Справа № 118/1683/12 (2а/118/208/12)
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/16766/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову
Сімферопольського районного суду
Автономної Республіки Крим від 17
квітня 2012 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 28 січня 2013
року у справі № 118/1683/12 (2а/118/208/12) за
позовом ОСОБА_4 до Пожарської сільської
ради Сімферопольського району
Автономної Республіки Крим, третя
особа: ОСОБА_5, про визнання
необґрунтованою відмову в оформленні
договору оренди та зобов'язання
затвердити технічну документацію по
землеустрою, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до
Пожарської сільської ради
Сімферопольського району Автономної
Республіки Крим про визнання
необґрунтованою відмову в оформленні
договору оренди та зобов`язання
затвердити технічну документацію по
землеустрою.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
позивач є власником домоволодіння,
однак оскільки вона є громадянкою
Росії, відтак не має можливості
отримати земельну ділянку у власність,
а тільки в оренду, у зв'язку з чим, після
складання проекту та проведення всіх
необхідних узгоджень, позивач
звернулась до сільської ради для
оформлення договору оренди, проте
сільська рада, листом від 13.02.2012 року
протиправно відмовила їй у зв'язку з
відсутністю узгодження суміжного
землекористувача.

Постановою Сімферопольського
районного суду Автономної Республіки
Крим від 17 квітня 2012 року, залишеною без
змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 28 січня 2013 року, у задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернулась
до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою, у якій
просить їх скасувати та задовольнити
позов.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, відповідно до
заповіту від 22.04.1992 року, позивач набула
право власності на домоволодіння з
господарськими спорудами, розташоване
за адресою: АДРЕСА_1.

Також судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач звернулась до
Пожарської сільської ради
Сімферопольського району Автономної
Республіки Крим з питанням про
оформлення оренди земельної ділянки за
зазначеною вище адресою. Рішенням 22
сесії 5 скликання № 761 від 25.07.2008 року
позивачу було дозволено провести
розробку технічної документації з
землеустрою по встановленню меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) по передачі у
довгострокову оренду строком на 49
років земельної ділянки площею 0,12 га,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
побудов та споруд.

Листом від 03.02.2010 року Пожарська
сільська рада Сімферопольського
району Автономної Республіки Крим
відмовила в узгодженні технічної
документації по землеустрою по
встановленню меж по передачі в оренду
земельної ділянки у зв'язку тим, що
документацію не узгоджує ОСОБА_5 -
власник суміжної земельної ділянки,
розташованої за адресою: АДРЕСА_2.

Вважаючи, що її права з боку Пожарської
сільської ради Сімферопольського
району Автономної Республіки Крим
порушені, ОСОБА_4 звернулась до суду з
позовом, який постановою
Сімферопольського районного суду
Автономної Республіки Крим від 23.08.2010
року задоволений частково: визнано
відмову Пожарської сільської ради
Сімферопольського району Автономної
Республіки Крим узгодити технічну
документацію по землеустрою по
встановленню меж та передачу ОСОБА_4 в
оренду земельної ділянки, розташованої
за адресою: АДРЕСА_1 - необґрунтованою;
зобов'язано Пожарську сільську раду
Сімферопольського району Автономної
Республіки Крим розглянути питання по
узгодженню технічної документації по
землеустрою по встановленню меж та
передачу ОСОБА_4 в оренду земельної
ділянки, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1 без узгодження з ОСОБА_5 -
суміжного землекористувача земельної
ділянки, розташованої за адресою:
АДРЕСА_2; в задоволенні інших позовних
вимог - відмовлено.

Як вбачається з зазначеного вище
рішення, до компетенції суду віднесене
тільки спонукання ради розглянути
питання про узгодження відповідно до
вимог законодавства, у зв'язку з чим
позовні вимоги про надання саме
позитивного висновку не віднесено до
компетенції суду.

Позивач звернулась до Пожарської
сільської ради Сімферопольського
району Автономної Республіки Крим із
заявою про затвердження технічної
документації із землеустрою. Пожарська
сільська рада Сімферопольського
району Автономної Республіки Крим,
розглянувши питання по узгодженню
технічної документації по землеустрою
по встановленню меж та передачу
позивачу в оренду земельної ділянки,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, на
підставі статті 56 Закону України "Про
землеустрій" та статті 198 Земельного
кодексу України, відмовила в його
узгодженні з підстав відсутності
узгодження документації суміжного
землекористувача ОСОБА_5.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди першої та апеляційної
інстанцій виходили з того, що позовні
вимоги є безпідставними, а відмова
відповідача правомірною, оскільки
технічна документація із землеустрою
не дає можливості вирішити питання одо
надання земельної ділянки в оренду
позивачу.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 56 Закону України
"Про землеустрій" технічна
документація із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку, крім поділу
та об'єднання земельних ділянок,
включає а) пояснювальну записку; б)
технічне завдання на складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку; в) копії заяв
фізичних або клопотання юридичних
осіб; г) матеріали польових геодезичних
робіт і план земельної ділянки,
складений за результатами кадастрової
зйомки; ґ) рішення органу виконавчої
влади чи органу місцевого
самоврядування про надання або
передачу земельної ділянки у власність
або надання в користування, у тому
числі на умовах оренди; д) акт
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання; е) акт перенесення в натуру
(на місцевість) меж охоронних зон, зон
санітарної охорони, санітарно-захисних
зон і зон особливого режиму
використання земель за їх наявності; є)
кадастровий план земельної ділянки; ж)
перелік обмежень прав на земельну
ділянку і наявні земельні сервітути.

Відповідно до статті 198 Земельного
кодексу України кадастрові зйомки - це
комплекс робіт, виконуваних для
визначення та відновлення меж
земельних ділянок.

Кадастрова зйомка включає: а)
геодезичне встановлення меж земельної
ділянки; б) погодження меж земельної
ділянки з суміжними власниками та
землекористувачами; в) відновлення меж
земельної ділянки на місцевості; г)
встановлення меж частин земельної
ділянки, які містять обтяження та
обмеження щодо використання землі; ґ)
виготовлення кадастрового плану.

Аналіз вказаних вище норм
законодавства вказує на те, що передача
земельної ділянки в оренду може бути
здійсненна лише за умови проходження
чіткої процедури, починаючи з
розроблення проекту відведення
земельної ділянки та закінчуючи
укладенням договору оренди землі.
Кожна з цих стадій повинна відбуватись
на підставі відповідного рішення ради.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, з боку ОСОБА_5 також
виготовлено технічну документацію, яку
вона також не може затвердити у зв'язку
з тим, що в неї відступне погодження з
суміжним землекористувачем - ОСОБА_4.

Проаналізувавши технічну документацію
по землеустрою по встановленню межі
земельної ділянки позивача та ОСОБА_5,
суди дійшли висновку, що вона
суперечать одна одній, та не
узгоджуються між собою, оскільки у разі
їх одночасного затвердження виникне
накладення земельних ділянок.

З огляду на наведене, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій щодо відсутності
підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Сімферопольського районного
суду Автономної Республіки Крим від 17
квітня 2012 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 28 січня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
239-240 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:

з оригіналом згідно: помічник судді
А.О. Кулеша