Справа № 826/227/14
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/227/14
Головуючий у 1-й інстанції: Шрамко Ю.Т.
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

22 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Газтехнікамонтаж» на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 27 березня 2014 року у
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Газтехнікамонтаж» до Відділу
державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у м. Києві про визнання
протиправними дій скасування постанов,

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 березня 2014 року в задоволенні позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Газтехнікамонтаж»
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції позивач звернувся до
Київського апеляційного
адміністративного суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалене у
справі судове рішення скасувати та
постановити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не
з'явилися, причини неявки сторін суду
невідомі, про розгляд справи були
повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь в справі,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, відповідно до ч.1
ст.41 КАС України, не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши за матеріалами справи
наведені у апеляційній скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
07 лютого 2013 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області була прийнята
Постанова про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності №3-0702/1 (надалі - Постанова
№3-0702/1), якою на позивача накладено
штраф у сумі 103230,00 грн.

07.10.2013 року Відділом державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у м. Києві
була прийнята Постанова про відкриття
виконавчого провадження ВП №40060202 по
примусовому виконанню Постанови №3-0702/1
(надалі - Постанова про відкриття
виконавчого провадження від 07.10.2013 р.).

05.12.2013 р. відповідачем у виконавчому
провадженні ВП №40060202 була прийнята
Постанова про арешт коштів боржника
(надалі - Постанова про арешт коштів
боржника від 05.12.2013 р.).

Не погоджуючись з даними рішеннями,
позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з наступних мотивів,
з чим погоджується і колегія суддів.

Згідно з ч.2, 5 ст.25 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення, буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Відповідно до вимог ч.1 ст.31 зазначеного
Закону, копії постанов державного
виконавця та інші документи
виконавчого провадження, що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається з матеріалів справи,
08.10.2013 р. позивачу на адресу, зазначену у
виконавчому документі - Постанові
№3-0702/1, була направлена рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
копія Постанови про відкриття
виконавчого провадження від 07.10.2013 р.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України
«Про виконавче провадження» за
наявності обставин, що перешкоджають
провадженню виконавчих дій, або у разі
несвоєчасного одержання сторонами
документів виконавчого провадження,
внаслідок чого вони були позбавлені
можливості скористатися правами,
наданими їм цим Законом, державний
виконавець може відкласти виконавчі
дії за заявою стягувача чи боржника або
з власної ініціативи на строк до десяти
робочих днів. Про відкладання
провадження виконавчих дій державний
виконавець виносить відповідну
постанову, про що повідомляє сторонам.

З наведеного вбачається, що Законом
передбачено право, а не обов'язок
відповідача приймати постанови про
відкладення виконавчих дій.

Крім того, відповідно до ч.1-4 ст.52 Закону
України «Про виконавче провадження»
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації. Стягнення за
виконавчими документами звертається в
першу чергу на кошти боржника у гривнях
та іноземній валюті, інші цінності, у
тому числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитарних установах. Готівкові
кошти, виявлені у боржника,
вилучаються. На кошти та інші цінності
боржника, що знаходяться на рахунках,
вкладах та на зберіганні у банках чи
інших фінансових установах,
накладається арешт. Арешт поширюється
також на кошти на рахунках, які будуть
відкриті після винесення постанови про
накладення арешту.

Згідно вимог ч.1-4 ст.65 Закону, готівка в
національній та іноземній валюті, що
перебуває в касах або інших сховищах
боржника - юридичної особи, підлягає
невідкладному вилученню після її
виявлення та складання відповідного
акта державним виконавцем. Копія акта
вручається представнику боржника -
юридичної особи. Вилучена готівка
зараховується на відповідний рахунок
органу державної виконавчої служби не
пізніше наступного робочого дня з
моменту вилучення. Державний
виконавець звертає стягнення на кошти
боржника - юридичної особи, що
перебувають у банках або інших
фінансових установах, у порядку,
встановленому цим Законом. Інформацію
про наявні у боржника рахунки і вклади
державний виконавець отримує в органах
доходів і зборів, інших органах
державної влади, підприємствах,
установах та організаціях, які
зобов'язані надати йому інформацію у
триденний строк, а також за
повідомленнями стягувача. Державний
виконавець може звернути стягнення на
кошти боржника - юридичної особи, що
знаходяться на його рахунках, а також
на рахунках, відкритих боржником -
юридичною особою через свої філії,
представництва та інші відокремлені
підрозділи.

Враховуючи зазначене, а також те, що
позивачем не було надано належних та
достатніх доказів в обґрунтування
протиправності Постанови про арешт
коштів боржника від 05.12.2013 р., суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про правомірність прийняття
зазначеної постанови.

З огляду на наведене вище, колегія
суддів не вбачає правових підстав для
задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються наявними матеріалами
справи та є необґрунтованими.

Отже, судова колегія визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи відповідні
правові норми та встановлені
обставини, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про застосування
статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 195, 196, 200, 205, 206 КАС
України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Газтехнікамонтаж» - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 27 березня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя
Гром Л.М.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.