Справа № 803/1800/14
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року Справа № 803/1800/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

при секретарі судового засідання
Мартинюк О.П.,

за участю представника позивача
Шептицької Н.В.,

представника відповідача Пивовара В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Підприємства «Волиньавтомотосервіс»
до Головного управління Міндоходів у
Волинській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Підприємство «Волиньавтомотосервіс»
звернулося з адміністративним позовом
до Головного управління Міндоходів у
Волинській області (далі - ГУ
Міндоходів у Волинській області) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
28.08.2014 року № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ
Міндоходів у Волинській області
проведена документальна невиїзна
перевірка стану дотримання
Підприємством «Волиньавтомотосервіс»
вимог законодавства України з питань
державної митної справи, про що
складено акт № 31/03-20-22-04-18/ від
15.08.2014 року.

На підставі вказаного акту перевірки
ГУ Міндоходів у Волинській області
28.08.2014 року було прийняте податкове
повідомлення-рішення № , яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем мито на
товари, що ввозяться на територію
України на 16391,80 грн., в т. ч.: за основним
платежем - 10927,85 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) - 5463,95
грн.

Позивач вважає, що вказане податкове
повідомлення-рішення винесено з грубим
порушенням чинного законодавства
України, з огляду на таке.

В акті перевірки № 31/03-20-22-04-18/ від
15.08.2014 року відповідачем було
встановлено факти заниження
податкових зобов'язань в результаті
надання недостовірних даних щодо
митної вартості товарів (вантажних
автомобілів, бувших у використанні), та
згідно з документами, отриманими від
митних органів Литовської Республіки,
вартість товару є вищою ніж та, що була
задекларована при митному оформленні.
Проте, позивач не погоджується із
такими висновками перевірки, оскільки
митна вартість ввезених автомобілів
була визначена у відповідності із
резервним методом, для підтвердження
митної вартості митному органу були
надані всі необхідні документи, і з
вказаною митною вартістю та сумами
податкових зобов'язань погодився
митний орган, тому зазначені
транспортні засоби були розмитнені та
випущені у вільний обіг.

Позивач просить визнати протиправним
та скасувати податкове
повідомлення-рішення ГУ Міндоходів у
Волинській області від 28.08.2014 року №
.

В поданих до суду письмових
запереченнях проти позову від 22.09.2014
року (а. с. 45-47) представник відповідача
адміністративний позов не визнав та
просить відмовити в його задоволенні з
тих підстав, що перевірка проведена з
дотриманням встановлених вимог, в ході
якої було використано інформацію
митних органів Литовської Республіки,
та встановлено, що вартість товарів
(транспортних засобів), поданих до
митного оформлення на Ягодинській
митниці Міндоходів, занижена, що
вплинуло на рівень оподаткування
товару, що підлягав перевірці, в зв'язку
з чим оскаржуваним податковим
повідомленням-рішенням було
правомірно донараховані грошові
зобов'язання з мита та застосовані
штрафні санкції.

В судовому засіданні представник
позивача адміністративний позов
підтримала з підстав, викладених у
позовній заяві, просить позов
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні адміністративний позов не
визнав з підстав, викладених у
письмових запереченнях проти позову,
просить у його задоволенні відмовити
повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази, суд приходить до висновку, що в
задоволенні адміністративного позову
слід відмовити повністю з таких
мотивів та підстав.

Судом встановлено, що згідно із наказом
ГУ Міндоходів у Волинській області від
06.08.2014 року № 598 «Про проведення
невиїзної документальної перевірки ПП
«Волиньавтомотосервіс» було
призначено тривалістю 30 робочих днів, з
07.08.2014 року документальну позапланову
невиїзну перевірку Підприємства
«Волиньавтомотосервіс» в частині
перевірки правильності визначення
бази оподаткування товарів, оформлених
згідно митних декларацій (МД) від 05.02.2013
року № 205070000/2013/006251, від 17.12.2012 року №
205070000/2012/071189, від 20.03.2013 року №
205070000/2013/015324, від 05.11.2012 року №
205070000/2012/060363, від 15.10.2012 року №
205070000/2012/055804, від 08.05.2013 року №
205070000/2013/010976, від 21.05.2012 року №
205070000/2012/024418, від 23.05.2012 року №
205070000/2012/025188, від 27.02.2013 року №
205070000/2013/011060, від 08.11.2012 року №
205070000/2012/061336 (а. с. 48).

