Справа № 810/5321/14
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року 810/5321/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Щавінського В.Р., розглянувши в порядку
письмового провадження у м. Києві
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тєфія» до
Ірпінської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про скасування податкової
вимоги та рішення про опис майна у
податкову заставу, -

В С Т АН О В И В:

ТОВ «Тєфія» звернулось до суду з
позовом до Ірпінської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області про
скасування податкової вимоги №87-25 від
04.03.2014 р. та рішення Ірпінської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області №1 від
07.04.2014 р. про опис майна ТОВ «Тєфія» у
податкову заставу.

У обґрунтування своєї правової позиції
вказує, що 19.03.2014 р. вони засобами
поштового зв'язку отримано податкову
вимогу Ірпінської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області №87-25 від 04.03.2014 р.,
якою до сплати визначено суму
податкового боргу у розмірі 645 564,27 грн.

10.04.2014 р. ТОВ «Тєфія» засобами поштового
зв'язку отримано рішення Ірпінської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області
про опис майна ТОВ «Тєфія» у податкову
заставу за №1 від 07.04.2014 року.

Вважає, що підставою для направлення
відповідачем податкової вимоги і
прийняття рішення про опис майна у
податкову заставу стали облікові дані
картки особового рахунку ТОВ «Тєфія»,
як платника податків, сформовані на
підставі податкового
повідомлення-рішення відповідача
№ від 18.07.2013 р., яким ТОВ «Тєфія»
збільшено суму грошового зобов'язання
з ПДВ вартість на загальну суму 610086,25
грн.

Вважає, що податкова вимога №87-25 від
04.03.2014 р. та рішення про опис майна у
податкову заставу №1 від 07.04.2014 р.
прийняті Ірпінською ОДПІ ГУ Міндоходів
у Київській області безпідставно і
підлягають скасуванню, оскільки
товариство не має податкового боргу і
пов'язаних з ним узгоджених податкових
зобов'язань.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надіслав до суду
заяву про розгляд справи у його
відсутність та просив позов
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином. Направив на адресу суду
письмові пояснення та просив
розглядати справу без участі
представника Ірпінської ОДПІ ГУ
Міндоходів у київській області.

Відповідно ст. 128 КАС України, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали адміністративної
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Ірпінською ОДПІ
ГУ Міндоходів у Київській області
напідставі наказу №358 від 20 червня
2013 року було проведено позапланову
невиїзну перевірку ТОВ «Тєфія» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства щодо нарахування
податку на додану вартість по
розрахунках з ФОП ОСОБА_1 за період з
01.09.2012 р. по 28.02.2013 р.

За наслідком проведеної перевірки
відповідачем складено Акт №798/22- 4/35023477
від 04.07.2013 р. та прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 18.07.2013
р., яким ТОВ «Тєфія» збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 610086,25
грн.

Не погоджуючись з висновками Акту
перевірки та прийнятим податковим
повідомленням-рішенням № від
18.07.2013 р., ТОВ «Тєфія» звернулося до
Київського окружного
адміністративного суду з позовом про
визнання протиправним і скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 18.07.2013 р. на загальну суму
610086,25 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 28.08.2013 р. у
справі № 810/3978/13-а, яка залишена без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.11.2013 р.,
ТОВ «Тєфія» відмовлено у задоволенні
позову про визнання протиправним і
скасування податкового
повідомлення-рішення відповідача
№ від 18.07.2013 р., яким позивачу
визначено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на
загальну суму 610086,25 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 31.03.2014 р. у справі №К/800/60504/13
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 28.08.2013 р. та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.11.2013 р.,
якими ТОВ «Тєфія» відмовлено у
задоволенні позову, скасовано, а справу
направлено на новий судовий розгляд до
суду першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАС України постанова або
ухвала суду апеляційної чи касаційної
інстанції за наслідками перегляду,
постанова Верховного Суду України
набирають законної сили з моменту
проголошення, а якщо їх було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі.

Відповідно ст. 255 КАС України постанова
або ухвала суду, яка набрала законної
сили, є обов'язковою для осіб, які
беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Судом встановлено, що 10.04.2014 р. ТОВ
«Тєфія» отримано лист Ірпінської ОДПІ
ГУ Міндоходів у Київській області
листом за вих. №1355/10/19-0 від 07.04.2014 р.,
яким позивача проінформовано про
наявність податкового боргу, про
необхідність забезпечення податковому
керуючому допуску для здійснення опису
майна у податкову заставу, а також
долучено копію рішення №1 від 07.04.2014
року про опис майна у податкову
заставу.

Згідно п.88.1 ст.88 ПК України з метою
забезпечення виконання платником
податків своїх обов'язків, визначених
цим Кодексом, майно платника податків,
який має податковий борг, передається у
податкову заставу.

Відповідно абз.3 п.89.3 ст.89 ПК України
опис майна у податкову заставу
здійснюється на підставі рішення
керівника контролюючого органу, яке
пред'являється платнику податків, що
має податковий борг.

Згідно п.89.1 ст. 89 ПК України право
податкової застави виникає у разі:

- несплати у строки, встановлені
цим Кодексом, суми грошового
зобов'язання, самостійно визначеної
платником податків у податковій
декларації, - з дня, що настає за
останнім днем зазначеного строку;

- несплати у строки, встановлені
цим Кодексом, суми грошового
зобов'язання, самостійно визначеної
контролюючим органом, - з дня
виникнення податкового боргу.

