Справа № 802/2869/14-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 жовтня 2014 р.
Справа № 802/2869/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Вергелеса Андрія Валерійовича,

за участю:

секретаря судового засідання:
Федчук Тетяни Юріївни

представника позивача:
ОСОБА_1

представника відповідача:
Загороднього В.С.

представника третьої особи:
Сидорюка М.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4

до: управління Укртрансінспекції у
Вінницькій області, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача ДП
"Вінницький облавтодор"

про: визнання протиправним та
скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулась
фізична особа-підприємець ОСОБА_4 з
адміністративним позовом до
управління Укртрансінспекції у
Вінницькій областіт, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
ДП "Вінницький облавтодор" про визнання
протиправною та скасування постанови
від 07.07.2014 року № 016133.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що за результатами
здійснення габаритно-вагового
контролю автомобіля, який належить
позивачу, посадовими особами
відповідача складено акт про
перевищення транспортним засобом
нормативно вагових параметрів від
12.06.2014 року за № 003044. На підставі
висновків вказаного акту,
відповідачем, 07.07.2014 року прийнято
постанову № 016133 про стягнення з ФОП
ОСОБА_4 адміністративно-господарських
штрафу у сумі 1700 грн.

Позивач не погоджується з висновками,
викладеними в акті про перевищення
транспортним засобом нормативно
вагових параметрів, а відповідно із
прийнятою на їх підставі постановою,
просить визнати її протиправною та
скасувати.

В своїх додаткових поясненнях, що
надійшли до суду 23.09.2014р. (Вхід.№ 18918/14),
позивач зазначила, що ваговий контроль
її автомобіля проводилось
уповноваженими особами відповідача
вагами пересувними автомобільними
«CHEKLODE FREEWEIGH» заводський номер 008211, на
які відсутні свідоцтво про повірку ваг
та свідоцтво про їх державну
метрологічну атестацію.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав та,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві, та пояснення, надані у
судових засіданнях, просив позов
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав, з підстав, викладених
у своїх письмових запереченнях, в яких
зазначено, що управління
Укртрансінспекції у Вінницькій
області, приймаючи оскаржувану
постанову, діяло згідно із нормами
чинного законодавства на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, а тому адміністративний позов
не підлягає задоволенню.

Протокольною ухвалою суду від 13.10.2014р.,
із занесенням до журналу судового
засіданні, до участі у справі залучено
в якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ДП «Вінницький
облавтодор».

Представник третьої особи в судовому
засіданні щодо вирішення даного спору
поклався на розсуд суду. Зазначив, що
свідоцтва про повірку ваг та свідоцтва
про державну метрологічну атестацію
ваг "CHEKLODE FREEWEIGH" немає, оскільки
відсутні кошти для оплати відповідних
процедур.

Заслухавши пояснення представників
сторін та третьої особи, дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Як встановлено судом, 12.06.2014р.
уповноважені особи управління
Укртрансінспекції у Вінницькій
області на ділянці а/д М12
«Стрий-Кіровоград-Знам`янка» 510км + 800м
провели рейдову перевірку дотримання
вимог законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
вантажів автомобільним транспортом
марки Renault моделі Premium реєстраційний
номер НОМЕР_1 з причіпом SDC,
реєстраційний номер НОМЕР_2.

За результатами перевірки був
складений акт від 12.06.2014р. В акті
зазначено, що під час перевірки
виявлено перевезення водієм ОСОБА_5 на
автомобільному транспорті, що належить
ФОП ОСОБА_4, вантажів за відсутності
документів, наявність яких передбачено
ст. 48 ЗУ "Про автомобільний транспорт", а
саме дозволу, який дає право на рух
автомобільними дорогами України,
виданий компетентними уповноваженими
органами або документа про внесення
плати за проїзд великовагових
транспортних засобів.

Крім того, під час перевірки складена
довідка про результати здійснення
габаритно-вагового контролю та акт №
003044 про перевищення транспортним
засобом нормативних вагових
параметрів.

На підставі акта перевірки № 000140 від
12.06.2014р. та за наслідками розгляду
справи про порушення позивачем
законодавства про автомобільний
транспорт відповідач 07.07.2014 року
прийняв постанову № 016133 про
застосування до ФОП ОСОБА_4
адміністративно-господарського штрафу
в розмірі 1700 грн.

Не погодившись з висновками акта
перевірки, вважаючи постанову про
застосування
адміністративно-господарського штрафу
протиправною, позивач звернувся до
суду з цим адміністративним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд
виходив з наступного.