06.08.2014 року за вих. № 4858/10/03-20-22-04-11 ГУ
Міндоходів у Волинській області
направило на Підприємство
«Волиньавтомотосервіс» повідомлення
про проведення перевірки (а. с. 49), яке
вручено позивачу 11.08.2014 року, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення (а. с.
50).

ГУ Міндоходів у Волинській області
проведена документальна невиїзна
перевірка стану дотримання
Підприємством «Волиньавтомотосервіс»
вимог законодавства України з питань
державної митної справи, про що
складено акт № 31/03-20-22-04-18/ від
15.08.2014 року (а. с. 23-32).

В акті перевірки № 31/03-20-22-04-18/ від
15.08.2014 року зазначено, що на адресу ГУ
Міндоходів у Волинській області від
Ягодинської митниці Міндоходів
надійшли листи від 30.12.2013 року №
1/1.1-14/3695, від 10.02.2014 року № 14/1.1-14/2090, від
05.03.2014 року № 03-70-54/959, від 30.04.2014 року №
03-70-54/1895, від 30.05.2014 року № 03-70-54/2317, від
11.06.2014 року № 03-70-54/2451 (а. с. 61-72), у яких із
посиланням на листи Міністерства
доходів і зборів України (а. с. 73-76)
йшлося про надання адміністративної
допомоги у проведенні перевірки щодо
підтвердження фактів оформлення
митними органами України транспортних
засобів, та отримано копії запитів
митних органів Литовської Республіки,
копії декларацій іноземних держав та
документів, що були підставою для
митного оформлення транспортних
засобів на митній території України.

Під час опрацювання вищевказаних
листів проведено порівняння
документів, надісланих з митних
органів Литовської Республіки та
документів, які були підставою для
митного оформлення на Ягодинській
митниці Міндоходів за МД від 05.02.2013 року
№ 205070000/2013/006251, від 17.12.2012 року №
205070000/2012/071189, від 20.03.2013 року №
205070000/2013/015324, від 05.11.2012 року №
205070000/2012/060363, від 15.10.2012 року №
205070000/2012/055804, від 08.05.2013 року №
205070000/2013/010976, від 21.05.2012 року №
205070000/2012/024418, від 23.05.2012 року №
205070000/2012/025188, від 27.02.2013 року №
205070000/2013/011060, від 08.11.2012 року №
205070000/2012/061336. При проведенні
співставлення та порівняння отриманих
декларацій і товаросупровідних
документів виявлено не підтвердження
автентичності поданих митному
органові документів щодо товарів,
митне оформлення яких завершено -
встановлено, що вартість транспортних
засобів, заявлена в країні експорту,
відрізняється від задекларованої під
час митного оформлення в Україні.
Недостовірність заявлених під час
митного оформлення відомостей
вплинула на рівень оподаткування
товарів, що підлягав перевірці.

Перевірці підлягали транспортні
засоби, головною ідентифікаційною
ознакою яких є індивідуальний номер
(номер кузова), а саме:

вантажний автомобіль: марка Volkswagen,
модель Transporter Т5, бувший у використанні,
кузов - WV1ZZZ7HZ6H071440, оформлений за МД від
05.02.2013 року № 205070000/2013/006251 (а. с. 91-94);

вантажний автомобіль: марка Peugeot Partner,
бувший у використанні, кузов -
VF3GC9HXC96211284, оформлений за МД від 17.12.2012
року № 205070000/2012/071189 (а. с. 95-98);

вантажний автомобіль: марка Volkswagen,
модель Transporter Т5, такий, що був у
використанні, номер кузова WV1ZZZ7HZ5H034933,
оформлений за МД від 20.03.2013 року №
205070000/2013/015324 (а. с. 103-106);

