Справа № 2а-0106/204/12
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/28809/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Головного
територіального управління
Міністерства надзвичайних ситуацій
України в Автономній Республіці Крим
про стягнення недоплаченої заробітної
плати, касаційне провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_3
на постанову Євпаторійського міського
суду Автономної Республіки Крим від 15
червня 2012 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 15 травня 2013
року, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Головного
територіального управління
Міністерства надзвичайних ситуацій
України в Автономній Республіці Крим
про стягнення недоплаченої заробітної
плати.

Постановою Євпаторійського міського
суду Автономної Республіки Крим від 15
червня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 15 травня 2013 року, позов задоволено
частково. Стягнуто з відповідача на
користь позивача 222,39 грн. в задоволенні
решти позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, ОСОБА_3 звернувся з
касаційною скаргою, в якій просить
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій скасувати та прийняти нове
рішення, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
здійснивши перевірку доводів
касаційної скарги, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач з 01 квітня 1993
року по 26 квітня 2011 року проходив
військову службу в якості прапорщика
служби цивільного захисту відділення
СДПЧ-39 Євпаторійського міського
управляння Головного управління
Міністерства надзвичайних ситуацій
України в Автономній Республіці Крим.

Наказом №43 Головного управління
Міністерства надзвичайних ситуацій
України в Автономній Республіці Крим
від 26 квітня 2011 року позивача було
звільнено у відставку за п.99 п.п. 3 (за
станом здоров'я - на підставі висновку
ВЛК про непридатність або обмежену
придатність до служби). Вислуга років в
календарному обчисленні складає 20
років 23 днів.

При звільнені ОСОБА_3 було виплачено по
грошовому атестату № 04 1 - 99950,18 грн.,
куди увійшли всі оклади, надбавки та
премії, крім роботи в протигазах на
суму 222 грн. 39 коп.

Відповідно п.4.13.1 «Інструкції про
виплату грошового забезпечення особам
рядового та начальницького складу
органів і підрозділів цивільного
захисту», затвердженої наказом №447 від
10 червня 2008 року Міністерства
надзвичайних ситуацій України, особам
рядового та начальницького складу, які
виконують службові обов'язки в нічний
час, виплачується доплата в нічний час
у розмірі 35 відсотків посадового
окладу.

Наказом №447 до упорядкування
додаткових видів грошового
забезпечення виплати додаткових видів
грошового забезпечення, передбачених
п. інструкції 4.9-4.11, 4-13-4.15 та пунктом 6.1
(крім щомісячних виплат особам
рядового і начальницького складу
льотного та наземного складу авіації,
плаваючого складу, а також тим, хто
виконує водолазні роботи),
здійснюється в обсязі до 50 відсотків
від вказаної доплати. Позивачу
сплачувалося 17,5 відсотків, тобто
максимально допустимий обсяг.

Стосовно виплати 10% за наставництво,
колегія суддів погоджується з
висновком судів попередніх інстанцій,
що вказана виплата, яка нараховувалася
до березня 2008 року по наказу МНС від 10
липня 2003 року № 226 «Про затвердження
Постанови з організації виховної
роботи з особовим складом МНС України»,
була скасована наказом МНС України № 177
від 06 березня 2008 року «Про затвердження
постанови з організації
соціально-гуманітарної роботи з
особами рядового і начальницького
складу та працівників органів і
підрозділів цивільного захисту», таким
чином надбавка у розмірі 10% не
нараховувалася на законних підставах.

Що стосується позовних вимог про
виплату за 32 годин переробітки при
восьмизмінному графіку праці, а також
виплату за святкові дні та переробку
прийому та здачі чергувань, що
передбачено Кодексом законів про
працю, що підтверджується графіками
№479 від 17 серпня 2008 року та №139 від 03
липня 2010 року, колегія суддів також
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що вони не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 3 Кодексу законі про працю
визначена сфера дії законодавства про
працю, а саме: законодавство про працю
регулює трудові відносини працівників
усіх підприємств, установ, організацій,
незалежно від форми власності, виду
діяльності і галузевої належності, а
також осіб які працюють за трудовим
договором із фізичними особами. Сфера
дії законодавства про працю не
поширюється на військовослужбовців
Збройних Сил, інший військових
формувань, на яких не ведуться трудові
книжки, а також деяких осіб, які не
мають статусу працівників по трудовому
законодавству.

