Справа № 682/2677/14-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 682/2677/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Кондратюк
Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Славутському районі та м.Славута
Хмельницької області на постанову
Славутського міськрайонного суду
Хмельницької області від 01 вересня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Славутському районі та м.Славута
Хмельницької області про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в
суд з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Полонському районі Хмельницької
області про визнання протиправною
відмови в зарахуванні до пільгового
стажу періоду роботи з 28.03.1975 року по
20.04.1983 року в районах Крайньої Півночі
та зобов'язання здійснити такий
перерахунок із зарахуванням одного
року роботи в районах Крайньої
Півночі за один рік і шість місяців.

Постановою Славутського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 01 вересня 2014 року позов
задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просив
скасувати постанову як таку, що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явились, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

За приписами ч.1 ст.197 КАС України
розгляд справи колегією суддів
здійснюється в письмовому провадженні
за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача та
перевіривши доводи апеляційної скарги
за наявними в матеріалах справи
доказами, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Славутському районі та м.Славута
Хмельницької області та отримує пенсію
по інвалідності. В травні 2014 року вона
звернулася до відповідача з заявою
перерахунок пенсії із зарахуванням
періоду роботи з 07.07.1975 року по 11.02.1979
року в районах Крайньої Півночі із
розрахунку один рік роботи за один рік
і шість місяців. Листом від 23.05.2014 року
відповідач відмовив у задоволенні
вказаної заяви посилаючись на те, що
відповідно до ст.5 Указу Президії
Верховної ради СРСР від 10.02.1960 року та
ст.3 Указу Президії Верховної ради СРСР
від 26.09.1967 року право на пільги, які
встановлені для осіб, які працювали в
районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до них, мають
особи, з якими було укладено письмовий
трудовий договір, в якому обумовлено
термін дії договору, що передбачались
працівнику, або довідка, в якій
зазначено, що особа працювала в районах
Крайньої Півночі та укладала строковий
трудовий договір, термін дії трудового
договору, номер та дата.

Дана відмова слугувала підставою для
звернення позивачем до суду з даним
позовом.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що в факт
укладання трудового договору позивача
з Олютарським комбінатом побутового
обслуговування підтверджується
записами у її трудовій книжці, а також
архівними довідками, які свідчать про
те, що позивач працюючи в районах
Крайньої Півночі користувалася
пільгами, передбаченими для таких осіб.

Колегія суддів погоджується з таким
рішенням суду першої інстанції,
виходячи із наступного.

Судом першої інстанції з записів в
трудовій книжці позивача встановлено,
що вона в період з 07.07.1975 року по 11.02.1979
року працювала кравцем по пошиву
верхнього одягу 4 розряду на
Олютарському комбінаті побутового
обслуговування, в с.Тиличики
Олютарського району Камчатської
області.

Вказана місцевість відноситься до
переліку районів Крайньої Півночі та
місцевостей прирівняних до районів
Крайньої Півночі відповідно до Указу
Президії Верховної Ради СРСР від 26
червня 1967 року та Постанови Ради
Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року
№1029.

Відповідно до пункту 5 розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 9 липня 2003
року N 1058-IV (далі Закон N 1058-IV) період
роботи до 1 січня 1991 року в районах
Крайньої Півночі та місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі колишнього Союзу РСР, а також
на острові Шпіцберген зараховується до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року "Про впорядкування пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі", постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 "Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року "Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі", Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року "Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Підпунктом "д" пункту 5 Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року "Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі" передбачено,
що робітникам, які переводяться,
направляються або запрошуються на
роботу в райони Крайньої Півночі і в
місцевості, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, з інших
місцевостей держави, на умовах
укладення ними трудових договорів на
роботу в цих районах на строк 5 років, а
на островах Північного Льодовитого
океану - два роки, надавати додаткові
наступні пільги: зараховувати один рік
роботи в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, за один рік і
шість місяців при обчисленні стажу,
який дає право на отримання пенсії за
віком і по інвалідності. Пільги, які
передбачені цією статтею, надаються
також особам, які прибули в райони
Крайньої Півночі і в місцевості, які
прирівнюються до районів Крайньої
Півночі, за власним бажанням і які
уклали строковий договір про роботу в
цих районах.

Пунктом 3 постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року "Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі" передбачено,
що працівникам, які користуються в
даний час пільгами, кожний рік роботи в
районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, до 01 березня
1960 року зараховувати за два роки роботи
при розрахунку стажу для отримання
пенсії за віком, по інвалідності і за
вислугу років, а після 01 березня 1960 року
- за один рік і шість місяців роботи при
обрахуванні стажу для отримання пенсії
за віком і по інвалідності.

Пунктом 3 Указу Президії Верховної Ради
СРСР від 26 вересня 1967 року "Про
розширення пільг для осіб, які працюють
в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі" постановлено
скоротити тривалість трудового
договору, який дає право на отримання
пільг, передбачених статтею 5 Указу
Президії Верховної Ради СРСР від 10
лютого 1960 року "Про впорядкування пільг
для осіб, працюючих в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, які
прирівнюються до районів Крайньої
Півночі", з п'яти до трьох років.

Отже, відмовляючи позивачу, відповідач
посилався на п.5 Президії Верховної
Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року про
необхідність надання строкових
трудових договорів, проте, відповідач
не звернув у вагу на те, що у вказаному
положенні Указу вказано, що "пільги,
передбачені дійсною статтею, надаються
також особам, які прибули у райони
Крайньої Півночі та в місцевості,
прирівняні до районів Крайньої
Півночі, із власної ініціативи і які
уклали строкові трудові угоди про
роботу у цих районах". Тобто Указ
Президії вказаною нормою розповсюджує
дію Указу не тільки на осіб, які
працювали в районах Крайньої Півночі
за безстроковими трудовими договорами
із винесенням наказу про прийняття у
штат працівника із записом у трудову
книжку, а й на працівників, які
працювали за строковими договорами без
винесення наказу про прийняття у штат
та запису у трудову книжку. Вказана
норма Указу жодним чином не зобов'язує
осіб, які працювали за безстроковими
трудовими договорами, знаходились у
штаті підприємства (установи,
організації) та мали відповідні записи
у трудовій книжці, надавати строкові
трудові договори, які ними взагалі не
укладались.

Таким чином, посилання відповідача на
те, що пільги, встановлені Указом
Президії Верховної Ради Союзу РСР
від10.02.1960 року не розповсюджуються на
позивача, у зв'язку з відсутністю
письмових трудових договорів, колегія
суддів вважає безпідставними, оскільки
факт укладання трудового договору з
роботодавцем підтверджується записами
у трудовій книжці.

Крім того, позивачем надано й інші
докази на підтвердження факту роботи в
районах Крайньої Півночі та в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі в спірний період її
роботи, які були оглянуті судом першої
інстанції в судовому засіданні та
наявні в матеріалах справи, це зокрема:
архівна довідка про роботу в районі
Крайньої Півночі № 485 від 14.12.2004 року,
видана відділом у справах архіву
адміністрації Олютарського району
Корякського автономного Округу
Російської Федерації(а.с.6); архівна
довідка № 260 від 09.08.2005 року, видана
відділом у справах архіву
адміністрації Олютарського району
Корякського автономного Округу
Російської Федерації (а.с.23); архівна
довідка № 200 від 15.05.2014 р, видана архівом
адміністрації Олютарського
муніципального району Камчатського
краю Російської Федерації (а.с.16);
архівна довідка № 100 від 09.03.2006 року,
видана відділом у справах архіву
адміністрації Олютарського району
Корякського автономного Округу
Російської Федерації (а.с.24).

Крім того, як вбачається із матеріалів
справи відповідач не надав суду
жодного доказу, який свідчив би про те,
що позивач в спірний період роботи в
районах Крайньої Півночі не
користувалася пільгами передбаченими
законом для таких осіб, оскільки
відсутність відповідної позначки в її
трудовій книжці, ще не є підставою
вважати, що вона була позбавлена цих
пільг.

Що стосується періоду перебування
позивача в відпустці по догляду за
дитиною до одного року з 01.11.1976 року по
25.05.1977 року, суд апеляційної інстанції
зазначає наступне.

Згідно з положеннями ст. 181 Кодексу
законів про працю Української РСР,
введеного в дію з 1 червня 1972 року
Законом Української РСР від 10 грудня
1971 року N 322-VIII (що діяв в вищезазначений
період), частково оплачувана відпустка
по догляду за дитиною до досягнення нею
віку одного року і додаткова відпустка
без збереження заробітної плати по
догляду за дитиною до досягнення нею
віку півтора року надаються за заявою
жінки повністю або частинами в межах
встановленого строку і оформлюються
наказом (розпорядженням)
адміністрації.

Час частково оплачуваної відпустки по
догляду за дитиною до досягнення нею
віку одного року і додаткової
відпустки без збереження заробітної
плати по догляду за дитиною до
досягнення нею віку півтора року
зараховується як в загальний, так і в
безперервний стаж роботи і в стаж
роботи за спеціальністю

Згідно з ч. 16 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» положення Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
застосовуються в частині визначення
права на пенсію за віком на пільгових
умовах і за вислугу років.

Відповідно до п.ж ст. 56 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до стажу
роботи, який дає право на трудову
пенсію, зараховується час догляду
непрацюючої матері за малолітніми
дітьми, але не довше ніж до досягнення
кожною дитиною 3-річного віку.

Таким чином, період відпустки по
догляду за дитиною до досягнення нею
віку одного року зараховується до
спеціального стажу (пільгового
трудового стажу).

З огляду на зазначене, колегія суддів
погоджується з позицією суду першої
інстанції про те, що відповідачем
безпідставно не зараховано позивачу
стаж роботи в період з 07.07.1975 року по
11.02.1979 року в районах Крайньої Півночі
та в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі та
відмовлено в перерахунку пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи
до уваги, що суд першої інстанції при
ухваленні оскаржуваної постанови
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, надав
їм належну оцінку, та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, висновки суду
відповідають обставинам справи, а тому
відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Славутському районі та м.Славута
Хмельницької області, - залишити без
задоволення, а постанову Славутського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 01 вересня 2014 року, - без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Головуючий
Матохнюк Д.Б.

Судді
Біла Л.М.

Гонтарук В. М.