вантажний автомобіль: марка Ореl,
модель Combo-C-VAN, бувший у використанні,
кузов W0L0XCF25A4140415, оформлений за МД №
205070000/2012/060363 від 05.11.2012 року (а. с. 107-110);

вантажний автомобіль: марка Volkswagen,
модель Caddy SDI, бувший у використанні,
кузов WV1ZZZ2KZ8X048474, оформлений за МД від
15.10.2012 року № 205070000/2012/055804 (а. с. 79-82);

транспортний засіб: марка PEUGEOT, модель
PARTNER, номер кузова VF3GBWJYB96195707,
оформлений за МД від 08.05.2013 року №
205070000/2013/010976 (а. с. 115-120);

вантажний автомобіль: марка
Мегсеdеs-Веnz, модель Sprinter 411, кузов
WDB9046621R849519, оформлений за МД від 21.05.2012
року № 205070000/2012/024418 (а. с. 87-90);

вантажний автомобіль: мapкa Renault,
модель Kangoo, бувший у використанні,
кузов VF1FC07AF33820661, оформлений за МД від
23.05.2012 року № 205070000/2012/025188 (а. с. 83-86);

вантажний автомобіль: марка Volkswagen,
модель Transporter Т5, такий, що був у
використанні, номер кузова - WV1ZZZ7HZ8H115892,
оформлений за МД від 27.02.2013 року №
205070000/2013/011060 (а. с. 99-102);

вантажний автомобіль: мapкa Renault, модель
Trafic, бувший у використанні, кузов
VFlFLAMA67V302449, оформлений за МД від 08.11.2012
року № 205070000/2012/061336 (а. с. 111-114).

Аналіз та співставлення даних,
отриманих у відповідях з митних
органів іноземних країн, надає
можливість ідентифікувати товар,
зазначений у документах, отриманих з
митних органів іноземних країн, як
товар, митне оформлення якого
здійснювалося за МД, що підлягали
перевірці. В результаті співставлення
даних встановлено, що при митному
оформленні товару, його вартісні
показники були задекларовані
недостовірно.

В ході перевірки встановлено, що при
митному оформленні підприємством було
надано недостовірні відомості щодо
вартості товарів. Аналіз документів,
отриманих від митних органів
Литовської Республіки, свідчить про те,
що вартість товару є вищою ніж та, що
була задекларована при митному
оформленні.

Перевіркою встановлено
невідповідність вартісних показників
товарів, заявлених при митному
оформленні на Ягодинській митниці,
вартості транспортних засобів, що
вказана в експортних митних
деклараціях іноземних держав, а саме:

за МД від 05.02.2013 року № 205070000/2013/006251
митна вартість товару становить 4080,00
Євро, або 44195,03 грн., тоді як згідно з
даними, отриманими з Литовської
Республіки, вартість товару становить
19000,00 литовських літ, або 59606,74 грн.;

за МД від 17.12.2012 року № 205070000/2012/071189
митна вартість товару становить 2020,00
Євро, або 21120,40 грн., тоді як згідно з
даними, отриманими з Литовської
Республіки, вартість товару становить
7500,00 литовських літ, або 22711,23 грн.;

за МД від 20.03.2013 року № 205070000/2013/015324
митна вартість товару становить 3570,00
Євро, або 36935,72 грн., тоді як згідно з
даними, отриманими з Литовської
Республіки, вартість товару становить
18300,00 литовських літ, або 54835,02 грн.;

за МД від 05.11.2012 року № 205070000/2012/060363
митна вартість товару становить 3180,00
Євро, або 32661,80 грн., тоді як згідно з
даними, отриманими з Литовської
Республіки, вартість товару становить
11300,00 литовських літ, або 33613,99 грн.;

за МД від 15.10.2012 року № 205070000/2012/055804
митна вартість товару становить 2800,00
Євро, або 26744,82 грн., тоді як згідно з
даними, отриманими з Литовської
Республіки, вартість товару становить
14900,00 литовських літ, або 44736,77 грн.;

