заявленої у позові до стягнення суми
боргу відповідачем до суду на надано.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Суд
оцінюючи надані у справу докази,
виходить із принципів
адміністративного судочинства -
змагальність, диспозитивність та
офіційне з'ясування всіх обставин
справи, згідно із яким розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Зважаючи на те, що законодавством
України встановлений обов'язок
платників податків зі сплати податків
(зборів) та інших обов'язкових платежів
та такий обов'язок відповідачем не
виконаний, а інше ним не доведено, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
Роздільнянської ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу з єдиного податку у
розмірі 930 грн. 90 коп. є обґрунтованими,
у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Керуючись Податковим Кодексом України,
ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 69-71, 86, 128, 159-164, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов
Роздільнянської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Одеській
області до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) про
стягнення податкового боргу по
єдиному податку з фізичних осіб (код
платежу 18050400) у сумі 930 грн. 90 коп. на р/р
0396 в УДКСУ у Роздільнянському
районі Одеської області, банк
отримувача ГУ ДКС України в Одеській
області, МФО 828011 - задовольнити у
повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) на
користь бюджету податковий борг по
єдиному податку з фізичних осіб у
загальному розмірі 930 (дев'ятсот
тридцять) грн. 90 (дев'яносто ) коп. на р/р
0396 в УДКСУ у Роздільнянському
районі Одеської області, банк
отримувача ГУ ДКС України в Одеській
області, МФО 828011.

Постанова суду може бути оскаржена в
порядку та строки, встановлені ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, встановлені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
Я.В. Балан