Справа № 754/10641/14-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва та ОСОБА_2
на постанову Деснянського районного
суду м. Києва від 07.07.2014 у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду першої
інстанції з позовом, в якому просила:
визнати неправомірними та
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва щодо
неврахування при обрахунку розміру
пенсії державного службовця
середньомісячної суми матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань;
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва здійснити перерахунок та виплату
пенсії державного службовця з
урахуванням у складі заробітної плати
службовця середньомісячної суми
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань в розмірі 86
відсотків на підставі довідки від
05.06.2014 № 1005, виданою управлінням освіти
Деснянської районної в м. Києві
державної адміністрації.

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 07.07.2014 позов
задоволено частково: визнано
неправомірними та протиправними дії
управління Пенсійного фонду у
Деснянському районі м. Києва при
відмові в перерахунку пенсії ОСОБА_2;
зобов'язано управління Пенсійного
фонду у Деснянському районі м. Києва
провести перерахунок та виплату пенсії
ОСОБА_2 з урахуванням сум матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та допомоги
на оздоровлення, зазначених у довідці
від 05.06.2014 № 1005; в іншій частині
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище
судовим рішенням сторони звернулись із
апеляційними скаргами, в яких позивач
просить скасувати оскаржувану
постанову в частині відмови в
задоволенні позовних вимог, як таку, що
постановлена із порушенням норм
матеріального і процесуального права,
та ухвалити в цій частині нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити повністю; відповідач
просить скасувати оскаржувану
постанову в частині задоволення
позовних вимог та ухвалити в цій
частині нову постанову, якою у
задоволенні позову відмовити повністю.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга позивача
підлягає задоволенню, а апеляційна
скарга відповідача не підлягає
задоволенню виходячи з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи з
23.11.2010 ОСОБА_2 перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва та отримує
пенсію відповідно до Закону України
«Про державну службу».

Згідно довідки від 05.06.2014 № 1005, виданою
ОСОБА_2 управлінням освіти Деснянської
районної в м. Києві державної
адміністрації, за період з 01.11.2008 по
31.10.2010 щодо суми заробітної плати на яку
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування становить 51 227, 31
грн.

06.06.2014 позивач звернулася до управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва із заявою
про проведення перерахунку її пенсії
згідно довідки від 05.06.2014 № 1005 з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань.

Однак, листом управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва від 06.06.2014 № 3255/09/0-520 їй було
відмовлено в проведенні такого
перерахунку, посилаючись на те, що такі
виплати, як матеріальна допомога на
оздоровлення та матеріальна допомога
на вирішення соціально-побутових
питань, не включаються в заробіток для
обчислення пенсії державного
службовця.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва безпідставно відмовило позивачу
в проведенні перерахунку та виплаті
пенсії у відповідності до ст.ст. 33, 37, 37-1
Закону України «Про державну службу»,
оскільки з матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань ОСОБА_2 були сплачені страхові
внески, що підтверджується довідкою
про складові заробітної плати, виданою
ОСОБА_2 05.06.2014 № 1005 управлінням освіти
Деснянської районної в м. Києві
державної адміністрації, Також,
відмову в задоволенні позовних вимог
про проведення перерахунку та виплаті
пенсії згідно довідки від 05.06.2014 № 1005 з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань в розмірі 86
відсотків, суд мотивує тим, що будь-яких
доказів, які б давали правові підстави
для здійснення відповідачем
перерахунку та виплати їй пенсії з
урахуванням сум матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та допомоги на оздоровлення
саме у розмірі 86 відсотків, позивачка
суду не надала і судом таких доказів не
здобуто, а тому, позовні вимоги в цій
частині, суд вважає безпідставними.

Відповідач у своїй апеляційній скарзі
зазначає, що матеріальна допомога (на
оздоровлення, для вирішення
соціально-побутових питань тощо) є
одноразовою виплатою і не зазначена в
переліку складових заробітної плати,
передбачених п. 2 ст. 33 Закону України
«Про державну службу», а тому вона не
включається до заробітку, що
враховується при призначенні пенсії
державним службовцям.

Позивач у своїй апеляційні скарзі
зазначає, що оскільки в матеріалах
справи було не достатньо доказів щоб
правомірно вирішити спір, то суд першої
інстанції повинен був витребувати у
позивача чи у відповідача докази щодо
розрахунку пенсії в розмірі 86
відсотків середньої заробітної плати
державного службовця.

Колегія суддів вважає доводи позивача
обґрунтованими та частково не
погоджується з висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Посадові оклади державних службовців
установлюються залежно від складності
та рівня відповідальності виконуваних
службових обов'язків. Доплата за ранг
провадиться відповідно до рангу,
присвоєного державному службовцю.
Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України. Згідно ст.2 Закону України «Про
оплату праці» структура заробітної
плати складається з основної,
додаткової та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсій. Із змісту ст. 40
вказаного Закону вбачається, що з
середньої заробітної плати (доходу)
повинні бути сплачені страхові внески.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів
України «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» від 31
травня 2000 року № 865 встановлено, що
розмір виплат (крім посадових окладів,
надбавок за ранг або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальні
звання, вислугу років), що включаються в
заробіток для обчислення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією,
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією або
за будь-які 60 календарних місяців такої
роботи підряд перед зверненням за
пенсією незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.

Форма довідки про складові заробітної
плати, що подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу» визначається
постановою Пенсійного фонду України
«Про затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 30.10.2008 №19-11.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
13.08.2010 постанову правління Пенсійного
фонду України «Про затвердження форм
довідок про заробітну плату, що
подаються для призначення
(перерахунку) пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»
від 30.10.2008 №19-11 визнано такою, що не
відповідає правовим актам вищої
юридичної сили щодо не включення до
заробітної плати складових, які
передбачені чинним законодавством.

Вказаною постановою судом зроблено
висновок, що чинне законодавство як
загальне, так і спеціальне відносить до
складу заробітної плати також інші
виплати. При цьому слід врахувати, що
надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами,
матеріальна допомога належать до
додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.11.2010
постанова Окружного адміністративного
суду м. Києва від 13.08.2010 у справі №
2а-4753/09/2670 залишена без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Постановою правління Пенсійного фонду
України від 14.02.2011 № 5-1 «Про виконання
рішення Окружного адміністративного
суду м. Києва» затверджена форма
довідки про складові заробітної плати
з врахуванням рішення суду, що набрало
чинності з 09.11.2010.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що матеріальна допомога, на яку
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, однак,
яка не включається до складу
заробітної плати державного службовця,
повинна враховуватися при обчисленні
розміру пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена
в постанові Верховного суду України
від 20.02.2012 у справі № 21-430а11.

Згідно до ч. 2 ст. 161 КАС України при
виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
відмова управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києва
стосовно включення в заробітну плату
для обчислення пенсії інших виплат, що
включені до довідки є протиправною, що
вірно встановлено судом першої
інстанції.

В свою чергу, дійшовши висновку про
необхідність скасування оскаржуваної
постанови в частині відмови в
задоволенні позову про зобов'язання
управління Пенсійного фонду у
Деснянському районі м. Києва провести
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з
урахуванням сум матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та допомоги на оздоровлення, в
розмірі 86 відсотків на підставі
довідки від 05.06.2014 № 1005 колегія суддів
виходить з наступного.

Статтею 37 Закону України «Про державну
службу» передбачено, що пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування. За
кожний повний рік роботи понад 10 років
на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати. Частиною другою
статті 37-1 вказаного Закону визначено,
що перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Відповідно до трудової книжки, яка
находиться в матеріалах справи, стаж
роботи на державній службі складає 16
років 1 місяць 7 днів.

З 23.11.2010 позивачу призначено пенсію
державного службовця з урахуванням у
складі заробітної плати службовця
середньомісячної суми матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань при стажі 16
років 1 місяць 7 днів в розмірі 86
відсотків, що підтверджується листом
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва від 24.07.2014
№ 5324/56-1.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
відмова управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києва
щодо здійснення перерахунку та виплати
пенсії державного службовця з
урахуванням у складі заробітної плати
службовця середньомісячної суми
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань в розмірі 86
відсотків на підставі довідки від
05.06.2014 № 1005, виданою управлінням освіти
Деснянської районної в м. Києві
державної адміністрації є
протиправною, а тому позовні вимоги в
цій частині підлягають задоволенню, що
не було встановлено судом першої
інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Позивач надав до суду належні докази,
що підтверджують факт часткової
протиправності рішення суду першої
інстанції, а відповідач, як суб'єкт
владних повноважень - не довів
правомірність своїх дій.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202
КАС України за наслідками розгляду
апеляційних скарг на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції вирішив частково скасувати
її та ухвалити нове рішення, оскільки
судом першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва залишити
без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду
м. Києва від 07.07.2014 в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва здійснити перерахунок та виплату
пенсії державного службовця з
урахуванням у складі заробітної плати
державного службовця середньомісячної
суми матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань в розмірі 86 відсотків на
підставі довідки від 05.06.2014 № 1005,
виданою управлінням освіти
Деснянської районної в м. Києві
державної адміністрації - скасувати та
ухвалити в цій частині нову постанову,
якою дані позовні вимоги задовольнити.

В іншій частині постанову Деснянського
районного суду м. Києва від 07.07.2014
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко
В.В.,

Шурко О.І.

Головуючий суддя

Василенко Я.М.

Судді:

Кузьменко В. В.

Шурко О.І.