Справа № 818/2413/14
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 р.
Справа №818/2413/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Гелета С.М.

за участю секретаря судового засідання
- Кліщенко В.О.,

представника позивача Пороскун О.М.

представників відповідача Іванченко
Ю.В., Лозова І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу №818/2413/14 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мега Ленд" до
Державної податкової інспекції у
Деснянському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправними та скасування
рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Мега Ленд» (далі -
позивач, ТОВ «Мега Ленд») звернулося до
суду із вимогами до Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі у м.Києві (далі - ДПІ у
Деснянському районі у м.Києві,
відповідач) в якому просить скасувати
рішення № від 03.07.2014р., вимогу про
сплату боргу (недоїмки) від 03.07.2014р.
№Ю-, податкове
повідомлення-рішення від 16.07.2014р.
№.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що податковим органом була
проведена перевірка з питань
правильності обчислення, повноти та
своєчасності перерахування до бюджету
податку з доходів фізичних осіб за
період з 01.04.2011 по 31.12.2013 року,
нарахування з сум заробітної плати, на
які нараховується єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, нарахований
особам, які працюють на умовах
трудового договору (контракту), за
результатами якої встановлено
порушення позивачем порядку
нарахування та сплати податку на
доходи з найманих працівників, в
зв'язку із чим спірними рішеннями
донараховано суму податку з доходів
фізичних осіб, прийняті вимога про
сплату недоїмки (боргу) та рішення про
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску. Позивач вважає, що висновки
акту перевірки зроблено перевіряючими
без чіткого, об'єктивного та повного
викладення фактів порушень, без
посилання на первинні документи, дані
бухгалтерського та податкового обліку,
що є порушенням вимог чинного
законодавства. Також представник
позивача в судовому засіданні
зазначав, що висновки акту перевірки
взагалі не відповідають дійсності,
належним чином не доводяться
податковим органом, а є лише
припущеннями, а оскаржувані рішення,
прийняті на підставі даного акту, є
протиправними та підлягають
скасуванню. Пояснення 5ти осіб,
зазначених в акті, не є належним та
достатнім доказом порушення порядку
нарахування та виплати доходу 189
працівникам підприємства, сума
заробітної плати, яку зазначив
податковий орган в акті перевірки як
«виплачена, але не оподаткована»
працівникам ніколи не виплачувалась.
Зазначає, що податковим органом не
підставі власних розрахунків за
невідомими даними, без врахування
даних податкового та бухгалтерського
обліку, зазначено про порушення
податкового законодавства ТОВ «Мега
Ленд», як податкового агента, при
виплаті доходу найманим працівникам,
такі дії позивач вважає неправомірними
та необґрунтованими.

Представники відповідача проти
позовних вимог заперечували,
зазначали, що за результатами
проведеної перевірки встановлено, що
позивачем було виплачено за
перевіряємий період дохід найманим
працівникам, але дана сума не була
оподаткована податковим агентом - ТОВ
«Мега Ленд», в зв'язку із чим податковим
органом було донараховано суму податку
з доходів фізичних осіб, донараховано
суму єдиного соціального внеску та
застосовані в зв'язку із цим штрафні
санкції.

Заслухавши пояснення представників
сторін, допитавши свідка ОСОБА_4,
дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
на яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення сторін, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

ДПІ у Деснянському районі у м.Києві, на
обліку у якої знаходився позивач в
перевіряємий період, було проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка з питань обчислення та
своєчасності внесення до бюджету сум
податку на доходи фізичних осіб та
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
період з 01.04.2011р. по 31.12.2013р., за
результатом якої складено акт
перевірки від 03.07.2014р. №1898/26-52-17-02/32770030
(а.с.14-20т.1)

Згідно висновків зазначеного акту,
перевіркою ТОВ «Мега Ленд»
встановлені наступні порушення п.п.
163.1.1 п. 163.1 ст. 163, п.п. 164.1.2 п. 164.1, п.п. 164.2
п. 162 ст. 164, п.п. 168.1.1, 168.1.4 п. 168.1 , п. 168.4 ст.
168, п.п. 171.1, п. 176.2 ст. 176 Податкового
кодексу України, п. 1 ч. 2 ст.6, ст.9 Закону
України «Про збір та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування»

На підставі акту перевірки 03.07.2014р.
відповідачем були прийняті рішення
№ про застосування штрафних
(фінансових) санкцій за донарахування
територіальним органом доходів та
зборів своєчасно не нарахованого
єдиного внеску в сумі 1584478,32 грн.
(а.с.10т.1), вимогу про сплату боргу
(недоїмки) №Ю- від 03.07.2014р. в сумі
3891856,33 грн. (а.с.11т.1), податкове
повідомлення-рішення № від
16.07.2014р. про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб в розмірі 1460858 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 699056 (а.с.12т.1).