Відносини між автомобільними
перевізниками, замовниками
транспортних послуг, органами
виконавчої влади та органами місцевого
самоврядування, пасажирами, власниками
транспортних засобів, а також їх
відносини з юридичними та фізичними
особами - суб'єктами підприємницької
діяльності, які забезпечують
діяльність автомобільного транспорту
та безпеку перевезень регулюються
Законом України від 5 квітня 2001 року №
2344-ІІІ "Про автомобільний транспорт".

Органами державного контролю на
автомобільному транспорті, відповідно
до приписів пункту 3 Постанови Кабінету
Міністрів України 08 листопада 2006 року
№ 1567 "Про затвердження Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті" (далі -
Порядок) є Укртрансінспекція, її
територіальні органи - управління в
Автономній Республіці Крим, обласні,
Київське та Севастопольське міські,
районні управління.

Відповідно до статті 6 Закону України
"Про автомобільний транспорт" та п. 4
Порядку державний контроль
автомобільних перевізників
здійснюється шляхом проведення
планових, позапланових і рейдових
перевірок.

Відповідно до п. 20 Порядку виявлені під
час перевірки порушення вимог
законодавства та норм і стандартів
щодо організації перевезень
автомобільним транспортом
зазначаються в акті з посиланням на
порушену норму.

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України
"Про автомобільний транспорт" за
порушення законодавства про
автомобільний транспорт до
автомобільних перевізників
застосовуються санкції за надання
послуг з перевезень пасажирів та
вантажів без оформлення документів,
перелік яких визначений статтями 39 та 48
цього Закону, - штраф у розмірі ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про
автомобільний транспорт" у разі
перевезення вантажів з перевищенням
габаритних або вагових обмежень
обов'язковим документом, також є
дозвіл, який дає право на рух
автомобільними дорогами України,
виданий компетентними уповноваженими
органами, або документ про внесення
плати за проїзд великовагових
(великогабаритних) транспортних
засобів, якщо перевищення вагових або
габаритних обмежень над визначеними
законодавством становить менше семи
відсотків.

Підставою для прийняття оскаржуваної
постанови, як пояснив представник
відповідача, стало порушення позивачем
законодавства про автомобільний
транспорт, відповідальність за яке
передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону
України "Про автомобільний транспорт",
а саме: перевезення вантажів з
перевищенням габаритних або вагових
обмежень без дозволів, який є
обов'язковим документом, який дає право
на рух автомобільними дорогами
України, виданий компетентними
уповноваженими органами.

Вимоги ч. 3 ст. 2 КАС України визначають,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Це в тому числі означає, що, приймаючи
рішення, відповідач як суб'єкт
владних повноважень повинен
враховувати як обставини, на
обов'язковість урахування яких
прямо вказує закон, так й інші
обставини, що мають значення у
конкретній ситуації. Для цього
він має ретельно зібрати і дослідити
матеріали, що мають доказове
значення у справі, наприклад,
документи, пояснення осіб, тощо.
Суб'єкт владних повноважень повинен
уникати прийняття невмотивованих
висновків, обґрунтованих припущеннями,
а не конкретними обставинами.

Надаючи оцінку оскаржуваній постанові,
суд виходить з такого.

Згідно ч. 2 ст. 29 Закону України "Про
автомобільний транспорт", з метою
збереження автомобільних доріг, вулиць
та залізничних переїздів участь у
дорожньому русі транспортних засобів,
вагові або габаритні параметри яких
перевищують нормативні, допускається в
порядку і за плату, що встановлюються
Кабінетом Міністрів України.

Стаття 33 Закону України "Про
автомобільні дороги" визначає, що рух
транспортних засобів, навантаження на
вісь, загальна маса або габарити яких
перевищують норми, встановлені
державними стандартами та
нормативно-правовими актами,
дозволяється за погодженнями з
відповідними органами у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

Згідно п.3 Порядку здійснення
габаритно-вагового контролю та
справляння плати за проїзд
автомобільними дорогами загального
користування транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів,
вагові та/або габаритні параметри яких
перевищують нормативні, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№879 від 27.06.2007 (надалі - Порядок №879),
габаритно-ваговий контроль
транспортних засобів здійснюється на
автомобільних дорогах загального
користування - уповноваженими
Укравтодором дорожніми підприємствами
та організаціями разом з відповідними
підрозділами МВС.

Наказом Державної служби
автомобільних доріг України
(Укравтодору) №377 від 17.07.2007 року "Про
організацію та забезпечення контролю
за проїздом великовагових та
великогабаритних транспортних засобів
автомобільними дорогами загального
користування", з метою збереження
автомобільних доріг та штучних споруд
на них від руйнувань при проїзді
великогабаритних та великовагових
транспортних засобів автомобільними
дорогами загального користування та на
виконання постанови Кабінету
Міністрів України №879 від 27.06.2007,
передано ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги
України" повноваження з організації та
проведення габаритно-вагового
контролю за проїздом автомобільними
дорогами загального користування
великогабаритних і великовагових
транспортних засобів, крім
великовагових транспортних засобів,
загальна вага яких перевищує 60 тонн та
(або) осьове навантаження перевищує 15
тонн.

Положеннями п. 12 Порядку №879 визначено,
що вимірювальне і зважувальне
обладнання для здійснення
габаритно-вагового контролю повинне
утримуватись у робочому стані;
періодично проводиться повірка
(метрологічна атестація) такого
обладнання з подальшим клеймуванням
(пломбуванням) та видачею відповідного
свідоцтва спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади у
сфері метрології.

Згідно п. 13 цього Порядку під час
здійснення габаритно-вагового
контролю не допускається використання
вимірювального і зважувального
обладнання, періодична повірка
(метрологічна атестація) якого не
проведена, а також обладнання, що
перебуває у несправному стані.

Відповідно до приписів п.п. 2.5, 2.8, 2.9 п. 2
Технологічного регламенту, пересувний
пункт габаритно-вагового контролю
повинен бути обладнаний зокрема
свідоцтвом про повірку ваг та
свідоцтвом про державну метрологічну
атестацію. Вимірювальне і вагове
обладнання пересувного пункту повинно
бути атестовано на проведення
вимірювань та мати відповідне
свідоцтво спеціально вповноваженого
органу у сфері метрології. Вагове
обладнання повинно забезпечувати
поосьове зважування в русі і визначати
повну масу вантажного транспортного
засобу з похибкою не більше ніж 2%,
дискретність вимірювання має бути не
більше ніж 50 кг".

Як зазначив представник позивача під
час судового розгляду справи, що не
заперечувалось і представником
відповідача, під час здійснення
габаритно-вагового контролю,
результати якого стали підставою для
прийняття оскаржуваної постанови,
уповноваженні особи управління
Укртрансінспекції у Вінницькій
області використовували автомобільні
ваги «CHEKLODE FREEWEIGH» заводський номер 008211.

Як свідчать матеріали справи, ваги
пересувні автомобільні "CHEKLODE FREEWEIGH"
були занесені до Державного реєстру
засобів вимірювальної техніки у 2007
році за №Y2570-07, відповідно до
сертифікату затвердження типу засобів
вимірювальної техніки № UA-M1/1-2195-2007,
виданого 21 листопада 2007 року.

Проте, згідно протокольного рішення
Науково-технічної комісії з метрології
Державного комітету України з питань
технічного регулювання та споживчої
політики від 16.12.2010 №4-2010 (101),
затвердженого Наказом
Держспоживстандарту України №580 від
24.12.2010, пересувні автомобільні ваги
"CHEKLODE FREEWEIGH" вилучені із Державного
реєстру засобів вимірювальної техніки
у зв'язку з припиненням ввезення їх на
територію України.

Згідно п.2.1 Положення про державний
реєстр засобів вимірювальної техніки,
затвердженого Наказом
Держспоживстандарту України №218 від
22.08.2005, відсутність типів ЗВТ у
Державному реєстрі не може бути
підставою для заборони використання
цих засобів на території України (за
умови підтвердження нормованих
метрологічних характеристик та
придатності цих засобів до
застосування шляхом здійснення їх
державної метрологічної атестації).

У відповідності до приписів ст.1 Закону
України "Про метрологію та
метрологічну діяльність", метрологічна
атестація засобів вимірювальної
техніки - дослідження засобів
вимірювальної техніки з метою
визначення їх метрологічних
характеристик та встановлення
придатності цих засобів до
застосування.

Положеннями ч.2 ст. 39 Закону України "Про
метрологію та метрологічну діяльність"
передбачено, що метрологічна атестація
та оформлення її результатів
проводяться в порядку, встановленому
нормативними документами з метрології
ЦОВМ (спеціально уповноважений
центральний орган виконавчої влади у
сфері метрології).