Частиною 7 ст. 1 Закону України «Про
правові засади цивільного захисту»
визначено що до складу сил і засобів
цивільного захисту входять особовий
склад і працівники органів та
підрозділів цивільного захисту, а
порядок проходження служби
регулюється ст. 42 цього Закону, особам
присвоюються спеціальні звання, тобто
сфера дії законодавства про працю на
осіб рядового і начальницького складу,
слухачів і курсантів органів і
підрозділів цивільного захисту не
поширюється.

Крім того, як встановлено судами
попередніх інстанцій позивач отримав
згідно з п.4.2.1 Інструкції про виплату
грошового забезпечення особам
рядового та начальницького складу
органів та підрозділів цивільного
захисту, затвердженої Наказом № 447 від
10 червня 2008 року МНС України надбавку
за виконання особливо важливих завдань
в розмірі 50 % посадового окладу з
урахуванням окладу за спеціальні
звання та надбавки за вислугу років, що
складає 18304,35 грн.

Стосовно позовних вимог про виплату
грошей за пайкове отримання у сумі 2112
грн., то Законом України від 17.02.2000
№1459-111 призупинена дія ч.2 ст.9 Закону
України «Про соціальний та правовий
захист військовослужбовців та членів
їх родин», дія якого, в частині
отримання продовольчих пайків, або за
їх бажанням компенсації замість них,
таким чином ці позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Відповідно до Постанови Кабінету
міністрів України від 23 серпня 2005 року
№795 «Особам рядового та начальницького
складу, звільненим за станом здоров'я,
недоотриманий на момент звільнення
формений одяг не видається, грошова
компенсація не нараховується, а тому
позовні вимоги про отримання
недоотриманого форменого одягу або
компенсації задоволенню не підлягають.

Пунктом 19.1. «Інструкції про виплату
грошового забезпечення особам
рядового та начальницького складу
органів і підрозділів цивільного
захисту», затвердженої Наказом №447 від
10.06.2008 МНС України, особам рядового і
начальницького складу за рішенням
начальника органу управління
(підрозділу) один раз на рік може
надаватися матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань у
розмірі, що не перевищує місячного
грошового забезпечення. Пунктом 20
вказаної інструкції також передбачено,
що особам рядового і начальницького
складу, в тому числі тим, хто перебуває
в розпорядженні органу управління
(підрозділу), за рішенням начальника
органу управління (підрозділу) один раз
на рік може надаватися матеріальна
допомога на оздоровлення, як правило,
при наданні щорічної основної
відпустки в розмірах, що не перевищують
їх місячного грошового забезпечення.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 в 2009, 2010
та 2011 роках отримував вказані допомоги.
Також, в 2012 році позивачу була сплачена
одноразова грошова допомога, як
інваліду в розмірі 23220 грн., таким чином
його претензії на суму 213200 гривень
задоволенню не підлягають.

В частині нарахування надбавки за
ризик, то відповідно до п. 4.14.1.
вищевказаної інструкції особам
рядового і начальницького складу
органів управління (підрозділів),
виконання службових обов'язків яких
пов'язано з ризиком для життя або
здоров'я, установлюється надбавка за
особливі умови служби, пов'язані з
підвищеним ризиком для життя (далі -
надбавка за ризик) особам рядового і
начальницького складу в органах
управління (підрозділах) за виконання
службових обов'язків, пов'язаних з
ризиком для життя або здоров'я, - до 50
відсотків посадового окладу з
урахуванням окладу за спеціальне
звання. Наказом 3447 «До упорядкування
додаткових видів грошового
забезпечення виплати» вказані виплати
повинні здійснюватися в розмірах до 50
відсотків встановленого розміру, тобто
позивачу виплачувався максимально
допустимий розмір грошового
забезпечення.

Індексація позивачу виплачувалась
щомісячно, за виключенням періоду з
лютого 2011 року по 26 квітня 2011 року,
оскільки відповідно до ч.5 ст. 4 Закону
України №1282-Х11 від 03.07.1991 з
відповідними змінами «Про індексацію
грошових доходів населення» у разі
якщо грошові доходи населення
підвищено з урахуванням прогнозного
рівня інфляції випереджаючим шляхом,
при визначення обсягу підвищення
грошових доходів у зв'язку з
індексацією враховується рівень
такого підвищення у порядку,
визначеному Кабінетом міністрів
України.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає, оскільки
судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову
Євпаторійського міського суду
Автономної Республіки Крим від 15
червня 2012 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 15 травня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: