Справа № 826/10160/14
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Бояринцева М.А.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Троян Н.М.,

суддів
- Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря
- Костюченка М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Радіум» на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 10 вересня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Радіум» до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
10 вересня 2014 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною
постановою, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить суд
скасувати постанову та прийняти нову,
якою позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Згідно до частини четвертої ст. 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 41
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи, ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві відповідно до пункту 73.5 статті 73
Податкового кодексу України та пункту
4.4 наказу Державної податкової
адміністрації від 22.04.2011 № 236 «Про
затвердження Методичних рекомендацій
щодо організації та проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок», на підставі
службового посвідчення серії УСВ № 136578
від 26 грудня 2012 року, здійснено заходи з
метою проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Радіум» щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за період
діяльності з 1 січня 2014 року по 28 лютого
2014 року.

В результаті чого, ДПІ у Печерському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві
складено акт від 3 квітня 2014 року №
1014/26-55-22-07 про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Радіум» щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками за період діяльності з 1
січня 2014 року по 28 лютого 2014 року

В зазначеному акті відображено
наступні порушення: пункту 187.1 статті
187, пунктів 198.1, 198.2, 198.3 та 198.6 статті 198
Податкового кодексу України, що
призвело до завищення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за період з 1 січня 2014 року по 28
лютого 2014 року на суму 14 554 123 грн та
завищення податкового кредиту з
податку на додану вартість за період з 1
січня 2014 року по 28 лютого 2014 року на
суму 13 484 037 грн.

Окрім того, за результатами звірки ТОВ
«Радіум» не підтверджено
задекларовані податкові зобов'язання з
податку на додану вартість за період з 1
січня 2014 року по 28 лютого 2014 року, а
також не підтверджено задекларований
податковий кредит з податку на додану
вартість за період з 1 січня 2014 року по 28
лютого 2014 року. Перевіркою встановлено,
що правочини, укладені з контрагентами
порушують публічний порядок,
суперечать інтересам держави та
суспільства, вчинені удавано з метою
ухилення від сплати податків третіх
осіб.

Однак, позивач вважаючи, що податковим
органом спірна звірка проведена у
спосіб, не передбачений діючим
законодавством, зі складанням за
результатом проведених дій акту
невстановленої форми, що містить в собі
висновки, які суперечать цілям та
завданням проведення звірок, оскільки
останні, за змістом положень
Податкового кодексу України, не є
перевірками, Товариство звернулось з
відповідним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
позивачем не доведено існування факту
порушення його законних прав та
інтересів, правових підстав для
задоволення позовних вимог немає.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на таке.

Відповідно до пункту 73.5 статті 73
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право з метою отримання податкової
інформації проводити зустрічні звірки
суб'єктів господарювання щодо платника
податків. Зустрічною звіркою
вважається співставлення даних
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків. Зустрічні
звірки не є перевірками і проводяться в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17
Податкового кодексу України надано
право платникам податків оскаржувати в
порядку, встановленому цим Кодексом,
рішення, дії (бездіяльність)
контролюючих органів (посадових осіб).

Диспозиція цієї статті передбачає
оскарження: дій службової особи
податкового органу, які пов'язані з
порушенням порядку проведення
перевірки; дій, які полягають у
перевищенні повноважень службовою
особою щодо обмеження прав у
можливості ознайомлення з
результатами контрольного заходу; дій
щодо проведення перевірки без
установлених законом підстав та/або з
порушенням вимог чинного
законодавства тощо.

Наказом Державної податкової
адміністрації України від 22.04.2011 року №
236 затверджено Методичні рекомендації
щодо організації та проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок. Відповідно до
пункту 4.4 цих Методичних рекомендацій у
разі встановлення фактів, що не дають
змогу провести зустрічну звірку
суб'єкта господарювання, зокрема у
зв'язку із зняттям з обліку,
встановленням відсутності суб'єкта
господарювання та/або його посадових
осіб за місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання,
реєструє його у Журналі реєстрації
довідок про результати проведення
зустрічної звірки (актів про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання, неявки
для підписання, відмови від писання
Довідки про результати проведення
зустрічної звірки) та вживає
відповідних заходів, передбачених
актами ДПС України. При подальшому
залученні суб'єкта господарювання
(посадових осіб суб'єкта
господарювання) до проведення
зустрічної звірки відповідальний
підрозділ органу ДПС забезпечує
проведення такої звірки.

