Справа № 227/3021/14-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 р.Справа № 227/3021/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Бартош Н.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду в
м. Добропілля та Добропільському
районі Донецької області на постанову
Добропільського міськрайонного суду
Донецької області від 09.07.2014р. по
справі № 227/3021/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Добропілля та
Добропільському районі Донецької
області

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Добропільського міськрайонного суду
Донецької області з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м.Добропіллі та
Добропільському районі, в якому просив
суд:

- визнати протиправним і неправомірним
рішення №2060 від 26.05.2014 року Управління
ПФУ в м. Добропіллі та Добропільському
районі Донецької області щодо відмови
в перерахунку пенсії згідно довідки
№561 від 01.07.2009 року;

- скасувати рішення управління ПФУ в м.
Добропіллі та Добропільському районі
Донецької області від 26.05.2014 року №2060
щодо відмови в перерахунку пенсії
згідно довідки №561 від 01.07.2009 року;

- зобов'язати управління ПФУ в м.
Добропіллі та Добропільському районі
Донецької області здійснити з 01.07.2009
року перерахунок та виплату пенсії
державного службовця, відповідно до
ст.37 Закону України "Про державну
службу" в розмірі 90% від заробітної
плати згідно довідки №561 від 01.07.2009 року
з урахуванням фактично отриманих мною
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, доплати за
військово-обліковий стіл, з яких
сплачено страхові внески.

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що позивач з 24.11.08 року перебуває на
обліку в Управління Пенсійного фонду
України в м. Добропілля та
Добропільському районі Донецької
області та отримує пенсію державного
службовця відповідно до Закону України
"Про державну службу". Разом з тим, при
призначенні пенсії відповідачем
помилково не враховані суми допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань, індексації заробітної плати,
доплати за військово-обліковий стіл, з
яких сплачено страхові внески.

Не погодившись із вказаними діями
відповідача, позивач 30 грудня 2013 року
звернувся із заявою про перерахунок
пенсії. Рішенням Управління №4121 від
08.01.2014 року відповідач відмовив у
проведенні перерахунку.

Ухвалою Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 26 червня 2014 року адміністративний
позов ОСОБА_1 в частині відмови у
перерахунку пенсії та зобов'язанні
провести перерахунок пенсії
державного службовця з 1 липня 2009 року
по 24 грудня 2013 року залишено без
розгляду.

Постановою Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 09.07.14 року позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду в м.
Добропілля та Добропільському районі
Донецької області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії
задоволено частково.

Скасовано рішення Управління
Пенсійного фонду України в
м.Добропіллі та Добропільському районі
Донецької області № 2060 від 26 травня 2014
року.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
м.Добропіллі та Добропільському районі
щодо відмови у перерахунку пенсії
ОСОБА_1 згідно довідки № 561 від 01.07.2009
року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м.Добропіллі та
Добропільському районі Донецької
області здійснити з 01 січня 2014 року
перерахунок пенсії, призначеної
ОСОБА_1, в розмірі 90% від заробітної
плати згідно довідки № 561 від 01.07.2009
року з урахуванням фактично отриманої
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, доплати за військово
- обліковий стіл, з яких сплачено
страхові внески.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції в
частині задоволених позовних вимог,
подав апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою відмовити позивачу
у задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного, на його думку, вирішення
спору судом першої інстанції.

Колегія суддів, у відповідності до ч. 1
ст. 197 КАС України, вважає за можливе
розглянути справу у порядку письмового
провадження за наявними у справі
доказами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції в межах апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що 24 листопада 2008 року вона
звернулась до Управління ПФУ в м.
Добропіллі та Добропільському районі
Донецької області з заявою про
призначення пенсії. До заяви, крім всіх
документів, які передбачені пенсійним
законодавством, була надана довідка
про складові заробітної плати, видана
Ганнівською сільською радою №890 від 21
листопада 2008 року, згідно з якою: оклад -
1257,00грн; доплата за ранг (9 ранг) - 90,00грн.;
надбавка за вислугу років (30%) - 404,10грн.;
надбавка за високі досягнення в праці -
602,97грн.; премія - 141,49грн. Всього для
обчислення пенсії сума складала -
2495,56грн.