за МД від 08.05.2013 року № 205070000/2013/010976
митна вартість товару становить 1350,00
Євро, або 14143,17 грн., тоді як згідно з
даними, отриманими з Литовської
Республіки, вартість товару становить
6215,04 литовських літ, або 18857,56 грн.;

за МД від 21.05.2012 року № 205070000/2012/024418
митна вартість товару становить 3520,00
Євро, або 35784,27 грн., тоді як згідно з
даними, отриманими з Литовської
Республіки, вартість товару становить
12500,00 литовських літ, або 36803,41 грн.;

за МД від 23.05.2012 року № 205070000/2012/025188
митна вартість товару становить 1390,00
Євро, або 14184,71 грн., тоді як згідно з
даними, отриманими з Литовської
Республіки, вартість товару становить
5524,48 литовських літ, або 16327,72 грн.;

за МД від 27.02.2013 року № 205070000/2013/011060
митна вартість товару становить 4570,00
Євро, або 49649,12 грн., тоді як згідно з
даними, отриманими з Литовської
Республіки, вартість товару становить
22300,00 литовських літ, або 67507,41 грн.;

за МД від 08.11.2012 року № 205070000/2012/061336
митна вартість товару становить 3700,00
Євро, або 37695,15 грн., тоді як згідно з
даними, отриманими з Литовської
Республіки, вартість товару становить
23999,00 литовських літ, або 70811,76 грн.

Таким чином, в ході перевірки
встановлено факти недостовірного
декларування вартісних показників
товару (транспортних засобів)
позивачем, факти заниження податкових
зобов'язань, неправильного визначення
митної вартості товарів, у зв'язку з чим
розраховано суму заниження податкових
зобов'язань, які виникли внаслідок
неправильного визначення митної
вартості товару у розмірі 34969,15 грн., в т.
ч.: мито - 10927,85 грн., ПДВ - 24041,30 грн.

Подані позивачем письмові заперечення
від 21.08.2014 року № 304 до акту перевірки (а.
с. 33-34) були відхилені, про що відповідач
повідомив листом від 28.08.2014 року (а. с.
35-37).

На підставі акту перевірки №
31/03-20-22-04-18/ від 15.08.2014 року ГУ
Міндоходів у Волинській області 28.08.2014
року було прийняте податкове
повідомлення-рішення № , яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем мито на
товари, що ввозяться на територію
України на 16391,80 грн., в т. ч.: за основним
платежем - 10927,85 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) - 5463,95
грн. (а. с. 20).

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового
кодексу України (ПК України) від 02.12.2010
року № 2755-VI (з наступними змінами та
доповненнями) передбачено, що з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу,
платник податків має право оскаржити в
суді податкове повідомлення-рішення
або інше рішення контролюючого органу
про нарахування грошового зобов'язання
у будь-який момент після отримання
такого рішення.

Згідно із частиною другою статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) юрисдикція
адміністративних судів поширюються на
публічно-правові спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Частиною третьою статті 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до частин першої, другої
статті 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку суду, відповідач довів
правомірність оскаржуваного в даній
адміністративній справі податкового
повідомлення-рішення, з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 345
Митного кодексу України (МК України)
від 13.03.2012 року № 4495-VI (з наступними
змінами та доповненнями) документальна
перевірка - це сукупність заходів, за
допомогою яких органи доходів і зборів
переконуються у правильності
заповнення митних декларацій,
декларацій митної вартості та в
достовірності зазначених у них даних,
законності ввезення (пересилання)
товарів на митну територію України або
на територію вільної митної зони,
вивезення (пересилання) товарів за межі
митної території України або за межі
території вільної митної зони, а також
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати митних платежів.

Частиною першою статті 351 цього ж
Кодексу визначено, що предметом
документальних невиїзних перевірок є
дані про своєчасність, достовірність,
повноту нарахування та сплати митних
платежів при переміщенні товарів через
митний кордон України підприємствами,
а також при переміщенні товарів через
митний кордон України громадянами з
поданням митної декларації,
передбаченої законодавством України
для підприємств.

