Справа № 813/2776/14
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року Справа № 876/6180/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючого судді - Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської
З.М.,

за участі секретаря судового засідання
Бєлкіної Н.І.,

та за участі осіб:

від позивача Кожухівська Г.В.,

від відповідача Яцук Г.М. .,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю дослідно-механічний
«Карпати» на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 28
травня 2014 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю дослідно-механічний
«Карпати» до Миколаївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дослідно -
механічний завод «Карпати» (далі ТзОВ
ДМЗ «Карпати») в квітні 2014 року
звернулось в суд з адміністративним
позовом до Миколаївської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Львівській області (далі
Миколаївська ОДПІ) та просило
скасувати податкове повідомлення -
рішення Миколаївської ОДПІ від 16.01.2014
року №.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що
працівниками відповідача проведено
позапланову виїзну перевірку
підприємства позивача за період з
01.09.2013 року по 30.09.2013 року з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість з Приватним підприємством
«Виробниче обєднання Пружина» (далі ПП
ВО «Пружина»). Внаслідок перевірки
складено Акт № 249/2200/37958251 від 30.12.2013 року
в якому зроблено висновок про
порушення з боку ТзОВ ДМЗ «Карпати»
пп.1,2,3 ст.198 Податкового Кодексу
України. Позивач вказує на те, що
господарська операція з придбання ТзОВ
«ДМЗ «Карпати»» у ПП «ВО «Пружина»»
товарів підпадає під операції, по яких
виникає право платника податків на
включення сум податку до податкового
кредиту, відтак вважає неправомірними
висновки податкового органу про
порушення ним п.198.1 ПК України. Позивач
вважає, що видані ПП «ВО Пружина»
податкові накладні є достатньою
підставою для включення визначених у
них сум податку на додану вартість до
податкового кредиту, а товарно -
транспортна накладна не міститься в
переліку документів, що визначають
право на формування податкового
кредиту. Позивач вказує на те, що
відповідачем при проведенні перевірки
однобічно і поверхнево було досліджено
документальне оформлення поставки
товарів та здійснення розрахунків, за
результатами чого внаслідок припущень
зроблено помилковий висновок про
відсутність поставки товарів. Позивач
вказує на те, що за чинним
законодавством, платник податків не
може нести відповідальність за дії
контрагентів при відсутності вини,
інакше порушуються основні
конституційні засади. Тому вважає
оскаржуване рішення необґрунтованим,
протиправним та просить його
скасувати.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 28.05.2014 року
в задоволенні позовних вимог було
відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що в
судовому засіданні встановлено
фіктивність здійснення господарських
операцій та відповідачем в судовому
засіданні наведено в достатній мірі
правомірність дій своїх працівників
щодо висновків перевірки та винесення
в подальшому оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення.

З вищевказаною постановою не погодився
апелянт ТзОВ ДМЗ «Карпати», який
звернувся до суду з апеляційною
скаргою в якій просить скасувати
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 28.05.2014 року
та винести нову постанову, якою
повністю задовільнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
при винесенні оскаржуваної постанови
судом неправильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають дійсним
обставинам справи. Апелянт посилається
на те, що господарські відносини між
позивачем та ПП «ВО «Пружина»» носили
реальний характер, наявні належним
чином оформлені первинні документи, що
підтверджують реальний характер
господарських операцій.

В судовому засіданні представник
апелянта підтримала вимоги
апеляційної скарги та просить
апеляційну скаргу задовільнити та
скасувати постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
28.05.2014 року і винести нову постанову,
якою позовні вимоги задовільнити в
повному обсязі.

В судовому засіданні представник
відповідача заперечив проти
апеляційної скарги та просить
відмовити в її задоволенні та залишити
без змін оскаржувану постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 28.05.2014 року

Колегія суддів, заслухавши учасників
судового розгляду, суддю-доповідача,
перевіривши та дослідивши матеріали
справи вважає, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення, виходячи з
наступних міркувань.