Згідно наданої заяви, пенсія
призначена з 24 листопада 2008 року,
розмір пенсії склав 2333,88 грн.

1 липня 2009 року, вона звернулась до
Управління за перерахунком пенсії з
довідкою про складові заробітної
плати виданої Ганнівською сільською
радою №561 від 01 липня 2009 року, згідно
якої: оклад- 1885,00грн; надбавка за ранг (9
ранг) - 90,00грн.; надбавка за вислугу
років (30%) - 592,50грн більшого заробітку.
До заяви була надана довідка про
складові заробітної.; премія (50%) -
942,50грн. Всього для обчислення пенсії
сума складає - 3510,00грн.

Після перерахунку розмір пенсії
збільшився на 825,12грн. та склав 3159,00грн.

30 грудня 2013 року, вона звернулась до
Управління за перерахунком пенсії з
більшого заробітку. Для перерахунку
пенсії, були надані довідки
Ганнівської сільської ради про
складові заробітної плати №733 та №734
від 30 грудня 2013 року.

Рішенням Управління №4121 від 08.01.2014 року
в перерахунку пенсії було відмовлено в
зв'язку з тим, що матеріальна допомога
на оздоровлення, для вирішення
соціально-побутових питань та
індексація заробітної плати не є
складовими частинами заробітної плати
державного службовця і тому не можуть
бути враховані при визначенні
заробітної плати для обчислення
розміру пенсії.

Не погодившись з вказаним рішенням
відповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду
і її позов було задоволено.

20 травня 2014 року вона знову звернулась
до відповідача за перерахунком пенсії
з більшого заробітку згідно довідки
Ганнівської сільської ради №562 від 1
липня 2009 року, з якої було проведено
перерахунок пенсії у 2009 році, а також
нею була надана довідка про складові
заробітної плати №477 від 16 травня 2014
року.

Рішенням пенсійного фонду №2060 від 26
травня 2014 року їй відмовлено у
перерахунку пенсії.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
посилання позивача на те, що суми
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, доплати за
військово-обліковий стіл, з яких
сплачено страхові внески, включаються
до складу заробітної плати державного
службовця, враховується при обчисленні
розміру його пенсії, є обґрунтованим,
оскільки перевага має надаватись не
положенням Закону України "Про
державну службу" та Закону України "Про
оплату праці", які щодо спірних
відносин є загальними, а спеціальним
нормам, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії, за наведених
обставин - ст. 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та ст. 66 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, при
нарахуванні пенсії відповідачем не
було взято до уваги виплати допомоги на
оздоровлення, для вирішення
соціально-побутових потреб, індексації
заробітної плати, доплата за
військово-обліковий стіл з яких
сплачені страхові внески, а з 01.01.2011 -
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Згідно ст.37 Закону України «Про
державну службу», пенсія державним
службовцям призначається у розмірі 80%
від суми їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

В частині 1 статті 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною 3 статті 33 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсії.

Відповідно до частини першої
зазначеної статті, до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України від 26
червня 1997 року «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників оподаткованого доходу
(прибутку), сукупного оподаткованого
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, щодо діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до виплат (доходів), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, належать, зокрема: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим самим Законом були
фактично нараховані (обчислені та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що при прийнятті
оскаржуваного рішення суб'єкт владних
повноважень діяв всупереч
встановленому законом порядку,
необґрунтовано, без з'ясування
необхідних обставин, що мали значення
для прийняття рішення, чим порушено
законні інтереси позивача.

Суд першої інстанції належним чином
оцінив надані докази і на підставі
встановленого, обґрунтовано частково
задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 09.07.14 р.
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1
ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду в м. Добропілля та
Добропільському районі Донецької
області залишити без задоволення.

Постанову Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 09.07.2014р. по справі № 227/3021/14-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Бартош Н.С.