Справа № 2а-0370/672/11
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року Справа № 43518/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу управління Держкомзему у
Володимир-Волинському районі
Волинської області на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2011
року у справі за позовом управління
Держкомзему у Володимир-Волинському
районі Волинської області до Державної
інспекції з контролю за цінами у
Волинській області про визнання
нечинним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2011 року позивач - управління
Держкомзему у Володимир-Волинському
районі Волинської області звернулося
до суду з позовом до Державної
інспекції з контролю за цінами у
Волинській області, в якому просить
визнати нечинним та скасувати рішення
відповідача №5-К від 09.02.2011 року про
застосування економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2011
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що надання державними
органами земельних ресурсів послуг на
платній основі врегульовано
Постановою Кабінету Міністрів України
від 01.11.2000 року № 1619 «Про затвердження
Порядку виконання
земельно-кадастрових робіт та надання
послуг на платній основі державними
органами земельних ресурсів (далі -
Порядок) та спільним наказом
Держкомзему, Міністерства фінансів
України, Міністерства економіки
України від 15.06.2001 року №97/298/124 «Про
затвердження розмірів
земельно-кадастрових робіт та послуг»,
зареєстрованого Міністерством юстиції
України за №579/5770 від 10.07.2001 року.

Суд першої інстанції вказує на те, що
позивач при наданні фізичним
особам-підприємця послуг з грошової
оцінки земельної ділянки повинен був
застосовувати тарифи як для фізичних
осіб. А відтак, у період з 16.02.2010 року по
25.01.2011 року позивачем неправомірно
нараховувалася плата в розмірі 25 грн.
за надання послуги з грошової оцінки
земельної ділянки, тобто
застосовувалися вільні ціни (тарифи) на
послуг за умови запровадження для них
режиму державного регулювання, а саме,
позивачем порушено вимоги пункту 8
таблиці 6.1 спільного наказу Державного
комітету України по земельних
ресурсах, Міністерства фінансів
України, Міністерства економіки
України від 15.06.2001 року №97/298/124 «Про
затвердження розмірів оплати
земельно-кадастрових робіт та послуг».

Таким чином, Державна інспекція з
контролю за цінами у Волинській
області в межах наданих повноважень та
з дотриманням чинного законодавства
України правомірно прийняла
оскаржуване рішення №5-К від 09.02.2011 року
«Про застосування економічних санкцій
за порушення державної дисципліни
цін».

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
незаконною, прийнятою з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, управління Держкомзему у
Володимир-Волинському районі
Волинської області оскаржило її,
подавши апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2011
року та прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт вказує на те, що Наказ
Державного комітету з питань
технічного регулювання та споживчої
політики від 28.05.2044 року №97 «Про
затвердження національних стандартів
України, державних класифікаторів
України, національних змін до
міждержавних стандартів, внесення змін
до наказу Держспоживстандарту України
від 31 березня 2004 року № 59 та скасування
нормативних документів» визначає лише
поняття «фізичної особи-підприємця» як
організаційно-правової форми суб'єкта
господарювання. При цьому, правовий
статус фізичної особи-підприємця не
встановлений даним законодавчим актом,
а випливає із інших норм законодавства,
зокрема із статті 51 Цивільного кодексу
України.

Згідно приписів даної статті
Цивільного кодексу України до
підприємницької діяльності фізичних
осіб застосовуються
нормативно-правові акти, що регулюють
підприємницьку діяльність юридичних
осіб, якщо інше не встановлено законом
або не випливає із суті відносин.

Апелянт вважає, що оскільки спільний
наказ Державного комітету України по
земельних ресурсах Міністерства
фінансів України, Міністерства
економіки України від 15.06.2001 року №
97/298/124 не встановлює розмірів оплат за
надання земельно-кадастрових послуг та
виконання робіт для фізичних
осіб-підприємців, тому послуги та
роботи підприємцям слід надавати,
виходячи із приписів статті 51
Цивільного кодексу України, а саме - за
цінами, які встановлені для юридичних
осіб.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому суд апеляційної
інстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1
ст.197 КАС України вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що на підставі
посвідчення від 25.01.2011 року №16 головним
державним інспектором Державної
інспекції з контролю за цінами у
Волинській області Красновою Т.В. у
період з 26 січня 2011 року по 08 лютого 2011
року проведено планову перевірку
управління Держкомзему у
Володимир-Волинському районі з питань
додержання державної дисципліни цін
при формуванні, встановленні та
застосуванні тарифів (плати) на
земельні роботи, роботи та послуги,
пов'язані з оформленням документів, в
тому числі, які посвідчують право
власності на земельні ділянки при
передачі їх безоплатно у власність
громадян України.

