Справа № 826/9331/14
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/9331/14

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Справа 826/9331/14

Суддя доповідач Кузьменко В. В.

У Х В А Л А

03 жовтня 2014 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Кузьменко В. В. перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної судової адміністрації України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.08.2014 року у справі за адміністративним позовом Державної судової адміністрації України до Державної виконавчої служби України про визнання протиправними дій та скасування його рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної виконавчої служби України про визнання протиправними дій та скасування його рішень.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.08.2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Ч. 2 ст. 189 КАС України передбачено, що отримавши апеляційну скаргу, суддя-доповідач перевіряє її відповідність вимогам ст. 187 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

Перевіривши апеляційну скаргу, вважаю, що вона не може бути прийнята до провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 187 КАС України з наступних підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 189 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

У ч. ч. 1, 2 статті 186 КАС України закріплено, що апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

В апеляційній скарзі Державної судової адміністрації України міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Апелянтом зазначено, що оскаржувана постанова ним отримана 11.09.2014 року. Апеляційна скарга на дане судове рішення подана апелянтом 23.09.2014 року. Зважаючи на наведені обставини, скаржник стверджує, що початок перебігу встановленого ч. 2 ст. 186 КАС України строку апеляційного оскарження слід обраховувати саме з 11.09.2014 року – дати отримання копії судового рішення.

Проте, з такими твердженнями апелянта суд не погоджується, адже в матеріалах справи міститься зворотнє повідомлення рекомендованого відправлення, згідно з відміткою на якому копію постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.08.2014 року представник позивача отримав 10.09.2014 року. Саме з указаної дати слід обчислювати початок перебігу встановленого КАС України процесуального строку на подання апеляційної скарги.

Таким чином, з урахуванням встановлених адміністративно-процесуальним законодавством строків апеляційного оскарження, а також факту подання скарги 23.09.2014 року Державною судовою адміністрацією України було пропущено цей строк.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що скаржник порушує питання про поновлення строку на її подання, але причин пропуску даного строку фактично не зазначено.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Відтак, умовою поновлення пропущеного процесуального строку є наявність поважних причин. Поважними визнаються обставини, які є об’єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов’язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Враховуючи викладене, наведені апелянтом обґрунтування поважності причини несвоєчасного подання апеляційної скарги не можна розцінювати як об’єктивні, оскільки вони безпосередньо залежали від внутрішнього розпорядку та волі працівників державного органу.

Таким чином, апеляційним судом визнаються наведені скаржником причини порушення строку апеляційного оскарження неповажними.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без руху з метою надання апелянту можливості вказати інші обґрунтовані підстави для поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.08.2014 року.

Окрім того, положеннями ч. 6 ст. 187 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до положень ст. ст. 3 та 4 вказаного Закону судовий збір справляється з апеляційних скарг на рішення суду в розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

З огляду на те, що об’єктом оскарження у даній справі є постанови державного виконавця №38170347, №41287082, №35863362 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, позовні вимоги носять майновий характер. А тому, судовий збір сплачується за ставкою, встановленою для адміністративного позову майнового характеру.

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру визначена на рівні 2 відсотків розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Положеннями ч. 1 названої правової норми закріплено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2014 року положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» встановлено мінімальну заробітну плату в розмірі 1218,00 грн.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що відповідно до положень ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.08.2014 року становить 913 грн. 50 коп.

Проте, апелянтом не надано доказів сплати судового збору в указаному розмірі.

Натомість, ним заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору у зв’язку із тим, що кошторисом доходів і видатків Державної судової адміністрації України на 2014 рік не передбачено видатки на оплату судового збору. Так, апелянт стверджує, що Державна судова адміністрація України, як бюджетна установа, що фінансується виключно з Державного бюджету України, позбавлена можливості проводити оплату судового збору у зв’язку із обмеженим фінансуванням.

Ч. 1 ст. 88 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Аналогічна норма міститься у ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Указаними нормами надано право адміністративному суду зменшити розмір судового збору, звільнити сторону від його сплати, чи відстрочити або розстрочити сплату такого збору у випадку скрутного матеріального становища учасника спору. Відтак, доводи учасника спору на підтвердження скрутного майнового стану підлягають оцінці.

Оскільки апелянтом не надано жодних доказів неналежного фінансування та у суду немає достовірних фактів щодо неможливості сплати судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.08.2014 року, відтак, клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням апелянту строку на подання документа, що підтверджує сплату судового збору, або підтвердження скрутного матеріального становища, а також можливості вказати інші обґрунтовані підстави для поновлення строку на оскарження рішення місцевого суду.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 Кодексу, застосовуються правила статті 108 Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга залишається без руху.

Керуючись ст.ст. 108, 186, 187, 189 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.08.2014 року по справі у справі за адміністративним позовом Державної судової адміністрації України до Державної виконавчої служби України про визнання протиправними дій та скасування його рішень – залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків до 20.10.2014 року.

Повідомити апелянта, що у разі неусунення недоліків у зазначений вище строк апеляційна скарга буде повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня отримання її копії шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя В. В. Кузьменко