Справа № 2а-3189/12,3529/12
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року м.
Львів Справа № 9104/125555/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

з участю секретаря - Андрушківа І.Я.,

представників третьої особи - ОСОБА_1,
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Тячівського районного суду
Закарпатської області від 14 червня 2012
року по справі № 711/3529/12 за позовом
ОСОБА_3 до Вільховецько-Лазівської
сільської ради Тячівського району
Закарпатської області про скасування
рішень та визнання незаконним
державного акта на право власності на
земельну ділянку, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача - ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з
адміністративним позовом
Вільховецько-Лазівської сільської
ради Тячівського району Закарпатської
області (далі - Вільховецько-Лазівська
сільська рада), в якому просила
скасувати рішення
Вільховецько-Лазівської сільської
ради від 13 серпня 2006 року № 14 «Про
розгляд заяв громадян із земельних
питань» та пункт 49 рішення
Вільховецько-Лазівської сільської
ради від 23 грудня 2007 року № 42 «Про
розгляд заяв громадян», визнати
незаконним державний акт на право
власності на земельну ділянку серія ЯД
№ 542560 від 11 лютого 2008 року.

Ухвалою судді Тячівського районного
суду Закарпатської області від 16
березня 2012 року, яка не
оскаржувалась в апеляційному порядку,
відмовлено у відкритті провадження у
даній справі в частині позовних вимог
про визнання незаконним державного
акта на право власності на земельну
ділянку.

Постановою Тячівського районного суду
Закарпатської області від 14 червня
2012 року відмовлено в задоволенні
решти позовних вимог.

Позивач оскаржила вказану постанову,
посилаючись на те, що вона винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить її
скасувати та прийняти нову, якою
задовольнити її позов.

Апеляційну скаргу обґрунтовує
посиланням на те, що поза увагою суду
першої інстанції залишився той факт, що
земельна ділянка передана у власність
ОСОБА_4 була громадським пасовищем, а
відтак, при такій передачі було
протиправно змінено її цільове
призначення.

Представники третьої особи в судовому
засіданні заперечили проти вимог
апеляційної скарги, посилаючись на те,
що оскаржуване рішення прийняте з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, просили
відмовити в її задоволенні.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання не з'явилися, хоча їх
належним чином було повідомлено про
дату, час та місце апеляційного
розгляду, що відповідно до частини 4
статті 196 Кодексу адміністративного
судочинства України не перешкоджає
розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників третьої особи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити частково,
оскаржувану постанову скасувати та
закрити провадження у справі з огляду
на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Конституційний Суд України в пункті 4
мотивувальної частини Рішення від
16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа
про скасування актів органів місцевого
самоврядування) вказав, що органи
місцевого самоврядування, вирішуючи
питання місцевого значення,
представляючи спільні інтереси
територіальних громад сіл, селищ та
міст, приймають нормативні та
ненормативні акти. До нормативних
належать акти, які встановлюють,
змінюють чи припиняють норми права,
мають локальний характер, розраховані
на широке коло осіб та застосовуються
неодноразово, а ненормативні акти
передбачають конкретні приписи,
звернені до окремого суб'єкта чи
юридичної особи, застосовуються
одноразово і після реалізації
вичерпують свою дію.

Частиною 1 статті 125 Земельного кодексу
України передбачено, що право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_4 на
підставі рішення
Вільховець-Лазівської сільської ради
від 23 грудня 2007 року № 42 отримав
державний акт на право власності на
земельну ділянку, а відтак, це рішення,
яке є актом індивідуальної дії,
вичерпало свою юридичну силу після
його реалізації - одержання власником
земельної ділянки документу, що
посвідчує право власності та його
державної реєстрації.

Отже, після оформлення відповідно до
чинного законодавства права власності
на земельну ділянку виникає спір про
право цивільне, а відтак, і захищати
своє права та інтерес позивач повинен у
способи, визначені статтями 152
Земельного кодексу України та
16 Цивільного кодексу України.

Вказана правова позиція узгоджується з
правовою позицією Верховного Суду
України, висловленою, зокрема, в
постанові від 01 жовтня 2013 року по
справі № 21-228а13.

Таким чином, враховуючи те, що
провадження в адміністративній справі
було відкрито за позовною заявою, яку
не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства, суд
апеляційної інстанції вважає, що
оскаржувану постанову необхідно
скасувати і закрити провадження у
справі.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 199, 203, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково, постанову Тячівського
районного суду Закарпатської області
від 14 червня 2012 року по справі №
711/3529/12 - скасувати та закрити
провадження в справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Вільховецько-Лазівської сільської
ради Тячівського району Закарпатської
області про скасування рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.М. Багрій

Д.М. Старунський

Повний текст ухвали виготовлено 17
жовтня 2014 року