Підставою для винесення осопрюваних
рішень стали висновки відповідача про
не нарахування, неутримання та
неперерахування ТОВ «Мега Ленд»
податку на доходи фізичних осіб на
загальну суму 1460858,31 грн. в момент
виплати заробітної плати працівникам
«в конвертах» та в зв'язку із цим
заниження ТОВ «Мега Ленд» суми
утриманого та нарахованого єдиного
соціального внеску у загальній сумі
3891856,33 грн. (а.с.19т.1)

Аналізуючи виниклі між сторонами
правовідносини, перевіряючи юридичну
та фактичну обґрунтованість мотивів,
покладених суб'єктом владних
повноважень в основу спірних рішень, а
також висновків, відображених
суб'єктом владних повноважень в акті
перевірки, на відповідність вимогам ч. 3
ст. 2 КАС України, суд при вирішенні
даної справи, враховуючи завдання та
принципи адміністративного
судочинства, виходить із презумпції
сумлінності платників податків та
інших учасників правовідносин у
економічній сфері. У зв'язку із цим
презюмується, що дії платника податків,
пов'язані з веденням господарської
діяльності, економічно виправдані, а
відомості, що містяться в його
податковій та бухгалтерській та
кадровій звітності, - є достовірними,
якщо податковий орган не доведе, що
такі відомості не відповідають
дійсності.

При цьому, обов'язок доведення таких
фактів покладається на податковий
орган у спосіб проведення перевірки та
оформлення її результатів шляхом
складення акту, який є носієм доказової
інформації та повинен містити усі
відомості про виявлені порушення
законодавства.

Відповідно до ст.20 Податкового кодексу
України податковий орган має право
проводити перевірки платників
податків.

Згідно з п.75.1. ст.75 Податкового кодексу
України органи державної податкової
служби мають право проводити
камеральні, документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Згідно з п.п. 75.1.3 п.
75.1 ст. 75 фактичною вважається
перевірка, що здійснюється за місцем
фактичного провадження платником
податків діяльності, розташування
господарських або інших об'єктів права
власності такого платника. Така
перевірка здійснюється контролюючим
органом щодо дотримання норм
законодавства з питань регулювання
обігу готівки, порядку здійснення
платниками податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності ліцензій, патентів, свідоцтв,
у тому числі про виробництво та обіг
підакцизних товарів, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами).

Стаття 80 Податкового кодексу України
містить вичерпний перелік підстав для
проведення фактичної перевірки, однією
з яких є отримання в установленому
законодавством порядку інформації про
використання праці найманих осіб без
належного оформлення трудових
відносин та виплати роботодавцями
доходів у вигляді заробітної плати без
сплати податків до бюджету, а також
здійснення фізичною особою
підприємницької діяльності без
державної реєстрації.

Відповідно до п. 80.6 ст.80 Податкового
кодексу України під час проведення
фактичної перевірки в частині
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами), в
тому числі тим, яким установлено
випробування, перевіряється наявність
належного оформлення трудових
відносин, з'ясовуються питання щодо
ведення обліку роботи, виконаної
працівником, обліку витрат на оплату
праці, відомості про оплату праці
працівника. Для з'ясування факту
належного оформлення трудових
відносин з працівником, який здійснює
трудову діяльність, можуть
використовуватися документи, що
посвідчують особу, або інші документи,
які дають змогу її ідентифікувати
(посадове посвідчення, посвідчення
водія, санітарна книжка тощо).

Згідно п. 18.2 ст. 18 Податкового кодексу
України податкові агенти
прирівнюються до платників податку і
мають права та виконують обов'язки,
встановлені цим Кодексом для платників
податків.