За результатами проведеної перевірки
складено акт від 8 лютого 2011 року №000918,
яким встановлено, що у період з 16 лютого
2010 року по 25 січня 2011 року позивачем для
фізичних осіб-підприємців при
нарахуванні плати за надання
інформації про грошову оцінку землі
застосовувавсь завищена ціна (тариф) в
розмірі від 25 грн., при встановленій - 5
грн., тобто, застосовувались вільні
ціни (тарифи) на продукцію (послуги,
роботи) за умови запровадження для них
режиму державного регулювання,
внаслідок чого необгрунтовано
одержано виручку в сумі 504,00 грн.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що
у вказаному періоді Управлінням
земельних ресурсів у
Володимир-Волинському районі
Волинської області для замовників
фізичних осіб-підприємців
застосовувались тарифи, розмір яких
перевищує встановлені чинним
законодавством ціни, чим порушено п., п.
1, 3, 8, 9 таблиці 6.1. спільного наказу
Державного комітету України по
земельних ресурсах, Міністерства
фінансів України та Міністерства
економіки України від 15.06.2001р. № 97/298/124
«Про затвердження Розмірів оплати
земельно-кадастрових робіт та послуг»,
та отримано необґрунтовану виручку в
розмірі 21290,00 грн.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що
у вказаному періоді управління
Держкомзему у Володимир-Волинському
районі Волинської області до Державної
інспекції з контролю за цінами у
Волинській області для замовників
фізичних осіб-підприємців
застосовувались тарифи, розмір яких
перевищує встановлені чинним
законодавством ціни, чим порушено п.8
таблиці 6.1. спільного наказу Державного
комітету України по земельних
ресурсах, Міністерства фінансів
України та Міністерства економіки
України від 15.06.2001 р. № 97/298/124 «Про
затвердження Розмірів оплати
земельно-кадастрових робіт та послуг».

На підставі акту перевірки Державною
інспекцією з контролю за цінами у
Волинській області прийнято рішення
№5-К від 9 лютого 2011 року про
застосування економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін,
яким вирішено вилучено у позивача 504
грн. необгрунтовано одержаної виручки
в результаті порушення державної
дисципліни цін та стягнуто в дохід
державного бюджету штраф в сумі 1008 грн.

При прийнятті оскаржуваного рішення
Державна інспекція з контролю за
цінами у Волинській області керувалась
ст.14 Закону України «Про ціни та
ціноутворення», наказом Державного
комітету України по земельних
ресурсах, Міністерства фінансів
України та Міністерства економіки
України від 15.06.2001року № 97/298/124 «Про
затвердження розмірів оплати
земельно-кадастрових робіт та послуг»,
постановою Кабінету Міністрів України
від 01.11.2000 року № 1619 «Про затвердження
Порядку виконання
земельно-кадастрових робіт та надання
послуг на платній основі державними
органами земельних ресурсів», ст. 50
Цивільного Кодексу України.

Згідно ст. 14 Закону України «Про ціни та
ціноутворення» вся необґрунтовано
одержана підприємством, організацією
сума виручки в результаті порушення
державної дисципліни цін та діючого
порядку визначення вартості
будівництва, що здійснюється із
залученням коштів Державного бюджету
України, бюджету Автономної Республіки
Крим, місцевих бюджетів, а також коштів
державних підприємств, установ та
організацій підлягає вилученню в доход
відповідного бюджету залежно від
підпорядкованості підприємства,
організації. Крім того, в позабюджетні
фонди місцевих Рад стягується штраф у
двократному розмірі необґрунтовано
одержаної суми виручки. Вказані суми
списуються з рахунків підприємств і
організацій в банківських установах за
рішенням суду. Особи, винні в порушенні
порядку встановлення та застосування
цін і тарифів, притягуються до
адміністративної або кримінальної
відповідальності.

У п. 6.1 спільного наказу Державного
комітету України по земельних
ресурсах, Міністерства фінансів
України та Міністерства економіки
України від 15.06.2001 року № 97/298/124 «Про
затвердження розмірів оплати
земельно-кадастрових робіт та послуг»
(надалі - Розміри оплати) визначена
вартість консультацій і довідок за 1
годину або за один примірник документа
для фізичних та юридичних осіб.

