Справа № 823/3093/14
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

823/3093/14

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 року справа № 823/3093/14

10 год. 00 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді – Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання – Демченко Н.Ю.,

представника позивача – не прибув,

представника відповідача – не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом державної податкової інспекції у м.Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області до приватного підприємства «ДВА-ДРАКОНА» про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач у добровільному порядку не сплатив вищевказані узгоджені зобов’язання.

Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами.

Відповідач явку свого представника не забезпечив, заперечень на позов не надавав, хоча повідомлений про час та місце судового розгляду справи в установленому законом порядку.

Згідно з ч.1 ст.41 КАС України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв’язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв’язку, враховуючи їх допустимість та належність, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Станом на час розгляду справи відповідач має непогашений борг з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 3061 грн. 00 коп., що підтверджується таким.

Право органів державної податкової служби проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки передбачене п.75.1 ст.71 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі – ПК України).

Суд звернув увагу, що вищевказані ППР належним чином направлені відповідачу рекомендованими листами з повідомленнями про вручення, однак в установленому законом порядку не оскаржені. Станом на час судового розгляду справи грошові зобов’язання, визначені ними, не сплачені.

Відповідно до п. 57.3. ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Враховуючи, що вищевказані ППР відповідачем не оскаржені, суд дійшов висновку про узгодженість визначених ними грошових зобов’язань.

На момент судового розгляду справи заборгованість відповідача з податку на прибуток приватних підприємств становить 3061грн. 00коп., що відображено в даних зворотного боку облікової картки та яку позивач просить стягнути у судовому порядку.

П.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання визнається податковим боргом.

Відповідно до п. 59.1. ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Суд звернув увагу, що 15.07.2013 позивач прийняв податкову вимогу форми «Ю» №1/1110 про необхідність сплати податкового боргу за узгодженими зобов’язаннями на загальну суму 5273грн. 00коп. Вказана вимога отримана направлена відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак станом на час судового розгляду справи вимога не оскаржена, грошове зобов’язання, визначене нею, не сплачене.

Згідно з п. 59.5 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Стягнення коштів платника податків відповідно до п.95.2 ст.95 ПК України проводиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

З даних зворотного боку облікової картки суд встановив, що податковий борг відповідача з часу прийняття податкової вимоги та до часу судового розгляду справи не переривався. Тому стягненню підлягає вся сума податкового боргу відповідача.

Суд звернув увагу, що позивач не визначив способу стягнення податкового боргу.

П.41.2 ст.41 ПК України передбачено, що органами стягнення є виключно органи доходів і зборів, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Пунктом 95.1 ст.95 ПК України регламентовано, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків, шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності – шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Ст.95 ПК України встановлює різні способи примусового стягнення податкового боргу шляхом звернення в суд з позовами: про стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, що обслуговують платника податків; про отримання дозволу на стягнення податкового боргу за рахунок майна боржника або за рахунок готівки, що знаходиться у власності платника.

Оскільки позивач просив саме стягнути, а не отримати дозвіл на стягнення податкового боргу, не визначив що саме (безготівкові чи готівкові кошти, майно) просить стягнути з відповідача - юридичної особи як податковий борг, на підставі ч.2 ст.11 КАС України суду вирішив вийти за межі позовних вимог та визначити спосіб виконання судового рішення.

Право податкового органу звернутися в суд щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини передбачене підп.20.1.34 п.20.1 ст. 20 ПК України. П.95.3 ст.95 ПК України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з рахунків у банках, обслуговуючих відповідача, заборгованості з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 3061грн. 00коп. через позивача.

Керуючись ст.ст. 159 – 163, 254 – 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з моменту проголошення постанови.

3. Копію постанови направити сторонам.

Суддя А.М. Бабич