Так, відповідно до п. 31.1 ст. 31
Податкового кодексу України, строком
сплати податку та збору визнається
період, що розпочинається з моменту
виникнення податкового обов'язку
платника податку із сплати конкретного
виду податку і завершується останнім
днем строку, протягом якого такий
податок чи збір повинен бути сплачений
у порядку, визначеному податковим
законодавством. Податок чи збір, що не
був сплачений у визначений строк,
вважається не сплаченим своєчасно.
Момент виникнення податкового
обов'язку платника податків, у тому
числі податкового агента, визначається
календарною датою.

Підпунктом 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 Податкового
кодексу України передбачено, що якщо
оподатковуваний дохід нараховується
податковим агентом, але не
виплачується (не надається) платнику
податку, то податок, який підлягає
утриманню з такого нарахованого
доходу, підлягає перерахуванню до
бюджету податковим агентом у строки,
встановлені цим Кодексом для місячного
податкового періоду.

Відповідно до п.п.49.18.1 п. 49.18 ст. 49
Податкового кодексу України податкові
декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює календарному місяцю (у тому
числі в разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця.

Об'єктом оподаткування податком на
доходи фізичних осіб є доходи у вигляді
заробітної плати, інші виплати та
винагороди, нараховані (виплачені)
платнику податку його працедавцем
відповідно до умов трудового або
цивільно-правового договору.

Так, згідно п. 57.1 ст. 57 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Податковий
агент зобов'язаний сплатити суму
податкового зобов'язання (суму
нарахованого (утриманого) податку),
самостійно визначеного ним з доходу, що
виплачується на користь платника
податку - фізичної особи та за рахунок
такої виплати, у строки, передбачені
цим Кодексом.

Відповідно до п. 54.2 ст. 54 Податкового
кодексу України, грошове зобов'язання
щодо суми податкових зобов'язань з
податку, що підлягає утриманню та
сплаті (перерахуванню) до бюджету в
разі нарахування/виплати доходу на
користь платника податку - фізичної
особи, вважається узгодженим
податковим агентом або платником
податку, який отримує доходи не від
податкового агента, в момент
виникнення податкового зобов'язання,
який визначається за календарною
датою, встановленою розділом IV цього
Кодексу для граничного строку сплати
податку до відповідного бюджету.

В силу приписів статті 2 Кодексу
законів про працю України, працівники
реалізують своє право на працю шляхом
укладення трудового договору про
роботу на підприємстві, в установі,
організації або з фізичною особою.
Джерелом коштів на оплату праці
працівників є частина доходу
підприємства та інші кошти, одержані
внаслідок їх господарської діяльності.

Обов'язковість ведення обліку доходів
і витрат підприємства закріплена
приписами Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні". Так, статтею 9
зазначеного Закону передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Фінансова, податкова, статистична та
інші види звітності, що використовують
грошовий вимірник, ґрунтуються на
даних бухгалтерського обліку (стаття 3
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
від 16.07.99 N 996-XIV).

Судом встановлено, що відповідно до
акту перевірки, підставою для
висновків про порушення позивачем
вимог Податкового кодексу України в
частині утримання та перерахування
податку з доходів фізичних осіб до
бюджету та сплату єдиного соціального
внеску відповідно до Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» відносно 182
працівникам є пояснення лише 5-ти
працівників, які, як зазначає
податковий орган, отримували заробітну
плату «в конвертах».

Згідно п.п.54.3.2. ст. 54 ПКУ податковий
орган вправі самостійно визначити
податкове зобов'язання платнику
податків, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках.

Такі дані встановлюються на підставі
наявних первинних документів, які є
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій і фіксують
факти здійснення господарських
операцій.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.69
КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно ст.86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Згідно ч.1, ч.4 ст.70 КАС України належними
є докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмету доказування. Обставини, які
за законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування, крім
випадків, коли щодо таких обставин не
виникає спору.

Суд вважає необґрунтованими та не
підтвердженими належними доказами
посилання представників відповідача
про донарахування по 189 особам податку
з найманих працівників лише на
пояснення п'яти осіб щодо отримання
ними заробітної плати у "конвертах",
оскільки зазначене спростовується
матеріалами справи та дослідженими під
час проведення перевірки відомостей
про нарахування та виплати заробітної
плати, які є документами первинного
обліку, а також показами свідка,
допитаного в судовому засіданні, який
категорично заперечив факт отримання
заробітної плати «в конверті».

