Справа № 1527/2а-11918/11
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"22" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/1657/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Смоковича М.І.,Чумаченко
Т.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Одеської
міської ради, Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради, треті
особи - Суворовська районна
адміністрація Одеської міської ради,
Управління капітального будівництва
Одеської міської ради про зобов'язання
вчинити певні дії за касаційною
скаргою Одеської міської ради на
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 27 вересня
2012 року, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2011 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулись до суду з вказаним позовом,
у якому просили зобов'язати Одеську
міську раду прийняти до виконання
рішення виконавчого комітету Одеської
міської ради № 607 від 28 жовтня 2010 року
«Про внесення доповнень до списків
сімей, які потребують позачергового
надання житлових приміщень у зв'язку з
відселенням з квартир та споруд, що
загрожують обвалом, затверджених п.1
рішення виконавчого комітету Одеської
міської ради № 329 від 16 червня 2000 року».
Зобов'язати Одеську міську раду та
Департамент комунальної власності
Одеської міської ради надати ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 благоустроєне житло.

Постановою Суворовського районного
суду міста Одеси від 13 квітня 2012 року
позов задоволено. Зобов'язано Одеську
міську раду прийняти до виконання
рішення виконавчого комітету Одеської
міської ради № 607 від 28 жовтня 2010 року
«Про внесення доповнень до списків
сімей, які потребують позачергового
надання житлових приміщень у зв'язку з
відселенням з квартир та споруд, що
загрожують обвалом, затверджених п.1
рішення виконавчого комітету Одеської
міської ради № 329 від 16 червня 2000 року».
Зобов'язано Одеську міську раду та
Департамент комунальної власності
Одеської міської ради надати ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 благоустроєне житло в межах
міста Одеси.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 27 вересня
2012 року постанову суду першої
інстанції скасовано та прийнято нове
судове рішення про часткове
задоволення позову. Зобов'язано
Одеську міську раду надати ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та неповнолітнім ОСОБА_6, ОСОБА_7
окреме жиле приміщення у межах 13,65 м2
жилої площі на одну особу, але не менше
рівня середньої забезпеченості
громадян жилою площею у місті Одесі, у
межах даного населеного пункту, яке
повинно відповідати встановленим
санітарним і технічних вимогам.

У касаційній скарзі Одеська міська
рада, посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, просить скасувати постанову
суду апеляційної інстанції та
направити справу на новий розгляд.

З`ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів
приходить до висновку про часткове
задоволення касаційної скарги з таких
підстав.

Встановлено, що ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
неповнолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1,
квартира НОМЕР_1.

16.06.2000 виконавчим комітетом Одеської
міської ради прийнято рішення № 329 «Про
затвердження списків сімей, що
потребують позачергово відселення з
квартир та споруд, загрожуючи
обрушенням в місті Одесі», пунктом 1
якого вирішено затвердити списки
сімей, що потребують відселення з
квартир та споруд, що загрожують
обвалом.

28.10.2004 виконавчим комітетом Одеської
міської ради прийнято рішення № 607 «Про
внесення доповнень до списків сімей,
які потребують позачергового надання
жилих приміщень у зв'язку з відселенням
з квартир та споруд, що загрожують
обвалом, затверджених пунктом 1 рішення
виконавчого комітету Одеської міської
ради № 329 від 16.06.2000 «Про затвердження
списків сімей, що потребують
позачергового відселення з квартир та
споруд, загрожуючих обрушенням в місті
Одесі»» , яким вирішено, зокрема:

включити сім'ї, що мешкають у квартирах
№
НОМЕР_2,НОМЕР_1,НОМЕР_3,НОМЕР_4,НОМЕР_5,НОМ
ЕР_6 будинку АДРЕСА_1 до списків сімей,
які потребують позачергового надання
жилих приміщень у зв'язку з виселенням
із квартир та споруд, що загрожують
обвалом у місті Одесі, затверджених
пунктом 1 рішення виконавчого комітету
Одеської міської ради № 329 від 16.06.2000;

управлінню капітального будівництва
Одеської міської ради виділити жилі
приміщення для надання сім'ям, які
підлягають виселенню з будинку
АДРЕСА_1.

Згідно повідомлення від 16.05.2011 КП ЖКС
«Пересипський», викладеного у листі,
03.05.2011 відбувся обвал торцевої стіни
згаданого будинку, внаслідок чого
мешканці квартир №
НОМЕР_2,НОМЕР_1,НОМЕР_3,НОМЕР_4,НОМЕР_5,НОМ
ЕР_6 були відселені.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та ухвалюючи нове судове
рішення про часткове задоволення
позову, апеляційний суд виходив з
неналежного дослідження судом доказів
у справі, а саме - рішення виконавчого
комітету Одеської міської ради № 607 від
28.10.2004, яке безпідставно не було
витребувано у відповідача.

