Справа № 2а-0106/167/12, 0106/3940/12
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/59509/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:
Чумаченко Т.А., Смоковича М.І., Сороки
М.О., розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Євпаторійського міського
суду Автономної Республіки Крим від 13
квітня 2012 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 20 серпня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Євпаторійської міської ради про
визнання протиправною бездіяльності, -
в с т а н о в и л а:ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до Євпаторійської
міської ради про визнання протиправною
бездіяльності.

Постановою Євпаторійського міського
суду Автономної Республіки Крим

від 13 квітня 2012 року у задоволенні
позову відмовлено.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 20 серпня 2012 року постанову
Євпаторійського міського суду
Автономної Республіки Крим від 13
квітня 2012 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у
справі рішеннями судів, ОСОБА_4
звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій посилається
на неправильне застосування судами
норм матеріального і процесуального
права, просить рішення судів першої та
апеляційної інстанцій скасувати та
постановити нове рішення, яким позов
задовольнити.

У зв'язку з відсутністю клопотань усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, відповідно
до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд касаційної скарги проводиться
в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність правової оцінки обставин
у справі та застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Судами встановлено, що 11 лютого 2005 року
між фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_4 та Євпаторійською міською радою
укладений договір оренди земельної
ділянки загальною площею 199,86 кв.м по
АДРЕСА_1, строком на 5 років до 18 червня
2010 року.

ОСОБА_4 у листопаді 2011 року та лютому 2012
року зверталась до Євпаторійської
міської ради із заявою про підписання
додаткової угоди до договору оренди
спірної земельної ділянки, за
результатами розгляду яких рішенням
Євпаторійської міської ради №622/59

від 23 березня 2012 року позивачу
відмовлено у пролонгації договору
оренди спірної земельної ділянки.

При цьому рішення Євпаторійської
міської ради №622/59 від 23 березня 2012 року
є чинним та у встановленому законом
порядку не оскаржено.

З метою зобов'язання відповідача
укласти додаткову угоду до договору
оренди спірної земельної ділянки,
позивач звернулась до суду з цим
позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Прикінцевими положеннями Закону
України «Про оренду землі» визначено,
що до розмежування відповідно до
закону земель державної і комунальної
власності орендодавцями земельних
ділянок у межах населених пунктів, крім
земель, переданих у приватну власність,
є відповідні сільські, селищні, міські
ради, а за межами населених пунктів -
відповідні органи виконавчої влади в
межах повноважень, визначених
Земельним кодексом України.

Згідно з частиною 1 статті 116 Земельного
кодексу України (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до статті 124 Земельного
кодексу України передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Положеннями Закону України «Про оренду
землі» визначено, що укладення
договору оренди земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності здійснюється на підставі
рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування - орендодавця,
прийнятого у порядку, передбаченому
Земельним кодексом України, або за
результатами аукціону.

Згідно зі статтею 33 Закону України «Про
оренду землі» по закінченню строку, на
який було укладено договір оренди
землі, орендар, який належно виконував
обов'язки за умовами договору, має
переважне право перед іншими особами
на укладення договору оренди землі на
новий строк (поновлення договору
оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися
переважним правом на укладення
договору оренди землі на новий строк,
зобов'язаний повідомити про це
орендодавця до спливу строку договору
оренди землі у строк, встановлений цим
договором, але не пізніше ніж за місяць
до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення
договору оренди землі орендар додає
проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі
його умови можуть бути змінені за
згодою сторін. У разі недосягнення
домовленості щодо орендної плати та
інших істотних умов договору переважне
право орендаря на укладення договору
оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін
розглядає надісланий орендарем
лист-повідомлення з проектом
додаткової угоди, перевіряє його на
відповідність вимогам закону, узгоджує
з орендарем (за необхідності) істотні
умови договору і, за відсутності
заперечень, приймає рішення про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної та комунальної
власності), укладає з орендарем
додаткову угоду про поновлення
договору оренди землі. За наявності
заперечень орендодавця щодо
поновлення договору оренди землі
орендарю направляється
лист-повідомлення про прийняте
орендодавцем рішення.

Крім того, необхідною умовою укладення
договору оренди земельної ділянки, яка
перебуває у державній власності, є
наявність рішення відповідного органу
про надання земельної ділянки. За
відсутності такого рішення зобов'язати
цей орган в судовому порядку укласти
такий договір або ж його поновити
неможливо, оскільки це суперечить
вимогам законодавства - відповідно до
статті 319 Цивільного кодексу України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Районна державна адміністрація при
здійсненні повноважень власника землі
є вільною у реалізації права
розпоряджатися землею та вільна у
виборі суб'єкта щодо надання йому права
користування землею в порядку,
встановленому законом.

Отже, реалізація переважного права на
поновлення договору оренди земельної
ділянки можлива лише за наявності
волевиявлення на те сторін, яке з боку
уповноваженого органу оформлюється
відповідним рішенням.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
виходили з того, що підстави для
зобов'язання відповідача укласти з
позивачем додаткову угоду до договору
оренди спірної земельної ділянки -
відсутні.

З таким висновком судів погоджується і
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,
оскільки він ґрунтується на вірно
встановлених фактичних обставинах
справи, яким дана належна юридична
оцінка, правильно застосовані норми
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, та не допущено
порушень процесуального закону, які
призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених у
рішеннях судів першої та апеляційної
інстанцій.

Постановлені у справі рішення судів є
законними і обґрунтованими, а тому
підстави для їх зміни чи скасування
відсутні.

Керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Євпаторійського міського
суду Автономної Республіки Крим

від 13 квітня 2012 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду

від 20 серпня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Євпаторійської міської ради
про визнання протиправною
бездіяльності - залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може
бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: