Справа № 607/12591/14-а
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2014 Справа №607/12591/14-а
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

головуючої судді
Герчаківської О.Я.,

за участю секретаря
Мандзія В.П.,

представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача

УПФ України в м. Тернополі
Сойки Г.Є.,

представника відповідача ГУ

УПФ України в
Тернопільській області
Трохановського Т.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі, Головного
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області про визнання
дій неправомірними, зарахування
пільгового стажу та призначення пенсії
на пільгових умовах, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі про визнання дій
неправомірними, зарахування
пільгового стажу та призначення пенсії
на пільгових умовах. В обґрунтування
позовних вимог зазначив,

що з 16 липня 1983 року працював
електрозварником другого розряду
Виробничого об'єднання
«Тернопільський комбайновий завод»,
протокол №87 від 16 липня 1983 року. В
зв'язку із введенням нових тарифних
умов оплати праці з 01 березня 1988 року
він був зарахований електрозварником
автоматичних, напівавтоматичних машин,
наказ №209/9 від 22 лютого 1988 року. 01
серпня 2000 року позивач переведений в
Дочірнє підприємство «Завод
сільгоспмашин» ВАТ «Тернопільський
комбайновий завод» електрозварником
автоматичних та напівавтоматичних
машин третього розряду, наказ №551 від 28
липня 2000 року, де працював по 02 липня 2001
року. Звільнений із займаної посади за
власним бажанням, наказ №57 від 02 липня
2001 року. Виконувана ОСОБА_4 робота надає
право на пільгове пенсійне
забезпечення, а тому позивач звернувся
до Управління пенсійного фонду України
в м. Тернополі із заявою про
призначення йому пенсії за віком на
пільгових умовах. Однак йому було
відмовлено у призначенні пенсії на
пільгових умовах, оскільки Виробниче
об'єднання «Тернопільський
комбайновий завод» та Дочірнє
підприємство «Завод сільгоспмашин»
ВАТ «Тернопільський комбайновий
завод» ліквідовані, відсутні печатки,
що унеможливлює пред'явлення пільгової
довідки в Управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі за період з 16
липня 1983 року по 02 липня 2001 року. ОСОБА_4
вважає такі дії відповідача
неправомірними та просить зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі зарахувати йому період
роботи з 16 липня 1983 року по 02 липня 2001
року до пільгового стажу та призначити
йому пенсію на пільгових умовах з
моменту настання права на пенсію на
пільгових умовах з 24 березня 2014 року.

20 серпня 2014 року за заявою ОСОБА_4
до участі в справі в якості
співвідповідача було залучено Головне
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області, яким
приймалося рішення про зарахування
позивачу стажу роботи,що дає право на
призначення пенсії на пільгових
умовах.

30 вересня представник позивача
ОСОБА_1 подала суду заяву про уточнення
позовних вимог в якій просить визнати
неправомірними дії Головного
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області та зарахувати
ОСОБА_4 період роботи 02 липня 2001 року до
пільгового стажу та зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі призначити позивачу
пенсію на пільгових умовах з 23 березня
2014 року. Подану заяву остання
підтримала та просила задовольнити в
повному обсязі.

Представник відповідача Управління
Пенсійного фонду України в м.Тернополі
позовні вимоги не визнала з підстав,
викладених у письмових запереченнях,
просить суд у їх задоволенні відмовити.

Представник відповідача Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області з позовними
вимогами не погодився, зазначивши, що
позивачем ОСОБА_4 не було представлено
документів про атестацію, яка
передбачена для посад, що дають право
на призначення пенсії на пільгових
умовах.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що
орієнтовно в період з 1987 року по 1995 рік
він працював на «Комбайновому заводі»
разом із ОСОБА_4 Останній працював
зварювальником напівавтоматичних
установок, зварювали трубки. Про
виконувану позивачем роботу йому
відомо, так як вони працювали на одній
ділянці.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що з
позивачем знайомий багато років,
оскільки працював з ним на
«Комбайновому заводі» з 1987 року до його
звільнення у 2001 чи 2002 році. ОСОБА_4
працював зварювальником автоматичних
і напівавтоматичних машин.

Заслухавши пояснення представників
сторін, покази свідків, вивчивши
матеріали справи суд вважає, що позов
підлягає до задоволення частково,
виходячи з наступного.

Як вбачається із записів у трудовій
книжці ОСОБА_4, останній з 16 липня 1983
року працював електрозварником
другого розряду Виробничого об'єднання
«Тернопільський комбайновий завод»,
протокол №87 від 16 липня 1983 року. В
зв'язку із введенням нових тарифних
умов оплати праці з 01 березня 1988 року
він був зарахований електрозварником
автоматичних, напівавтоматичних машин,
наказ №209/9 від 22 лютого 1988 року. 01
серпня 2000 року позивач переведений в
Дочірнє підприємство «Завод
сільгоспмашин» ВАТ «Тернопільський
комбайновий завод» електрозварником
автоматичних та напівавтоматичних
машин третього розряду, наказ №551 від 28
липня 2000 року, де працював по 02 липня 2001
року. Звільнений із займаної посади за
власним бажанням, наказ №57 від 02 липня
2001 року.

20 червня 2014 року Комісія з питань
підтвердження стажу роботи на посадах,
що дають право на призначення пенсії на
пільгових умовах, або за вислугу років
при Головному управління Пенсійного
фонду України в Тернопільській області
розглянула заяву ОСОБА_4 про
підтвердження стажу роботи, що дає
право на призначення пенсії на
пільгових умовах, прийняла рішення №6,
яким зарахувала позивачу період роботи
з 16 липня 1983 року по 21 серпня 1992 року до
пільгового стажу роботи за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України.

Протоколом №33 засідання комісії
управління Пенсійного фонду України в
м.Тернополі для розгляду
питань,пов'язаних з призначенням
пенсій, відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 04 липня 2014
року, вирішено відмовити ОСОБА_4 у
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах.

Відповідно до п.б ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Порядок пенсійного забезпечення осіб,
які працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
законодавством, що діяло раніше,
визначається ст.100 цього Закону, згідно
з якою таким особам призначається
пенсія на наступних умовах: а) особам,
які мають на день введення в дію цього
Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; б) особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13 - 14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Відповідно до п. «б» ч.1 ст.14 Закону СРСР
«Про пенсійне забезпечення громадян в
СРСР», п. п. «б» п.16 розділу II Положення
про порядок призначення та виплату
державних пенсій, затвердженого
постановою Ради Міністрів СРСР від
03.08.1972 року №590, на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи,
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах з шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним РМ СРСР -
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах;

Згідно з Порядком застосування Списків
№ 1 і № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників при обчисленні
стажу роботи, що дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України №
383 від 18.11.2005 року, при визначенні права
на пенсію за віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, які були
чинними на період роботи особи. При
цьому до пільгового стажу
зараховується весь період роботи на
відповідних посадах або за професіями
незалежно від дати внесення цієї
посади чи професії до Списків.

Право електрозварників на пільгову
пенсію передбачено розділом XXXII
«Загальні професії» Списку №2
виробництв, цехів, професій і посад,
затвердженим постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 та
Розділом XXXIIІ Списку №2 виробництв,
цехів, професій, посад і показників з
шкідливими і важкими умовами праці,
затвердженим постановою Ради
Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10.

Статтею 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» передбачено, що
основним документом, який підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка.

Зазначеній нормі відповідає
пункт 1 Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року N
637.

Пунктом 18 зазначеного Порядку
передбачено, що за відсутності
документів про наявний стаж роботи і
неможливості одержання їх внаслідок
ліквідації підприємства, установи,
організації або відсутності архівних
даних з інших причин, ніж ті, що
зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі мали документи про свою роботу
за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_7 та ОСОБА_8, підтвердили той факт,
що позивач ОСОБА_4 дійсно працював
електрозварником автоматичних,
напівавтоматичних машин Виробничого
об'єднання «Тернопільський
комбайновий завод» та Дочірнього
підприємства «Завод сільгоспмашин»
ВАТ «Тернопільський комбайновий
завод», які ліквідовані. Таким чином,
ОСОБА_4 має право на призначення пенсії
за віком на пільгових умовах.

Суд вважає безпідставним твердження
відповідача про те, що відсутність
даних про проведення атестації робочих
місць не дає права позивачу на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

Атестація робочих місць за умовами
праці - це комплексна оцінка всіх
факторів виробничого середовища і
трудового процесу, супутніх
соціально-економічних факторів, що
впливають на здоров'я і працездатність
працівників в процесі трудової
діяльності. Відповідно до пунктів 1, 2
Порядку проведення атестації робочих
місць за умовами праці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 1 серпня 1992 року N 442, атестація
робочих місць за умовами праці
проводиться на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріали є
потенційними джерелами шкідливих і
небезпечних виробничих факторів, що
можуть несприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхніх
нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Основна мета атестації полягає у
регулюванні відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах.

Частиною другою пункту 4 зазначеного
Порядку встановлено, що
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Таким чином, законодавцем покладено
обов'язок проведення атестації робочих
місць на керівників підприємств, а тому
її непроведення не може позбавити
громадян їх конституційного права на
соціальний захист щодо вирішення
питань надання пенсій за віком на
пільгових умовах відповідно до статті
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Аналізуючи наведені обставини та
досліджені докази, суд приходить до
переконання, що заявлений позов ОСОБА_4
підлягає до задоволення частково,
шляхом визнання неправомірними дій
Головного управління Пенсійного фонду
України в Тернопільській області в
частині незарахування ОСОБА_4 періоду
роботи з 22 серпня 1992 року по 02 липня 2001
року до пільгового стажу роботи,
оскільки період роботи з 16 липня 1983
року по 21 серпня 1992 року позивачу
зараховано до пільгового стажу роботи
за списком №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, та зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
призначити ОСОБА_4 пенсію за віком на
пільгових умовах з 24 березня 2014 року.

Враховуючи викладене, керуючись ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», Постановою КМУ від
16.01.2003 року за № 36 «Про затвердження
списків виробництв, робіт, професій,
посад і показників, зайнятість в яких
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах», Порядком
застосування Списків №1 і №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію на
пільгових умовах, затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18.11.2005
року №383, ст.ст.6-11, 71, 104, 158-163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області в частині
незарахування ОСОБА_4 періоду роботи з
22 серпня 1992 року по 02 липня 2001 року до
пільгового стажу роботи.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Тернополі призначити
ОСОБА_4 пенсію за віком на пільгових
умовах з 24 березня 2014 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя
О.
Герчаківська