За змістом частини 2 статті 195 КАС
України суд апеляційної інстанції може
дослідити докази, які не
досліджувалися у суді першої
інстанції, з власної ініціативи або за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, якщо визнає обґрунтованим
ненадання їх до суду першої інстанції
або необґрунтованим відхилення їх
судом першої інстанції. Суд
апеляційної інстанції може дослідити
також докази, які досліджувалися судом
першої інстанції з порушенням вимог
цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 2 пункту а) частини 1
статті 30 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» до відання
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать власні
(самоврядні) повноваження щодо обліку
громадян, які відповідно до
законодавства потребують поліпшення
житлових умов; розподіл та надання
відповідно до законодавства житла, що
належить до комунальної власності;
вирішення питань щодо використання
нежилих приміщень, будинків і споруд,
що належать до комунальної власності.

Норма жилої площі згідно з вимогами
статті 47 Житлового Кодексу України
(далі - ЖК України), встановлюється в
розмірі 13,65 квадратного метру на одну
особу.

У статті 50 ЖК України містяться
наступні вимоги, що ставляться до
жилих приміщень:

Жиле приміщення, що надається
громадянам для проживання, має бути
благоустроєним стосовно до умов даного
населеного пункту, відповідати
встановленим санітарним і технічних
вимогам.

При наданні жилих приміщень не
допускається заселення однієї кімнати
особами різної статі, старшими за
дев'ять років, крім подружжя.

Не допускається також заселення
квартири, збудованої для однієї сім'ї,
двома і більше сім'ями або двома і
більше одинокими особами, за винятком
випадку, передбаченого частиною п'ятою
статті 54 цього Кодексу.

Особам похилого віку, а за висновком
лікувально-профілактичного закладу
також відповідним категоріям
інвалідів і хворих на їх прохання жилі
приміщення надаються на нижніх
поверхах або в будинках з ліфтами.

Статями 112 та 113 ЖК України передбачено,
якщо будинок (жиле приміщення) загрожує
обвалом, громадянам, виселюваним з
цього будинку (жилого приміщення), інше
благоустроєне жиле приміщення залежно
від належності будинку надається
виконавчим комітетом місцевої Ради
народних депутатів чи державною,
кооперативною або іншою громадською
організацією, а в разі неможливості
надання жилого приміщення цією
організацією - виконавчим комітетом
місцевої Ради народних депутатів.

Надаване громадянам у зв'язку з
виселенням інше благоустроєне жиле
приміщення повинно знаходитись у межах
даного населеного пункту і відповідати
вимогам статті 50 цього Кодексу.
Громадянам, які займали окрему
квартиру, повинно бути надано окрему
квартиру. Якщо наймач займав більш як
одну кімнату, йому надається жиле
приміщення, що складається з того ж
числа кімнат. За розміром жиле
приміщення має бути не меншим за те, яке
займав наймач, однак у межах норми
жилої площі. Якщо наймач або член сім'ї,
що проживає разом з ним, має право на
додаткову жилу площу і фактично
користується нею, жиле приміщення
надається з урахуванням норми
додаткової жилої площі. У разі
виселення з жилого приміщення, меншого
за розміром, ніж це передбачено для
надання жилого приміщення в даному
населеному пункті, виселюваному
надається жиле приміщення відповідно
до встановленого розміру.

З урахуванням описаного суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про наявність підстав для зобов'язання
Одеської міської ради надати позивачам
окреме жиле приміщення як громадянам,
що виселені з обваленого будинку.

Проте, зобов'язуючи міську раду вчинити
описані дії судом не враховано, що
згідно з підпунктом 2 пункту а) частини 1
статті 30 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» вирішення
вказаного питання належить до відання
її виконавчого комітету.

За таких обставин органом,
уповноваженим у вказаних
правовідносинах розподіляти та
надавати відповідно до законодавства
житло, що належить до комунальної
власності, є виконавчий комітет
Одеської міської ради.

Згідно з вимогами частин 1 та 4 статті 52
КАС України суд першої інстанції,
встановивши, що з адміністративним
позовом звернулася не та особа, якій
належить право вимоги, або не до тієї
особи, яка повинна відповідати за
адміністративним позовом, може за
згодою позивача допустити заміну
первинного позивача або відповідача
належним позивачем або відповідачем,
якщо це не потягне за собою зміни
підсудності адміністративної справи.

Після заміни сторони, вступу третьої
особи, що заявляє самостійні вимоги на
предмет спору, залучення другого
відповідача розгляд адміністративної
справи починається спочатку.

Згідно зі статтею 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

У відповідності до вимог частини 2
статті 227 КАС України підставою для
скасування судових рішень судів першої
та (або) апеляційної інстанцій і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

З врахуванням того, що у справі
необхідно досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені у
судовому рішенні, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
приходить до висновку про їх
скасування та направлення справи до
суду першої інстанції на новий
розгляд.

Під час нового розгляду справи судам
необхідно повно та всебічно з'ясувати
всі обставини справи, вірно
застосувати норми матеріального та
процесуального права, що регулюють
спірні правовідносини та ухвалити
законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 КАС
України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Одеської міської ради
- задовольнити частково.

Постанову Суворовського районного
суду міста Одеси від 13 квітня 2012 року та
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 27 вересня
2012 року - скасувати.

Справу направити до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: