Справа № 2а-8343/11/0205
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-8343/11/0205
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу Жмеринського міськрайонного
суду Вінницької області від 02
листопада 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Пенсійного фонду
України у Вінницькій області про
перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2011 року позивач звернувся до
Жмеринського міськрайонного суду
Вінницької області з адміністративним
позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України у Вінницькій
області про визнання бездіяльності
відповідача протиправною; зобов'язання
відповідача перерахувати та виплатити
пенсію у розмірі, встановленому ст. 50, 54,
67 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", за період з 06.06.1996 року по
теперішній час, а також виплачувати
пенсію в такому розмірі в подальшому.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного
суду Вінницької області від 02
листопада 2011 року позовні вимоги за
період з 06.06.1996 року по 17.04.2011 року
залишено без розгляду.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області від 02 листопада 2011 року та
прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 197 КАС України розгляд
справи проводиться в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а ухвалу суду першої
інстанції - без змін.

Залишаючи позовні вимоги без розгляду
за період з 06.06.1996 року по 17.04.2011 року суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем пропущений шестимісячний
строк звернення до суду, а причини,
зазначені позивачем, не є поважними.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
наявності підстав для залишення
адміністративного позову без розгляду,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

За загальним правилом, перебіг строку
звернення до адміністративного суду
починається від дня виникнення права
на звернення до адміністративного
суду, тобто коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
своїх прав, свобод чи інтересів.

Правовий припис "в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого законом" означає, що
позов має подаватися лише в тих межах
часу, який встановлений законом.

Встановлення таких строків законом
передбачено з метою дисциплінування
учасників адміністративного
судочинства та своєчасного виконання
ними певних процесуальних дій,
передбачених КАС України, не
зловживаючи ними.

Так, як встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, позивач звернувся
до суду 17.10.2011 року.

Згідно з позовними вимогами позивач
просить виплатити йому пенсію в
розмірі, визначеному ст. 50, 54, 67 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" , за період
з 06.06.1996 року, а також виплачувати таку
пенсію в подальшому. В обґрунтування
пропуску строку звернення до
адміністративного суду позивач
посилається на ст. ст. 4, 5, 6 Віденської
конвенції про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду та ст.
46 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Оцінюючи доводи позивача в частині
обґрунтування пропуску строку
звернення до суду, суд апеляційної
інстанції виходить з наступного.

Статтями 4, 5, 6 Віденської конвенції про
цивільну відповідальність за ядерну
шкоду встановлено строк позовної
давності щодо відшкодування ядерної
шкоди терміном в тридцять років.

З аналізу поданого адміністративного
позову судом встановлено, що позивач
оскаржує бездіяльність відповідача в
частині невиплати пенсії в розмірі,
передбаченому в Законі, а позовні
вимоги стосуються перерахунку розміру
виплат державного соціального
забезпечення.

Відповідно до ст. 46 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховані суми пенсії,
не отримані з вини органу, що
призначає і виплачує пенсію,
виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком з
нарахуванням компенсації втрати
частини доходів.

Колегія суддів зазначає, що у ст. 46
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" йдеться про виплату
нарахованих сум пенсії, тоді, як
предметом заявленого позову є
проведення її перерахунку.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що до
спірних правовідносин підлягають
застосуванню положення ст. ст. 99, 100 КАС
України.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Крім того, позивач щомісячно отримує з
пенсію, тому, не погоджуючись з її
розміром, він не був позбавлений
можливості звернутися до органу
Пенсійного фонду України та суду за
захистом свого порушеного права у
встановлений процесуальним законом
строк.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що строк звернення до
адміністративного суду для захисту
своїх прав, свобод та інтересів
пропущений без поважних причин.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції ухвалив
оскаржуване рішення відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, а тому
підстави для його скасування або зміни
відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а ухвалу Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області від 02 листопада 2011 року, - без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом.

Головуючий
Сапальова
Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Граб Л.С.