Як слідує із матеріалів справи,
управління Держкомзему у
Володимир-Волинському районі
Волинської області при наданні
фізичним особам-підприємцям
інформації про грошову оцінку
земельної ділянки застосовувало
тарифи, встановлені для юридичних осіб.

Разом з тим, у п. 2 Порядку виконання
земельно-кадастрових робіт і послуг,
які можуть виконувати та надавати
державні органи земельних ресурсів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 01.11.2000 року № 1619,
виконання земельно-кадастрових робіт
та надання послуг здійснюється на
платній основі відповідно до поданих
заяв та укладених договорів. Розгляд
таких заяв проводиться в порядку,
встановленому Держкомземом.

До того ж, п. 5 Порядку визначено
вичерпний перелік
земельно-кадастрових робіт і послуг та
передбачено надання цих послуг на
платній основі, зокрема, проведення
землевпорядних та землеоціночних
робіт, у тому числі грошова оцінка
земель та експертна грошова оцінка
земельних ділянок; надання
консультацій з питань оформлення прав
на земельні ділянки, державного
земельного кадастру, кількісної та
якісної характеристики земельних
угідь, економічної та грошової оцінки
земель, інших питань використання та
охорони земель.

Виконання земельно-кадастрових робіт
та надання послуг, вартість яких не
встановлено, здійснюється за цінами,
визначеними договорами. При цьому
розмір оплати цих робіт і послуг не
повинен перевищувати реальної
вартості їх підготовки (п. 6 Порядку).

Отже, враховуючи положення ст. 55
Господарського кодексу України та
ст.ст. 51, 52 Цивільного кодексу України
та, приймаючи до уваги обставини
адміністративної справи, слід дійти
висновку про правомірність стягнення
плати з фізичних осіб-підприємців в
розмірі, встановленому для юридичних
осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Цивільного
кодексу України до підприємницької
діяльності фізичних осіб
застосовуються нормативно-правові
акти, що регулюють підприємницьку
діяльність юридичних осіб, якщо інше не
встановлено законом або не випливає із
суті відносин.

Поняття суб'єкта господарювання
визначено у ст. 55 Господарського
кодексу України, як громадяни України,
іноземці та особи без громадянства, які
зареєстровані відповідно до закону як
підприємці, та здійснюються
господарську діяльність, реалізуючи
господарську компетенцію (сукупність
господарських прав та обов'язків),
мають відокремлене майно і несуть
відповідальність за своїми
зобов'язаннями в межах цього майна,
крім випадків, передбачених
законодавством.

У п. 2 ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу
України визначено, що громадяни
України, іноземці та особи без
громадянства, які здійснюють
господарську діяльність та
зареєстровані відповідно до закону як
підприємці, є суб'єктами
господарювання.

Отже, чинним законодавством України не
передбачено для суб'єктів
підприємницької діяльності (фізичних
осіб-підприємців) таких пільг, як
звільнення від сплати за надання
земельно-кадастрових робіт і послуг
або здійснення оплати таких послуг в
розмірах, встановлених для фізичних
осіб.

Таким чином, судом першої інстанції не
враховано, що обов'язок фізичних
осіб-підприємців сплачувати за надання
земельно-кадастрових робіт і послуг не
залежить від їхнього перебування на
спрощеній системі оподаткування.

Отже, рішення Державної інспекції з
контролю за цінами у Волинській
області №5-К від 09.02.2011 року про
застосування економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін,
яким вирішено вилучено у позивача 504
грн. необгрунтовано одержаної виручки
в результаті порушення державної
дисципліни цін та стягнуто в дохід
державного бюджету штраф в сумі 1008 грн.,
є безпідставними, необґрунтованим та
підлягає скасуванню.

Враховуючии вищенаведене суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що оскаржувана постанова суду першої
інстанції прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що відповідно до ст. 202 КАС України є
підставою для скасування та прийняття
нової постанови.

Керуючись ст. 195, п.3 ч.1 ст.198, п. 4 ст. 202, 205,
207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Держкомзему у Володимир-Волинському
районі Волинської області
задовольнити.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2011
року у справі №2а/0370/672/11 скасувати та
прийняти нову постанову, якою позов
управління Держкомзему у
Володимир-Волинському районі
Волинської області до Державної
інспекції з контролю за цінами у
Волинській області про визнання
нечинним та скасування рішення
задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
рішення Державної інспекції з контролю
за цінами у Волинській області від
09.02.2011 року №5-К «Про застосування
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін».

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник