Справа № 809/2601/14
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"22" жовтня 2014 р.
Справа № 809/2601/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Суддя Остап'юк С.В.,

за участю секретаря Куриша Р.В.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Пилип'як О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Управління державної інспекції
України з безпеки на наземному
транспорті в Івано-Франківській
області про визнання протиправною та
скасування постанови за №025230 від 18.07.2014
року, -

ВСТАНОВИВ:

06.08.2014 року фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 (далі по тексту позивач)
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Управління державної
інспекції України з безпеки на
наземному транспорті в
Івано-Франківській області (далі -
відповідач) про визнання протиправною
та скасування постанови за №025230 від
18.07.2014 року про застосування
адміністративно-господарського штрафу
в розмірі 1700 гривень.

Позов мотивовано тим, що відповідач
протиправно, без урахування усіх
обставин, на підставі помилкових
висновків постановою про застосування
адміністративно-господарського штрафу
за №025230 від 18.07.2014 року застосував
штраф в розмірі 1700 гривень. Вважає
оскаржувану постанову протиправною та
такою, що підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав викладених в позовній заяві.
Крім того, суду пояснив, що
відповідачем порушено право позивача
на участь в розгляді питання про
притягнення його до
адміністративно-господарської
відповідальності, а також вказав на те,
що позивач притягнутий до
відповідальності за здійснення
господарської операції, яку він
фактично не проводив.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовних вимог не визнала з
мотивів викладених в письмовому
запереченні, яке мотивоване тим, під
час проведеної відповідачем перевірки
транспортного засобу марки «MAN»,
державний номерний знак НОМЕР_1, що
належить фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_3, якою встановлено, що водієм
ОСОБА_5 надавалися послуги з
перевезення вантажу, згідно накладної
за №1677 від 02.07.2014 року, без
дозволу-погодження для перевезення
вантажно-вагових вантажів, чим
порушено вимоги статті 48 Закону
України «Про автомобільний транспорт»,
а тому у відповідності до статті 60
Закону України «Про автомобільний
транспорт» до позивача застосовано
адміністративно-господарський штраф.
Вважає оскаржувану позивачем
постаново правомірною. Крім того, суду
пояснила, що під час перевірки було
неможливо встановити перевізника,
оскільки у водія не було відповідних
документів, тому з пояснень водія
визначили суб'єкта господарської
діяльності, що здійснив таку
господарську операцію. Просила в
задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, дослідивши
докази, заслухавши пояснення
представників сторін, допитавши
свідка, суд прийшов висновку, що даний
адміністративний позов підставний та
підлягає задоволенню, виходячи з таких
мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
зареєстрований як суб'єкт
господарювання - фізична
особа-підприємець, вид господарської
діяльності «діяльність автомобільного
вантажного транспорту», що
підтверджується копією свідоцтва
платника єдиного податку серії НОМЕР_4.

ОСОБА_3 на праві приватної власності
належить транспортний засіб марки «MAN»,
державний номерний знак НОМЕР_1 та
напівпричіп-самоскид марки «FEBER»,
держаний номерний знак НОМЕР_2, що
підтверджується копіями свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_5, НОМЕР_6.

Позивачем, без укладення будь-яких
договорів, надано ОСОБА_5 для його
власних потреб, у безоплатне, тимчасове
користування, належний позивачу
вказаний транспортний засіб.

Посадовими особами Управління
державної інспекції України з безпеки
на наземному транспорті в
Івано-Франківській області, на
підставі завдання на перевірку за №005486
від 01.07.2014 року та графіка щоденної
роботи пересувного пункту
габаритно-вагового контролю в
Івано-Франківській області на липень
2014 року в місті Галич
Івано-Франківської області на ділянці
дороги км 337+900 автодороги Н-09 Мукачеве -
Львів, проведена рейдова перевірка
додержання норм законодавства про
автомобільний транспорт
автомобільними перевізниками.

02.07.2014 року посадовими особами позивача
проведено перевірку транспортного
засобу марки «MAN», державний номерний
знак НОМЕР_1, що належить фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_3, якою
встановлено, що водієм ОСОБА_5
надавалися послуги з перевезення
вантажу, згідно накладної за №1677 від
02.07.2014 року, без дозволу-погодження для
перевезення вантажно-вагових вантажів,
чим порушено вимоги статті 48 Закону
України «Про автомобільний транспорт».

За наслідками перевірки складено акт
проведення перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом за №097026 від 02.07.2014 року.

18.07.2014 року відповідачем, за наслідками
розгляду вказаного акта за №097026 від
02.07.2014 року, постановою про
застосування
адміністративно-господарського штрафу
за № 025230 від 18.07.2014 року застосовано до
ОСОБА_3 адміністративно-господарський
штраф в розмірі 1700 гривень.

Підставою для винесення відповідачем
оскаржуваної постанови слугували
висновки про допущення порушення,
02.07.2014 року на км 337+900 900 автодороги Н-09,
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, а
саме: не оформлення дозвілу, який дає
право на рух дорогами України з
перевищенням вагових обмежень.

Засади організації та діяльності
автомобільного транспорту визначає
Закону України «Про автомобільний
транспорт».

Цей Закон регулює відносини між
автомобільними перевізниками,
замовниками транспортних послуг,
органами виконавчої влади та органами
місцевого самоврядування, пасажирами,
власниками транспортних засобів, а
також їх відносини з юридичними та
фізичними особами - суб'єктами
підприємницької діяльності, які
забезпечують діяльність
автомобільного транспорту та безпеку
перевезень (стаття 3).

Відповідно до статті 6 Закону України
"Про автомобільний транспорт"
постановою за №1567 від 08.11.2006 року
Кабінету Міністрів України
затверджено Порядок здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті.

Згідно пункту 3 вказаного Порядку
органами державного контролю на
автомобільному транспорті (далі -
органи державного контролю) є
Укртрансінспекція, її територіальні
органи - управління в Автономній
Республіці Крим, обласні, Київське та
Севастопольське міські, районні
управління.

Згідно статті 2 Закону України «Про
автомобільний транспорт»
законодавство про автомобільний
транспорт складається із цього Закону,
законів України "Про транспорт", "Про
дорожній рух", чинних міжнародних
договорів та інших нормативно-правових
актів у сфері автомобільних
перевезень.

Постановою Кабінету Міністрів України
за №1306 від 10.10.2001 року затверджено
Правила дорожнього руху, які
відповідно до Закону України "Про
дорожній рух" встановлюють єдиний
порядок дорожнього руху на всій
території України. Інші нормативні
акти, що стосуються особливостей
дорожнього руху (перевезення
спеціальних вантажів, експлуатація
транспортних засобів окремих видів,
рух на закритій території тощо),
повинні ґрунтуватися на вимогах цих
Правил (далі - Правила дорожнього руху).

Згідно пункту 1.10 Правил дорожнього
руху власник транспортного засобу -
фізична або юридична особа, яка володіє
майновими правами на транспортний
засіб, що підтверджується відповідними
документами.

Відповідно пункту 2.2 Правил дорожнього
руху власник транспортного засобу, а
також особа, яка використовує такий
транспортний засіб на законних
підставах, можуть передавати керування
транспортним засобом іншій особі, що
має при собі посвідчення водія на право
керування транспортним засобом
відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може
передавати такий засіб у користування
іншій особі, що має посвідчення водія
на право керування транспортним
засобом відповідної категорії,
передавши їй реєстраційний документ на
цей транспортний засіб.

Таким чином, зазначені норми Правил
дорожнього руху надають позивачу право
передавати керування транспортним
засобом іншій особі, що має при собі
відповідне посвідчення водія.

Глава 8 Розділу ІІІ Закону України «Про
автомобільний транспорт» визначає
загальні положення щодо перевезення
вантажів.

Відповідно статті 48 Закону України
«Про автомобільний транспорт»
автомобільні перевізники, водії
повинні мати і пред'являти особам, які
уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконують вантажні
перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх
перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника -
документ, що засвідчує використання
транспортного засобу на законних
підставах, інші документи, передбачені
законодавством;

для водія - посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб,
товарно-транспортна накладна або інший
визначений законодавством документ на
вантаж, інші документи, передбачені
законодавством.

При цьому, суд зазначає, що у
відповідності до статті 1 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
автомобільний перевізник - фізична або
юридична особа, яка здійснює на
комерційній основі чи за власний кошт
перевезення пасажирів чи (та) вантажів
транспортними засобами.

Послуга з перевезення пасажирів чи
вантажів - перевезення пасажирів чи
вантажів транспортними засобами на
договірних умовах із замовником
послуги за плату.

Згідно статті 50 Закону України «Про
автомобільний транспорт» договір про
перевезення вантажу автомобільним
транспортом укладається відповідно до
цивільного законодавства між
замовником та виконавцем у письмовій
формі (договір, накладна, квитанція
тощо).

Відповідно статті 33 даного Закону
автомобільним перевізником, що
здійснює перевезення вантажів на
договірних умовах, є суб'єкт
господарювання, який відповідно до
законодавства надає послугу згідно з
договором про перевезення вантажу
транспортним засобом, що
використовується на законних
підставах.

Як встановлено судом, 02.07.2014 року
послуги з перевезення вантажу
транспортним засобом марки «MAN»,
державний номерний знак НОМЕР_3, що
належить ОСОБА_3, здійснювалися ОСОБА_5,
згідно накладної за №1677 від 02.07.2014 року,
без будь-яких договорів з позивачем, у
відповідності до якої відправником
вантажу є товариство з обмеженою
відповідальністю «Надвірнянський
кар'єр Карпати», отримувачем - СПД
ОСОБА_6, а перевізником ОСОБА_5.

Таким чином, судом не встановлено
надання, 02.07.2014 року, фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 послуг
перевезення вантажу, не встановлено
надання послуг на договірних умовах та
на комерційній основі, з метою
здійснення підприємницької
діяльності, а тому в даних
правовідносинах позивач не є
автомобільним перевізником.

Розділ V Закону України «Про
автомобільний транспорт» передбачає
відповідальність перевізників за
порушення законодавства про
автомобільний транспорт, зокрема
статті 60 цього розділу встановлює, що
за порушення законодавства про
автомобільний транспорт до
автомобільних перевізників
застосовуються
адміністративно-господарські штрафи.

Оскільки, позивач не є автомобільним
перевізником, законодавства про
автомобільний транспорт не порушував,
а тому не може бути відповідальною
особою в цих правовідносинах.

Як наслідок, суд приходить до висновку,
що висновки викладені в оскаржуваній
постанові від 18.07.2014 року за №025230, є
безпідставними та необґрунтованими, та
не можуть слугувати підставою для
застосування
адміністративно-господарського
штрафу.

Крім того, судом встановлено порушення
відповідачем права позивача на участь
у розгляді питання та прийняття
рішення про його притягнення до
адміністративно-господарської
відповідальності, оскільки 07.07.2014 року
позивач отримав виклик на розгляд
справи на 15.07.2014 року, який фактично
відбувся 16.07.2014 року. Під час розгляду
справи 16.07.2014 року представником
позивача заявлено клопотання про
відкладення розгляду справи на 18.07.2014
для надання можливості надати письмові
пояснення. 18.07.2014 року розгляд справи
відбувся без участі позивача та без
його виклику на цю дату, чим і порушено
право позивача на участь процесі
прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, є
протиправною та такою, що підлягає до
скасування постанова Управління
державної інспекції України з безпеки
на наземному транспорті в
Івано-Франківській області за №025230 від
18.07.2014 року про застосування
адміністративно-господарського штрафу
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 в
розмірі 1700 гривень, а позовні вимоги є
такими, що підлягають до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та
скасувати постанову Управління
державної інспекції України з безпеки
на наземному транспорті в
Івано-Франківській області за №025230 від
18.07.2014 року про застосування
адміністративно-господарського штрафу
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 в
розмірі 1700 гривень.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого
Кодексом адміністративного
судочинства України, якщо таку скаргу
не було подано.

Суддя:
Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному
обсязі 27.10.2014 року.