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_4, попереджений про кримінальну
відповідальність за завідомо
неправдиві показання, зазначив, що він
дійсно працював у ТОВ «Мега Ленд» та
отримував заробітну плату
безготівковим шляхом на картковий
рахунок, відкритий в банківській
установі, заробітна плата складала 1000
грн. В судовому засіданні свідок ОСОБА_4
підтвердив, що він дійсно письмово
надавав пояснення працівнику міліції
про обставини праці у ТОВ «Мега Ленд»
та суму заробітної плати в розмірі 1000
грн., при цьому категорично заперечував
той факт, що отримував 4000 грн.
заробітної плати, як зазначено в його
поясненнях, і не знає яка саме особа
виправила зазначену ним першу цифру з «
1» на « 4», пояснив, що жодних претензій
щодо нарахування та випалити
заробітної плати він не має, отримував
її в повному обсязі в розмірі 1000 грн.

Що стосується пояснень ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с. 44-68т.2), наданих
працівникам ДПІ у Деснянському районі
у м.Києві, то зазначені пояснення суд
вважає не допустимими доказами факту
виплати заробітної плати, яка не була
оподаткована ТОВ «Мега Ленд», та
зазначає наступне.

Згідно змісту цих п'яти протоколів
неможливо достовірно встановити
період отримання коштів, при цьому
згідно пояснень ОСОБА_7, ОСОБА_8 кошти
вони отримували у безготівковій формі,
при цьому із пояснень представників
податкового органу та матеріалів акту
перевірки слідує, що зауваження щодо
оподаткування ТОВ «Мега Ленд» доходів,
виплачених у безготівковій формі -
відсутні, а тому даними поясненнями
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не підтверджується
факт виплати та отримання заробітної
плати «у конвертах» відносно даних
працівників, як зазначає відповідач.
Згідно пояснень ОСОБА_5, ОСОБА_6 при
отриманні коштів вони ставили свій
підпис на відомостях, але
представниками відповідача на надано
доказів того, що існує розбіжність між
даними відомостей по бухгалтерському
обліку підприємства про нарахування
заробітної плати та сумою виплачених
коштів, в судовому засіданні
представники відповідача зазначили, що
такі докази відсутні.

В порушення вищенаведеного, в акті
перевірки від 03.07.2014р. не встановлено
факти порушення платником податків
вимог податкового законодавства з
посиланням саме на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку.
Отже, визначення податкового
зобов'язання внаслідок встановлення
факту заниження позивачем податку з
доходів фізичних осіб лише на підставі
пояснень, в т.ч. і колишніх працівників
платника податку та без дослідження
документів первинного бухгалтерського
обліку суперечить приписам п.п.54.3.2. ст.54
ПКУ.

В зв'язку із цим суд визнає
необґрунтованим посилання податкового
органу на роздруківки даних
комп'ютерів ТОВ «Мега Ленд», оскільки
зазначені документи не є документами
первинного обліку, не є належними та
допустимими доказами факту саме
отримання працівниками ТОВ «Мега Ленд»
доходу (заробітної плати), в значно
більшому розмірі ніж значиться в
бухгалтерському та податковому обліку
підприємства.

В судовому засіданні представники
податкового органу підтвердили, що у
ДПІ у Деснянському районі у м.Києві
відсутні письмові докази факту виплати
заробітної плати у більшому розмірі,
ніж перерахованої через банківську
установу, відомості про нарахування та
отримання заробітної плати не містять
розбіжностей між бухгалтерським та
податковим обліком. Єдиною підставою,
на яку посилається податковий орган як
на доказ виплати доходу аналіз
роздруківки змісту серверного
обладнання ТОВ «Мега Ленд» та
письмові пояснення п'яти (а.с. 44-68т.2), із
189 осіб, які працювали на ТОВ «Мега
Ленд».

Стосовно проведеної експертизи,
висновки якого були використані при
проведенні перевірки, слід зазначити,
що згідно висновків експерта
науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру, на
питання «Чи міститься у наданих для
дослідження об'єктах явна та видалена
інформація про нарахування та виплату
заробітної плати. Якщо так, прошу
скопіювати на носій інформації»
судовий експерт надав відповідь, що
дане питання не розглядалося в зв'язку
із тим, що воно виходить за межі
компетенції експерта (а.с.40т.2).

Ст. 83 ПК України визначені матеріали,
які є підставами для висновків під час
проведення перевірок. У відповідності
до п. п. 83.1.6. ПК України підставами для
висновків під час проведення перевірок
є також інші матеріали, отримані в
порядку та у спосіб, передбачені цим
Кодексом або іншими законами, контроль
за дотриманням яких покладений на
органи державної податкової служби.

Згідно з пп. 14.1.171 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України податкова інформація
розуміється у значенні, визначеному
Законом України «Про інформацію».
Відповідно до ст.16 Закону України «Про
інформацію» податкова інформація -
сукупність відомостей і даних, що
створені або отримані суб'єктами
інформаційних відносин у процесі
поточної діяльності і необхідні для
реалізації покладених на контролюючі
органи завдань і функцій у порядку,
встановленому Податковим кодексом
України. Правовий режим податкової
інформації визначається Податковим
кодексом України та іншими законами. На
підставі ст. 83 Податкового кодексу
України затверджений перелік
матеріалів, які є підставами для
висновків під час проведення
перевірок: податкова інформація,
експертні висновки; судові рішення;
інші матеріали, отримані в порядку та у
спосіб, передбачені цим Кодексом або
іншими законами, контроль за
дотриманням яких покладений на органи
державної податкової служби.

Відповідно до статті 97 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом. Згідно з пунктом
44.1 статті 44 Кодексу для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. При цьому
платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим пункту 44.1 статті 44 Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що висновки акту ґрунтуються лише на
поясненнях осіб (суб'єктивних
припущеннях) та самостійному
тлумаченні інформації, що не
стосується бухгалтерського обліку
підприємства, що міститься в
комп'ютерній базі ТОВ «Мега Ленд»,
тобто податковим органом використаний
непрямий метод визначення податкового
зобов'язання, який не передбачено
законом. Суд зазначає, що викладені в
акті судження відповідача в акті
перевірки не ґрунтуються на жодному з
визначених ст. 83 Податкового кодексу
України джерел.

На підставі викладеного, пояснення
громадян, не можна вважати належними і
допустимими доказами податкового
правопорушення, оскільки твердження
вказаних осіб про нарахування та (чи)
виплату їм не облікованого заробітку у
ТОВ «Мега Ленд» не підтверджуються
жодними належними первинними
бухгалтерськими чи іншими
фінансово-господарськими документами.

З огляду на зазначене, - правові
підстави для оподаткування
відповідачем таких коштів - відсутні,
так само як відсутній і обов'язок щодо
перерахування податку на доходи
фізичних осіб та єдиного внеску до
бюджету у розмірі, визначеному
податковим органом.

Статтею 1 Закону України «Про оплату
праці» передбачено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором роботодавець виплачує
працівникові за виконану ним роботу.
Розмір заробітної плати залежить від
складності та умов виконуваної роботи,
професійно-ділових якостей працівника,
результатів його праці та
господарської діяльності
підприємства.

Однак, матеріали справи не містять
жодних доказів (розписок, відомостей
тощо) начебто отримання 189 працівниками
ТОВ «Мега Ленд» за перевіряємий період
від позивача грошових коштів у вигляді
заробітної плати в сумі, більшій ніж
задекларовано ТОВ «Мега Ленд».

При розгляді справи встановлено, що на
час прийняття спірних рішень, відсутні
докази того, що працівники мали
будь-які зауваження щодо невірного
розміру заробітної плати під час її
отримання, перевіркою не встановлено,
відсутні докази того, що між ТОВ «Мега
Ленд» та працівниками були якісь інші
умови оплати, або вони змінились за
домовленістю сторін. Відсутні докази
того, що за рахунок коштів ТОВ «Мега
Ленд» посадовою особою виплачувалися
працівникам інша заробітна плата, в
розмірі більшому ніж суми відображені
в штатному розкладі, або в платіжній
відомості виплати заробітної платні.

В разі якщо, посадова особа ТОВ «Мега
Ленд» особисто із своїх особистих
коштів сплачувала якісь кошти
працівникам, без оподаткування у
джерела виплати (так як він як фізична
особа не є податковим агентом), то такі
189 особи, повинні були по результатам
календарного року подати в ДПІ за
місцем знаходження податкову
декларацію, у якій відобразити кошти
отримані не за місцем роботи як дохід,
але такі докази відсутні.

Згідно висновків акту перевірки, в
межах проведеної перевірки при
дослідженні, порівнянні представлених
розрахунків сум доходу нарахованого,
сплаченого на користь платників
податків і сум утриманого з них податку
за формою 1ДФ за 2-4кв. 2011р., 2012-2013р.р.,
звітів про суми нарахованої заробітної
плати, розрахунково-платіжних
відомостей (розрахункові відомості )
про виплату заробітної плати за
перевіряємий період порушень
податковим органом не виявлено,
зауваження відсутні,що в судовому
засіданні було підтверджено
представниками податкового органу.

Слід зазначити, що суму штрафної
санкції податковий орган спірним
податковим повідомленням-рішенням від
16.07.2014р. № нарахував згідно із
пунктом 127.1 ст. 127 ПК України, якою
передбачено, що санкції застосовуються
за ненарахування, неутримання та/або
несплата (неперерахування) податків
платником податків, у тому числі
податковим агентом, до або під час
виплати доходу на користь іншого
платника податків. Таким чином,
визначальною умовою для застосування
штрафних санкцій, передбачених п. 127.1
ст. 127 ПК України є ненарахування,
неутримання та/або несплата
(неперерахування) податку до бюджету.

Тобто склад порушення передбаченого п.
127.1 ст. 127 ПК України передбачає, що
нарахування чи сплата, утримання
податку не відбулися до чи на момент
виплати доходу. Але доказів виплати ТОВ
«Мега Ленд» неоподаткованого доходу
(заробітної плати) із чіткою сумою та
періодом виплати податковим органом
суду не надано. Враховуючи відсутність
на момент винесення спірних рішень
фактів виплати доходу, відсутній склад
порушення, за яке передбачено санкції
по зазначеному п. 127.1 ст. 127 ПК України,
отже, в даному разі податковим органом
не доведено наявності об'єктивної
сторони правопорушення як підстави для
притягнення особи до юридичної
відповідальності. Норми щодо
застосування санкцій не підлягають
розширеному тлумаченню.

Податковим органом не доведено факту
порушення ТОВ «Мега Ленд» як
податковим агентом обов'язку зі
своєчасного та повного нарахування,
утримання та сплати до бюджету податку
під час виплати доходів 189 працівникам.
Адже висновок ДПІ про додаткову
виплату вказаним особам заробітної
плати «у конверті» не підтверджується
будь-якими документами
бухгалтерського обліку, ґрунтується
виключно на письмових поясненнях п'яти
із 189 працівників, один із яких взагалі
спростував інформацію зазначену в його
письмових поясненнях під час його
допиту в судовому засіданні як свідка
та не підтверджується документально,
зроблений передчасно.

Ні в ході проведення перевірки, ні
станом на момент винесення
оскаржуваний рішень відповідачем не
було отримано будь-яких інших
додаткових документальних належних та
допустимих доказів, які б дійсно
свідчили про виплату ТОВ «Мега Ленд»
заробітної плати в «конвертах», а також
нарахування заробітної плати в іншому
розмірі, аніж вказано у документах його
бухгалтерського обліку, та які б,
відповідно доказували наявність
документально підтверджених фактів
порушення відповідачем вимог
трудового та податкового
законодавства, а відтак,
підтверджували б і висновок
податкового органу про заниження
позивачем податку з доходів фізичних
осіб і обґрунтовували суму податку, яку
донараховано самостійно податковим
органом по кожному окремому працівнику
підприємства.

Таким чином відповідачем безпідставно
не взято до уваги офіційних первинних
бухгалтерських документів ТОВ «Мега
Ленд», податкової звітності,
відомостей про нарахування зарплати,
які мали обов'язково бути прийняті до
уваги та належним чином відображені в
акті перевірки, а в подальшому
слугувати належними доказами при
складанні висновку, що призвело до
необґрунтованих та передчасних
висновків щодо виплати позивачем не
облікованих доходів у вигляді
заробітної плати лише на роздруківці
змісту із комп'ютерної техніки ТОВ
«Мега Ленд», самостійному тлумаченні
змісту аркушів без назви перевіряючим,
але які жодним чином не є доказами саме
виплати заробітної плати.

Для визначення податкового
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб, яке має сплатити
податковий агент, необхідними
елементами є: встановлення осіб, по
відношенню до яких позивач є
податковим агентом, суми виплаченого
доходу і період, в який цей дохід
виплачувався, ставку податку по
відношенні до кожного з фізичних осіб,
на користь яких здійснювалась виплата
доходу, наявність законних підстав для
звільнення від оподаткування доходом з
фізичних осіб (сплата ринкового збору,
єдиного податку тощо), зменшення суми
податку на суму збору на
загальнообов'язкове державне пенсійне
та соціальне страхування.

Під час судового розгляду встановлено,
що податковий орган визначив
позивачеві, як податковому агенту,
податкове зобов'язання за податком з
доходів фізичних осіб без жодного
документального підтвердження та
з'ясування точного розміру сум, які
були отримані такими особами у
позивача. Так, представники
відповідача зазначають, що на даний час
навіть в межах кримінального
провадження допитані не всі особи, які
працювали на підприємстві.

За наявними матеріалами, які були на
час проведення перевірки, неможливо
достовірно зробити висновок про те, що
позивач виплачував дохід на користь
фізичних осіб, по відношенню до яких
він є податковим агентом, та чітко
підтверджується сума виплаченого
доходу.

Про встановлення порушень податкового
законодавства при нарахуванні та
виплати заробітної плати можуть
свідчити лише первинні бухгалтерські
документи щодо нарахування та виплати
цієї заробітної плати. До суду не
надані відповідні документи, яки б
підтверджували, що 189 осіб підписували
дві відомості щодо отримання ними
заробітної плати, а саме відомості щодо
отримання "офіційної" заробітної плати
та "неофіційної" заробітної плати, яка
видавалася "на руки". Будь-які інші
гроші "в конвертах", природа (власність)
яких не встановлена, якщо вони і були
надані працівникам, не відповідають
визначенню заробітної плати, можуть не
враховуватися при обчисленні об'єкта
оподаткування, не включатися до складу
прямих витрат та не є об'єктом
оподаткування податку з доходів
фізичних осіб розумінні п. 164.6 ст. 164 ПК
України.

Враховуючи, що будь-яких посилань на
первинні або інші документи, які
зафіксовані в бухгалтерському та
податковому обліку, що підтверджують
наявність фактів порушення
податкового законодавства в акті
перевірки податковим органом не
зазначено, заяви будь-яких осіб про
працевлаштування на підприємстві без
підтвердження фактичної виплати
заробітної плати може бути належним та
допустимим доказом в підтвердження
виключно наявності трудових відносин,
факт якого встановлюється при розгляді
цивільних спорів, але не може бути
доказом виплати конкретної суми
доходів.

Даний висновок суду згоджується із
практикою Вищого адміністративного
суду України, викладений в ухвалі від
18.03.2014р. по справі №К/800/60415/13, від 19.06.2014р.
по справі № К/9991/66237/11,

Слід зазначити, що на час розгляду
справи в суді, відсутнє судове рішення,
яке б підтверджувало факт грубого
порушення посадовими особами ТОВ «Мега
Ленд» трудового законодавства,
рішення, яким встановлено факт
ухилення від сплати податків, як
зазначили представники відповідача в
судовому засіданні вирок суду з цих
порушень відсутній, на даний час триває
лише досудове слідство.

Стосовно посилання представників
відповідача можливе доведення факту
заниження позивачем грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб та порушення вимог
трудового законодавства, що на даний
час встановлюється на досудовому
слідстві в кримінальному провадженні,
слід зазначити наступне.

Відповідно до п.п. 54.3.4. п. 54.3 ст. 54 ПК
України контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо
рішенням суду, що набрало законної
сили, особу визнано винною в ухиленні
від сплати податків.