Зі змісту викладеного вбачається, що
дії з оформлення результатів
зустрічної звірки актом про
неможливість проведення зустрічної
звірки є, по суті, виконанням
службовими особами своїх обов'язків, а
самі по собі висновки вказаного акту не
створюють відносин владного
підпорядкування, що є необхідною
ознакою публічно-правових відносин.
Проведення зустрічних звірок є лише
процедурним заходом зі збору
податковим органом інформації щодо
дотримання платником податкового
законодавства у рамках податкового
контролю.

Як випливає зі змісту статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод.

Таким чином, у контексті наведених
приписів до адміністративного суду
вправі звернутися кожна особа, яка
вважає, що її право чи охоронюваний
законом інтерес порушено чи
оспорюється, позаяк підставою для
звернення особи за до суду з позовом є
її суб'єктивне уявлення, особисте
переконання в порушенні прав чи свобод.
Однак обов'язковою умовою здійснення
такого захисту судом є об'єктивна
наявність відповідного порушення
права або законного інтересу на момент
звернення до суду.

Оскільки дії зі складення зазначених
актів не відповідають критерію
юридичної значимості, не створюють для
платника жодних правових наслідків у
вигляді виникнення, зміни або
припинення його прав та не породжують
для нього будь-яких обов'язків, то такі
дії не підлягають оскарженню в порядку
адміністративного судочинства.

Слід зауважити, що наведена правова
позиція викладена в судових рішеннях
Вищого адміністративного суду України,
зокрема: від 25.03.2014 (справа за №К/800/16319/13)
від 23.07.2014 (справа за № К/800/27922/14
(826/856/14-а), та від 20.08.2014 (справа за №
К/800/29668/14).

Що ж стосується позовної вимоги по
зобов'язанню відповідача вилучити з
комп'ютерної автоматизованої
інформаційної системи «Деталізована
інформація по платнику податку на
додану вартість щодо результатів
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту у розрізі контрагентів на
рівні ДПА України» інформацію про
результати зустрічної звірки ТОВ
«Радіум», які оформлені актом від 03.04.2014
№1014/26-55-22-07, в даному випадку судова
колегія виходить з того, що оскільки
доказів внесення змін в електрону базу
даних позивачем не надано, то дана
вимога задоволенню не підлягає.

Окрім того, безпідставним є
зобов'язання відповідача утриматись
від використання акту №1014/26-55-22-07 від 03
квітня 2014 року при проведенні та
оформленні податкових перевірок, суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Судове рішення має бути наслідком
чинного правового регулювання і не
може визначати правовідносини між
сторонами на майбутнє, а відповідач
зобов'язаний діяти лише на підставі, в
межах своїх повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини першої ст. 2 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, а тому суд не може
здійснювати захист прав та законних
інтересів позивача на майбутнє,
оскільки немає можливості встановити
чи будуть вони порушені в майбутньому.

Отже, з урахуванням викладеного, після
детального з'ясування обставин справи
та аналізу законодавчих норм, суд
апеляційної інстанції приходить до
переконання, що оскільки позивачем не
надано доказів порушення його
охоронюваних законом прав та
інтересів, підстав для задоволення
позовних вимог немає.

Згідно до частини першої ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права, при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, суд апеляційної
інстанції підстав для його скасування
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Радіум» -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 10 вересня 2014 року - без
змін.

Ухвала апеляційної інстанції за
наслідками її перегляду, набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
Н.М. Троян

Судді:
Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

.

Головуючий суддя
Троян Н.М.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.