Як передбачено пунктом 2 частини другої
статті 351 МК України, документальна
невиїзна перевірка проводиться у разі
надходження від уповноважених органів
іноземних держав документально
підтвердженої інформації про
непідтвердження автентичності поданих
органові доходів і зборів документів
щодо товарів, митне оформлення яких
завершено, недостовірність відомостей,
що в них містяться, а також запитів
стосовно надання інформації про
зовнішньоекономічні операції, які
здійснювалися за участю суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності -
резидентів України.

На думку суду, оскільки на адресу
відповідача надійшла документально
підтверджена інформація від митних
органів Литви (а. с. 61-76), тому наказ ГУ
Міндоходів у Волинській області 06.08.2014
року № 598 «Про проведення невиїзної
документальної перевірки ПП
«Волиньавтомотосервіс» відповідає
вимогам пункту 2 частини другої статті
351 МК України.

Відповідно до частини четвертої статті
351 МК України документальна невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами органу доходів і зборів в
приміщенні цього органу за умови
направлення керівнику відповідного
підприємства або відповідному
громадянину рекомендованим листом з
повідомленням про вручення або
особистого вручення зазначеним особам
чи уповноваженим ними представникам
під розписку письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
перевірки.

Судом встановлено, що 06.08.2014 року за вих.
№ 4858/10/03-20-22-04-11 ГУ Міндоходів у
Волинській області направило на
Підприємство «Волиньавтомотосервіс»
повідомлення про проведення перевірки
(а. с. 49), яке вручено позивачу 11.08.2014
року, що підтверджується повідомленням
про вручення поштового відправлення (а.
с. 50), відтак, відповідачем додержані
вимоги частини четвертої статті 351 МК
України.

Згідно із статтею 352 МК України
посадовими особами органів доходів і
зборів під час проведення перевірок
можуть бути використані: 1) документи,
визначені цим Кодексом; 2) податкова
інформація; 3) експертні висновки; 4)
судові рішення; 5) отримані від
уповноважених органів іноземних
держав документально підтверджені
відомості щодо вартісних, кількісних
або якісних характеристик, країни
походження, складу та інших
характеристик, які мають значення для
оподаткування товарів, їх ввезення
(пересилання) на митну територію
України або на територію вільної
митної зони чи вивезення (пересилання)
за межі митної території України або
території вільної митної зони, які
відрізняються від задекларованих під
час митного оформлення; 6) інші
матеріали, отримані в порядку та
спосіб, передбачені цим Кодексом або
іншими законами України.

Відповідно до статті 49 МК України
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Пунктом 4 частини п'ятої статті 54 цього
ж Кодексу передбачено, що орган доходів
і зборів з метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів має право проводити в
порядку, визначеному статтями 345 - 354
цього Кодексу, перевірки правильності
визначення митної вартості товарів
після їх випуску.

Згідно із частиною першою статті 354 МК
України результати перевірок
оформлюються у формі акта або довідки,
які підписуються посадовими особами
органу доходів і зборів та керівником
підприємства, що перевірялося, або
уповноваженою ним особою. У разі
встановлення під час перевірки
порушень складається акт.

Частиною шостою статті 345 цього ж
Кодексу визначено, що результати
перевірки оформлюються актом
(довідкою) та є підставою для
самостійного визначення органом
доходів і зборів суми податкового
зобов'язання підприємства щодо сплати
митних платежів, застосування заходів,
передбачених законами України.

Відповідно до пункту 54.4 статті 54 ПК
України у разі надходження від
уповноважених органів іноземних
держав документально підтверджених
відомостей щодо країни походження,
вартісних, кількісних або якісних
характеристик, які мають значення для
оподаткування товарів і предметів при
ввезенні (пересиланні) на митну
територію України або територію
вільної митної зони або вивезенні
(пересиланні) товарів і предметів з
митної території України або території
вільної митної зони, які відрізняються
від задекларованих під час митного
оформлення, контролюючий орган має
право самостійно визначити базу
оподаткування та податкові
зобов'язання платника податків шляхом
проведення дій, визначених пунктом 54.3
цієї статті, на підставі відомостей,
зазначених у таких документах.