Відповідно до п. 58.4 ст. 58 ПК України у
разі коли судом за результатами
розгляду кримінального провадження
про кримінальне правопорушення,
предметом якого є податки, збори,
винесено обвинувальний вирок, що
набрав законної сили, або винесено
рішення про закриття кримінального
провадження за нереабілітуючими
підставами, відповідний контролюючий
орган зобов'язаний визначити податкові
зобов'язання платника податків за
податками та зборами, несплата
податкових зобов'язань за якими
встановлена судовим рішенням, та
прийняти податкове
повідомлення-рішення про нарахування
платнику таких податкових зобов'язань
і застосування стосовно нього штрафних
(фінансових) санкцій у розмірах,
визначених цим Кодексом. При цьому
відповідно до п.п. 102.2.2. п. 102.2 ст. 102 ПК
України грошове зобов'язання може бути
нараховане або провадження у справі
про стягнення такого податку може бути
розпочате без дотримання строку
давності, визначеного в абзаці першому
пункту 102.1 цієї статті, якщо посадову
особу платника податків (фізичну особу
- платника податків) засуджено за
ухилення від сплати зазначеного
грошового зобов'язання або у
кримінальному провадженні винесено
рішення про його закриття з
нереабілітуючих підстав, яке набрало
законної сили.

В даному випадку жодного судового
рішення, яким засуджено посадову особу
ТОВ «Мега Ленд» за ухилення від сплати
зазначеного грошового зобов'язання або
у кримінальному провадженні винесено
рішення про його закриття з
нереабілітуючих підстав, яке набрало
законної сили як на момент проведення
перевірки так і на час розгляду справи
в суді відсутнє. Лист №1979 вих.14 від
11.06.2014р. прокуратури Деснянського
району м.Києва не містить встановлених
фактів чи доказів вини позивача у
порушенні податкового законодавства, а
являється лише зверненням до
відповідних уповноважених органів для
вирішення питання про перевірку фактів
можливого порушення податкового,
пенсійного та трудового законодавства
посадовими особами ТОВ «Мега Ленд», і
дане звернення було виключно підставою
для проведення невиїзної позапланової
документальної перевірки згідно
наказу №902 від 13.06.2014р. (а.с.79т.1).

Також податковий орган не позбавлений
права відповідно до п. 8.9 ст. 86 ПК
України розрахувати грошове
зобов'язання протягом 10 робочих днів з
дня, наступного за днем отримання цим
контролюючим органом відповідного
судового рішення (обвинувальний вирок,
ухвала про закриття кримінального
провадження за нереабілітуючими
підставами), що набрало законної сили в
разі проведення перевірки з обставин,
визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1
статті 78 цього Кодексу, щодо
кримінального провадження, у якому
розслідується кримінальне
правопорушення стосовно посадової
особи (посадових осіб) платника
податків (юридичної особи) або фізичної
особи - підприємця, що перевіряється,
предметом якого є податки та/або збори.

У відповідності до ч.2 ст.71 КАС України -
в адміністративних справах про
протиправність дій або бездіяльності
суб'єкту владних повноважень обов'язок
доказування правомірності свого
рішення, дії або бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти позову. Всупереч
наведеним вимогам, відповідач як
суб'єкт владних повноважень не довів
правомірності свого рішення.

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що під час
перевірки податковий орган дійшов
передчасного висновку про порушення
ТОВ «Мега Ленд» вимог податкового
законодавства щодо нарахування та
сплати суми податку з доходів фізичних
осіб, сума, яка визначено контролюючим
органом спірним податковим
повідомленням-рішенням належним чином
не підтверджена та не обґрунтована,
відповідач не давав суду докази того,
коли саме було виплачено дохід, на яку
суму, яким саме працівникам, жодні
докази відсутні.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, суд вважає
висновки податкового органу про
порушення позивачем нарахування та
сплати податку з доходів фізичних осіб
передчасними, не підтвердженими
жодними належними та допустимим
доказами, в зв'язку із чим позовні
вимоги ТОВ «Мега Ленд» визнаються
судом правомірними, обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мега Ленд"
до Державної податкової інспекції у
Деснянському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправними та скасування
рішень - задовольнити.

Скасувати рішення Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі м.Києва № від 03.07.2014р.,
вимогу про сплату боргу (недоїмки) від
03.07.2014р. №Ю-, податкове
повідомлення-рішення від 16.07.2014р.
№.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено
24.10.2014р.

Суддя
С.М. Гелета