Судом встановлено, що 23.09.2014 р.
постановою Київського окружного
адміністративного суду у справі
№810/2556/14 за позовом ТОВ «Тєфія» до
Ірпінської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області податкове
повідомлення-рішення Ірпінської ОДПІ
ГУ Міндоходів у Київській області
№ від 18.07.2013 р., яким ТОВ «Тєфія»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на
загальну суму 610086,25 грн., з яких 488069,00
грн. - за основним платежем, 122017,25 грн. -
за штрафними (фінансовими) санкціями,
визнано протиправним і скасовано.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти
виключно на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією і законами України.

Відповідач вважає, що податкова вимога
№87-25 від 04.03.2014 року та рішення №1 від
07.04.2014 року про опис майна у податкову
заставу прийняті у звязку з наявністю у
позивача податкового боргу, зокрема, як
слідує з податкової вимоги:

за платежем «Збір за першу реєстрацію
колісних транспортних засобів (юр.
осіб)» - у сумі 139,18 грн.

за платежем «податок на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг)» - у сумі 645425,09
грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
«Тєфія» не має заборгованості зі
сплати зазначених податкових платежів,
на підтвердження чого в матеріалах
справи наявні копії Актів звірення
розрахунків платника податків з
бюджетом станом на 22.09.2014 р., які
складені спільно з працівниками
Ірпінської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області.

Так, згідно Акту №4572-15 від 03.10.2014 р. за
платежем «Збір за першу реєстрацію
колісних транспортних засобів (юр.
осіб)» у ТОВ «Тєфія» станом на 22.09.2014 р.
від'ємне сальдо розрахунків з бюджетом
дорівнює нулю, тобто заборгованість
відсутня.

Згідно Акту №4495-15 від 26.09.2014 р. за
платежем «податок на додану вартість
із вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг)» у ТОВ «Тєфія» станом на 22.09.2014
р. від'ємне сальдо розрахунків з
бюджетом дорівнює нулю, позитивне
сальдо розрахунків з бюджетом дорівнює
6550,24 грн., тобто існує переплата.

Суд вважає, що у ТОВ «Тєфія» перед
бюджетом відсутній податковий борг за
платежами «Збір за першу реєстрацію
колісних транспортних засобів
(юр.осіб)» та «податок на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг)», який
відображений відповідачем у
оскаржуваній податковій вимозі від
04.03.2014 р. №87-25.

Відповідно до ст. 14 ПК України
податкова вимога - письмова вимога
органу державної податкової служби до
платника податків щодо погашення суми
податкового боргу (п. 14.1.153); податковий
борг - сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання (п. 14.1.175);
податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк) (п. 14.1.156).

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України встановлено,
що у разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу. У разі
оскарження рішення контролюючого
органу про нараховану суму грошового
зобов'язання платник податків
зобов'язаний самостійно погасити
узгоджену суму, а також пеню та штрафні
санкції за їх наявності протягом 10
календарних днів, наступних за днем
такого узгодження.

Оскаржувана податкова вимога №87-25 від
04.03.2014 року прийнята відповідачем на
підставі ст. ст. 20, 59, 60 ПК України.

Згідно п.59.1 ст. 59 ПК України
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкову вимогу у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки.

Згідно п.59.3 ст.59 ПК України, податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання. Податкова
вимога повинна містити відомості про
факт виникнення грошового зобов'язання
та права податкової застави, розмір
податкового боргу, який забезпечується
податковою заставою, обов'язок
погасити податковий борг та можливі
наслідки його непогашення в
установлений строк, попередження про
опис активів, які відповідно до
законодавства можуть бути предметом
податкової застави, а також про можливі
дату та час проведення публічних
торгів з їх продажу.

У відповідності до вимог пункту 2.2
Порядку направлення органами доходів і
зборів податкових вимог платникам
податків, затвердженого Наказом
Міністерства доходів і зборів України
№576 від 10.10.2013 р., зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 31.10.2013 р.
за № 1840/24372, податкова вимога
формується у разі, якщо платник
податків не сплатив узгодженої суми
грошового зобов'язання, визначеної в
податковому повідомленні-рішенні, у
встановлені законом строки.

З системного аналізу вищезазначених
положень Податкового кодексу України
та Порядку направлення органами
доходів і зборів податкових вимог
платникам податків, затвердженого
Наказом Міністерства доходів і зборів
України №576 від 10.10.2013 р., слідує, що
обов'язковими передумовами, за яких
контролюючий орган набуває право
сформувати податкову вимогу є:

по-перше, наявність узгодженої суми
податкового зобов'язання;

по-друге, несплата платником податків
узгодженої суми податкового
зобов'язання у встановлені
законодавством строки.

Таким чином, податкова вимога є
правомірною за умови наявності
узгодженої суми податкового
зобов'язання, після закінчення 10
денного строку для добровільної сплати
податкового боргу.

При цьому, пунктом 56.1 ст.56 ПК України
визначено, що рішення, прийняті
контролюючим органом, можуть бути
оскаржені в адміністративному або
судовому порядку.

Згідно п.56.18 ст. 18 ПК України при
зверненні платника податків до суду з
позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Таким чином, податкова вимога №87-25 від
04.03.2014 р. та рішення Ірпінської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області №1 від
07.04.2014 р. про опис майна ТОВ «Тєфія» у
податкову заставу є такими, що винесені
протиправно та підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 8, 69, 70, 71, 72, 128, 158-163, 167, 2442 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправною і скасувати
податкову вимогу Ірпінської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області №87-25 від 04.03.2014 р.

3. Визнати протиправною і скасувати
рішення Ірпінської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області №1 від 07.04.2014 р. про
опис майна ТОВ «Тєфія» у податкову
заставу.

4. Стягнути з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Тєфія»
сплачений судовий збір у сумі 73
(сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Щавінський В.Р.