Згідно ч.1.ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Стаття 70 КАС України встановлює
правила належності доказів, які
визначають об'єктивну можливість
доказу підтверджувати обставину, що
має значення для вирішення справи, а
також правила допустимості доказів, що
визначають легітимну можливість
конкретного доказу підтверджувати
певну обставину у справі. Предметом
доказування, згідно ч.1 ст.138 КАС
України, є обставини (факти), якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Як вбачається з матеріалів справи на
підставі наказу від 23.12.2013 року №352,
направлення від 23.12.2013 року №165,
працівниками Миколаївської ОДПІ
проведено позапланову виїзну
перевірку ТзОВ «ДМЗ «Карпати»» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість по взаємовідносинах з ПП «ВО
«Пружина» за період з 01.09.2013 року по
30.09.2013 року, за результатами якої
складено акт перевірки від 30.12.2013 року
№249/2200/37958251.

Як видно з акта перевірки, перевіркою
встановлено порушення позивачем п.198.1,
198.2, 198.3 ст.198 ПК України в результаті
занижено податок на додану вартість,
який підлягає сплаті до бюджету за
вересень 2013 року в сумі 581990,00 грн.

На підставі акту перевірки податковим
органом винесено податкове
повідомлення - рішення від 16.01.2014 року
№, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість в розмірі 727488 грн. ,в
тому числі за основним платежем в сумі
581990 грн., за штрафними санкціями в сумі
145498 грн.

Не погодившись із вказаними податковим
повідомленням - рішенням, позивач
оскаржив його в порядку
адміністративного оскарження до
податкового органу.

За наслідками адміністративного
оскарження податкове повідомлення -
рішення від 16.01.2014 року №,
залишено без змін, а скарги без
задоволення

З матеріалів справи вбачається, що
16.08.2013 року між позивачем та Приватним
підприємством «ВО «Пружина» укладено
договір №02/08-13, відповідно до п.1.1.
якого, постачальник зобов'язується
поставити продукцію, виготовлену ПАТ
«Кременчуцький сталеливарний завод» м.
Кременчук. Пунктом 1.2 договору
передбачено, що кількість, якість,
асортимент, ціна та інші
характеристики продукції, яка
передається покупцю, визначається в
кожному окремому випадку продажу в
специфікаціях до даного договору, які є
його невід'ємною частиною. Пунктом 1.3
передбачено, що покупець зобов'язаний
прийняти продукцію і заплатити за неї
грошову суму, визначену цим договором.
Загальна вартість кожної партії
продукції по договору визначається
відповідно в специфікаціях, які є
невід'ємною частиною цього договору. У
випадку невиконання, або часткового
виконання покупцем попередньої оплати
у - відповідному місяці поставки,
згідно терміну визначеному в діючому
договорі поставки по специфікаціях,
така специфікація припиняє свою дію в
частині нездійснених покупцем
платежів (п.2.3 договору). Сума договору
складає загальну суму підписаних
сторонами специфікацій (п.2.4 договору).
Постачальник передає покупцю
продукцію і вказану в даному договорі
документацію (п.3.1 договору). Поставка
продукції здійснюється на умовах РСА
(ПАТ «Кременчуцький сталеливарний
завод» м. Кременчук, вул. І. Приходько,
141) відповідно правилам «ІНКОТЕРМС-2000»
автомобільним транспортом покупця, а
також умовами РСА (ст. Крюков - на
Дніпрі) відповідно правилам
«ІНКОТЕРМС-2000» залізничним
транспортом протягом 20 днів після
отримання заявки на продукцію від
останнього, і перерахування коштів на
рахунок постачальника (п.3.2 договору).
Датою поставки рахується дата
підписання представником покупця
накладної або акта прийому-передачі
продукції (при отриманні продукції за
адресою: ПАТ «Кременчуцький
сталеливарний завод» м. Кременчук, вул.
І.Приходько, 141). У випадку поставки
продукції залізничним транспортом,
дата на товарно-транспортній накладній
перевізника (п.3.3 договору). У випадку
виявлення розбіжностей по кількості
або якості, при прийманні продукції,
виклик представника постачальника або
заводу є обов'язковим (п.3.5 договору).
Покупець зобов'язаний повідомити
постачальника про порушення умов
договору по кількості, асортименту,
якості комплекту тари і упаковки на
протязі 24-х годин з часу виявлення
такого порушення (п.3.6 договору). Якість
продукції повинна відповідати
нормативній документації ПАТ
«Кременчуцький сталеливарний завод» м.
Кременчук (п.4.1 договору). Якість
продукції підтверджується
сертифікатом якості ПАТ
«Кременчуцький сталеливарний завод» м.
Кременчук і сертифікатом
відповідності на продукцію, яка
підлягає обов'язковій сертифікації. У
випадку виявлення виробничих дефектів
при експлуатації в період гарантійного
терміну, виклик представника
постачальника або ПАТ «Кременчуцький
сталеливарний завод» м. Кременчук є
обов'язковим (п.4.2 договору). Розрахунки
по договору за продукцію, яка
постачається у відповідному місяці,
покупець здійснює шляхом попереднього
перерахування коштів на рахунок
постачальника, в національній валюті, в
розмірі 100% вартості продукції,
відповідно до виставленого рахунку,
якщо інше не вказано в специфікації
(п.5.1 договору). У випадку не поставки
продукції на протязі 30 днів від терміну
поставки, обумовленого в специфікаціях
постачальник зобов'язаний повернути
покупцю грошові кошти, отримані в
якості попередньої оплати, на протязі 10
днів від дня отримання письмової
вимоги про повернення коштів від
покупця п.5.2 договору).