Як встановлено судом, позивачем на
митну територію України буди ввезені
транспортні засоби, бувші у
використанні, на підставі МД від 05.02.2013
року № 205070000/2013/006251, від 17.12.2012 року №
205070000/2012/071189, від 20.03.2013 року №
205070000/2013/015324, від 05.11.2012 року №
205070000/2012/060363, від 15.10.2012 року №
205070000/2012/055804, від 08.05.2013 року №
205070000/2013/010976, від 21.05.2012 року №
205070000/2012/024418, від 23.05.2012 року №
205070000/2012/025188, від 27.02.2013 року №
205070000/2013/011060, від 08.11.2012 року №
205070000/2012/061336, митну вартість яких було
визначено за резервним методом.

Разом з тим, в ході перевірки (акт №
31/03-20-22-04-18/ від 15.08.2014 року) органом
доходів і зборів було встановлено, що
при митному оформленні позивачем
вказаних товарів надано недостовірні
відомості щодо вартості товарів,
аналіз документів, отриманих від
митних органів Литовської Республіки,
свідчить про те, що вартість товарів є
вищою ніж та, що була задекларована при
митному оформленні.

На думку суду, отримані від
уповноважених органів Литви
документально підтверджені відомості
(а саме експортні митні декларації)
щодо вартісних характеристик, які
мають значення для оподаткування
товарів, які відрізняються від
задекларованих під час митного
оформлення (а. с. 51-60), в силу приписів
статті 352 МК України правомірно були
використані посадовими особами
відповідача в ході проведення
перевірки, є належними та допустимими
доказами для прийняття їх судом при
вирішенні даного спору.

Відтак, суд приходить до висновку, що в
ході судового розгляду справи знайшли
своє підтвердження висновки перевірки
про факти недостовірного декларування
вартісних показників товару
(транспортних засобів) позивачем,
неправильного визначення митної
вартості товарів, факти заниження
податкових зобов'язань.

При цьому, суд не бере до уваги доводи
позивача про те, що в тексті акту
перевірки невірно вказані редакції
статей ПК України, оскільки такий
недолік не впливає на висновки
перевірки, відповідні положення ПК
України на час відповідних митних
оформлень та прийняття податкового
повідомлення-рішення за своїм змістом
є незмінними.

Суд також не бере до уваги покликання
представника позивача на постанову
Верховного Суду України від 07.11.2011 року,
оскільки у ній висловлена правова
позиція щодо застосування
законодавства, яке втратило чинність.

Крім того, доводи представника
позивача про застосування шостого
(резервного) методу при здійсненні
митного оформлення спірних
транспортних засобів саме митним
органом також не можуть бути взяті до
уваги, оскільки спростовуються даними
МД, у графі 43 яких позивач (як одночасно
одержувач товарів та декларант)
самостійно визначив цей метод, а
згідно, зокрема, із відомостями форми
декларації митної вартості вказаний
метод був визначений за результатами
проведення процедури консультацій (а.
с. 161). На думку суду, митне оформлення
товарів за резервним методом не
позбавляє орган доходів і зборів (у
разі надходження від уповноважених
органів іноземних держав
документально підтверджених
відомостей щодо вартісних
характеристик, які мають значення для
оподаткування товарів і предметів при
ввезенні (пересиланні) на митну
територію України, які відрізняються
від задекларованих під час митного
оформлення) права самостійно визначити
базу оподаткування та податкові
зобов'язання платника податків.

Таким чином, з наведених вище підстав
суд приходить до висновку, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення прийняте з
дотриманням вимог чинного
законодавства України, відсутні
підстави для його скасування, у зв'язку
з чим позовні вимоги про визнання його
протиправним та скасування до
задоволення не підлягають.

Керуючись частиною третьою статті 160,
статтями 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на підставі Митного кодексу
України, Податкового кодексу України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Підприємства
«Волиньавтомотосервіс» до Головного
управління Міндоходів у Волинській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
В.М.Валюх

Постанова складена у повному обсязі 23
жовтня 2014 року