Крім того, положеннями п.2.6 та п.2.7
Порядку оформлення та видачі
сертифікатів затвердження типу
засобів вимірювальної техніки,
сертифікатів відповідності засобів
вимірювальної техніки затвердженому
типу та свідоцтв про визнання
затвердження типу засобів
вимірювальної техніки, затвердженого
наказом Держстандарт від 19.02.2002, № 100
визначено, що сертифікати затвердження
типу засобів вимірювальної техніки та
свідоцтва про визнання затвердження
типу засобів вимірювальної техніки
чинні до вилучення відповідних типів
засобів вимірювальної техніки з
Державного реєстру. Термін чинності
сертифікатів відповідності засобів
вимірювальної техніки затвердженому
типу визначається строком дії
результатів державних контрольних
випробувань засобів вимірювальної
техніки, який становить 3 роки.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов
висновків, що відповідач не мав права
використовувати для здійснення
габаритно-вагового контролю
транспортного засобу позивача
пересувні автомобільні ваги «CHEKLODE
FREEWEIGH» заводський номер 008211, оскільки
відповідні документи щодо проходження
ними державної метрологічної
атестації (свідоцтво про державну
метрологічну атестацію та сертифікат
затвердження типу засобів
вимірювальної техніки) втратили
чинність. До того ж, свідоцтво про
повірку ваг взагалі відсутнє.

Посилання ж представника відповідача,
на періодичну повірку ваг, як на
правову підставу їх застосування не
приймається судом, оскільки,
відповідно до п.п. 2.5 Технічного
регламенту, ваги повинні мати
свідоцтво про повірку ваг, а не
відомості про результати періодичної
повірки ваг, а також свідоцтво про
державну метрологічну атестацію. Адже
згідно ст.1 Закону України "Про
метрологію та метрологічну діяльність"
повірка та метрологічна атестація є
двома різними процедурами
метрологічної діяльності, і
проходження однієї з них не позбавляє
від проходження іншої.

Також суд звертає увагу на те, що
відповідач в своїх поясненнях
вибірково викладає п. 2.1. Положення про
державний реєстр засобів
вимірювальної техніки, затвердженого
Наказом Держспоживстандарту України
№218 від 22.08.2005, оскільки в редакції
даного нормативно-правового акта
диспозиція цієї норми викладена
наступним чином: "відсутність типів
ЗВТ у Державному реєстрі не може бути
підставою для заборони використання
цих засобів на території України (за
умови підтвердження нормованих
метрологічних характеристик та
придатності цих засобів до
застосування шляхом здійснення їх
державної метрологічної атестації)".

Враховуючи вище встановлені обставини,
суд вважає що під час судового розгляду
справи представником відповідача не
доведено належними засобами
доказування правомірності дій щодо
проведення 12.06.2014р. габаритно-вагового
контролю транспортного засобу марки
Renault моделі Premium реєстраційний номер
НОМЕР_1 та причіпу SDC, реєстраційний
номер НОМЕР_2 автомобільними вагами
«CHEKLODE FREEWEIGH» заводський номер 008211.

За вказаних обставин, суд приходить до
висновку, що постанова № 016133 від
07.07.2014р. про застосування до ФОП ОСОБА_4
адміністративно-господарського штрафу
в сумі 1700 грн. є протиправною та
підлягає скасуванню, оскільки прийнята
з врахуванням габаритно-вагового
контролю, здійсненого автомобільними
вагами, на які відсутні свідоцтво про
повірку та свідоцтво про їх державну
метрологічну атестацію.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Однак, відповідач покладеного на нього
обов'язку щодо доведення правомірності
прийнятих постанов не виконав.
Натомість, суд встановив, що оскаржена
постанова прийнята без урахування
обставин, що мають значення для
прийняття такого рішення та не
відповідає критеріям добросовісності,
розсудливості рішень відповідача як
суб'єкта владних повноважень,
установлених ч. 3 ст. 2 КАС, а відтак
підлягає скасуванню як протиправна.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що позовні вимоги є обґрунтованими та
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Понесені позивачем судові витрати зі
сплати судового збору, відповідно до
ст. 94 КАС України, у зв'язку із
задоволенням позову, підлягають
відшкодуванню із Державного бюджету
України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправною та скасувати
постанову управління
Укртрансінспекції у Вінницькій
області від 07.07.2014 р. № 016133.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 182 грн. 70 коп. (сто
вісімдесят дві грн. 70 коп.).

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Вергелес Андрій
Валерійович