Невід'ємною частиною до договору від
16.08.2013 №02/08-13 є специфікація №3, в якій
зазначено №п/п, назву продукції,
одиницю виміру, кількість та ціну за
одиницю продукції (рама бокова 100.00.020-4
СБ в кількості 200 шт. по ціні 13861 грн./за
шт. без ПДВ на суму 2772200грн.; балка
надресорна 100.00.010-4 СБ в кількості 100 шт.
по ціні 22277 грн./за шт. без ПДВ на суму
2227700 гри.; хомут тяговий 106.00.001-2 в
кількості 100шт. по ціні 1900грн./за шт. без
ПДВ на суму 190000 грн.; автозцепка
106.01.000-0-05 СБ з нижнім обмежувальним
кронштейном і валиком підіймача в
кількості 100 шт. по ціні 6300 грн./за шт.
без ПДВ на суму 630000 гривень).

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції безпідставно не враховано ту
обставину, що згідно представлених
позивачем в судовому засіданні доказів
вказані господарські операції
відносяться до основного виду
господарських операцій позивача. В
підтвердження того, що вказані
господарські операції носили реальний
характер позивачем було представлено
первинні документи, зокрема платіжні
доручення № 1862 від 02.09.2013 року та № 1962
від 09.09.2013 року, копії податкових
декларацій, письмові пояснення про
місце поставки товару, способи
перевезення та дані про перевізника,
копії актів здачі-прийняття виконаних
робіт з перевезення продукції, копії
товаро-транспортних накладних та копію
залізничної накладної і копія
маршрутного листа, акти
прийому-передачі рам бокових та балок
надресорних ДП «Стрийський
вагоноремонтний завод» для подальшого
виготовлення візків для вантажних
вагонів-хоперів, акти приймання-здачі
виконаних робіт з виготовлення візків
для вагонів -хоперів та інші документи,
які були представлені позивачем.

Поставлені ВО «Пружина» балки
надресорні згідно сертифікатів якості
кожна має свій індивідуальний ливарний
номер. Згідно укладених договорів
поставки та специфікацій до них балки
надресорні в кількості 61 шт. продані
ТзОВ «Техінвестпостач», що
підтверджується видатковими
накладними та податковими накладними.
Всі інші балки надресорні встановлені
на виготовлені позивачем вагони.
Ливарні номери цих балок надресорних
внесені в акти технічного приймання
нових вантажних вагонів.

Колегія суддів приходить до
переконання, що господарські операції
між ВО «Пружина» та позивачем носили
реальний характер, а відтак
оскаржувану постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 28
травня 2014 року у справі № 813/2776/14 слід
скасувати та прийняти нову постанову,
якою повністю задовільнити позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю дослідно-механічний
«Карпати».

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п.3 ч. 1
ст. 198, п. 1 ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
дослідно-механічний «Карпати»
задовольнити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 28 травня 2014
року у справі № 813/2776/14 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовну
заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю дослідно-механічний
завод «Карпати» задовільнити, визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення Миколаївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Львівській області №
від 16.01.2014 року.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.М.
Каралюс

суддя
В.С.
Затолочний

суддя
З.М. Матковська

повний текст ухвали виготовлено 21.10.2014
року.