Справа № 2а-5914/10/2270
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/14815/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

за участю секретаря Ковтун О.С.

представника позивача Назаренко В.В.

представника відповідача Кучерявої
Т.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м.Хмельницькому Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області

на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 30.11.2010

та ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 23.02.2011

у справі № 2а-5914/10/2270

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дамакс»

до Державної податкової інспекції у
м.Хмельницькому Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області

треті особи: 1. Фізична
особа-підприємець ОСОБА_4;

2. Фізична особа-підприємець ОСОБА_5;

3. Фізична особа-підприємець ОСОБА_6;

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 30.11.2010,
залишеною без змін ухвало Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 23.02.2011, адміністративний позов ТОВ
«Дамакс» задоволено. Скасовано
податкові повідомлення-рішення ДПІ у
м.Хмельницькому від 17.08.2010 № /0/5550,
№ /0/5551.

Державна податкова інспекція у
м.Хмельницькому подала касаційну
скаргу, в якій просить скасувати
вказані судові рішення та прийняти
нову постанову про відмову в
задоволенні позову. Посилається на те,
що суди залишили поза увагою факт
порушення позивачем вимог п.п. 5.4.8 п. 5.4
ст. Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» від 22.05.1997 №
283/97-ВР, яким передбачено неможливість
проведення розрахунків готівкою за
придбання послуг, які фактично є
передпродажними та рекламними
заходами. Первинні документи не
відповідають вимогам ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність», оскільки не
містять інформації про зміст послуг,
напрямки, за якими здійснювалися
дослідження. Звіти про надані послуги
не були надані до перевірки, тому не
могли бути взяті судами до уваги. Не
надано документів, які б
підтверджували використання послуг в
господарській діяльності.

Відповідно до статті 55 Кодексу
адміністративного судочинства України
судом касаційної інстанції в судовому
засіданні здійснено заміну
відповідача у справі - Державної
податкової інспекції у м.Хмельницькому
її правонаступником - Державною
податковою інспекцією у
м.Хмельницькому Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників сторін,
дослідивши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, суд
касаційної інстанції дійшов висновку,
що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Суд касаційної інстанції вважає за
правильне скасувати постанову суду
апеляційної інстанції та направити
справу на новий розгляд, з огляду на
таке.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 Кодексу
адміністративного судочинства України
апеляційний розгляд здійснюється за
правилами розгляду справи судом першої
інстанції з урахуванням особливостей,
встановлених цією главою (главою 1
«Апеляційне провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 195 вказаного
Кодексу суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції може вийти
за межі доводів апеляційної скарги в
разі встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 195 вказаного
Кодексу суд апеляційної інстанції може
дослідити нові докази, які не
досліджувалися у суді першої
інстанції, з власної ініціативи або за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, якщо визнає обґрунтованим
ненадання їх до суду першої інстанції
або необґрунтованим відхилення їх
судом першої інстанції. Суд
апеляційної інстанції може дослідити
також докази, які досліджувалися судом
першої інстанції з порушенням вимог
цього Кодексу.

Підставою для визначення за податковим
повідомленням-рішенням від 17.08.2010 №
/0/5550 податкового зобов'язання з
податку на прибуток в загальній сумі
666999 грн., в т.ч. 444666 грн. основного
платежу та 222333 грн. штрафних
(фінансових) санкцій, слугували
висновки перевірки про порушення вимог
п. 1.26, п. 5.1, п.п. 5.2.1 п. 5.2, п.п. 5.3.9 п. 5.3, п.п.
5.4.8 п. 5.4 ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
від 22.05.1997 № 283/97-ВР, що полягало у
неправомірному віднесенні до складу
валових витрат витрати за
господарськими операціями з придбання
у періоді з ІІ кварталу2007 року по 1
квартал 2010 року маркетингових та
інформаційних послуг у фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 в загальній
сумі 724000,00 грн., - у періоді з І кварталу
2008 року по І квартал 2010 року - у фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 в загальній
сумі 505000,00 грн., - у період з IV кварталу
2008 року по IV квартал 2009 року - у фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6 в загальній
сумі 190000,00 грн., а також за операціями з
придбання кабельної продукції у ТОВ
«Нікас-Сервіс» у періоді з І кварталу
2009 року та ІІ кварталі 2009 року в
загальній сумі 359663,00 грн.

Підставою для визначення за податковим
повідомленням-рішенням від 17.08.2010 №
/0/5550 податкового зобов'язання з
податку на додану вартість в загальній
сумі 2040 грн., в т.ч. 1360 грн. основного
платежу та 680 грн. штрафних (фінансових)
санкцій, слугували висновки перевірки
про порушення позивачем вимог п.п. 7.4.1 п.
7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР, що
полягало у неправомірному віднесенні
до складу податкового кредиту податок
на додану вартість за операціями з
придбання товару (кабельна продукція) у
ТОВ «Нікас-Сервіс».

Суд апеляційної інстанції не дослідив
обставин, якими відповідач
обґрунтовував вимоги апеляційної
скарги.

Наявність законодавчо визначених
обставин для формування валових витрат
та податкового кредиту з податку на
додану вартість не може розцінюватися
як безумовна підстава для визнання
правомірності такого формування за
умови, якщо податковий орган доведе, що
відомості в первинних документах не
відповідають дійсності, в тому числі,
коли господарські операції не мали
реального характеру.

Право на валові витрати та податковий
кредит з податку на додану вартість
виникає в результаті придбання товарів
і послуг з метою використання в
господарській діяльності. При цьому
операція з придбання повинна бути
реальною, тобто призводити до
фактичного руху активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податків у зв'язку з його
господарською діяльністю.

Крім того, в основі будь-якої реальної
господарської операції має лежати
економічна мета, тобто бажання
платника податків приростити активи за
допомогою досягнення господарського
ефекту.

Враховуючи наведене, у справі слід
належним чином дослідити господарські
операції, умови постачання послуг, мету
придбання (пов'язаність з
господарською діяльністю, направленою
на отримання доходу), зміст таких
послуг, надати належну оцінку
первинним документам, з'ясувати, чи
розкривають первинні документи зміст
поставлених послуг та їх вартість.

Порушення судом апеляційної інстанції
норм процесуального права, які
унеможливили встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення спору, згідно з
ч. 2 ст. 227 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
скасування судового рішення і
направлення справи на новий розгляд до
цього суду.

При новому апеляційному розгляді
справи суду слід врахувати викладене,
всебічно і повно перевірити доводи, на
яких ґрунтуються вимоги та заперечення
сторін, вирішити, чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, надати
правову оцінку встановленим
обставинам на підставі норм законів, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м.Хмельницькому Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 23.02.2011
скасувати, а справу направити на новий
розгляд до Вінницького апеляційного
адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя Н.Г.
Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун