Справа № 824/2980/14-а
Суддя: Спіжавка Георгій Георгійович
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 жовтня 2014 р. м.
Чернівці справа №
824/2980/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Спіжавки Г.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Червоняк
У.С.,

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до Першотравневого
відділу Державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції про визнання бездіяльності
неправомірною, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Чернівецького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Першотравневого відділу Державної
виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції про
визнання бездіяльності неправомірною.

Позовні вимоги обгрунтовуються
наступним чином.

Як зазначає позивач, 17.06.2009р.
Першотравневим відділом Державної
виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції при
примусовому виконанні виконавчого
напису нотаріуса №1542 від 23.04.2009 р.,
відкрито виконавче провадження ВП
№13354602 про звернення стягнення на
квартиру № 4, що знаходиться в АДРЕСА_1,
що належить на праві власності ОСОБА_2.

09.10.2014 р. позивач дізналася про те, що
електронні торги з реалізації
іпотечного майна, а саме квартири за
адресою АДРЕСА_1, яка належить позивачу,
призначені на 03.11.2014 року.

В квартирі за зазначеною адресою
зареєстрована неповнолітня дитина.

Позивач посилається на те, що
Інструкцією з організації примусового
виконання рішень від 02.04.2012 року №512/5 п.
4.5.9 передбачено, що у разі предачі на
реалізацію нерухомого майна, право
власності на яке або право
користування яким мають діти,
необхідний попередній дозвіл органів
опіки та піклування, що надається
відповідно до закону. Якщо такий дозвіл
не надано, державний виконавець
звертається до суду, який видав
виконавчий документ із заявою про
встановлення або заміну способу і
порядку виконання. Якщо судом не
встановлено (змінено) спосіб і порядок
виконання, державний виконавець
продовжує виконання рішення за рахунок
іншого майна боржника, а в разі
відсутності такого майна повертає
виконавчий документ стягувачу з
підстави, передбаченої п.2 ч.3 ст. 47
Закону.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав та просив
задовольнити його в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, причин неприбуття не
повідомив, хоча належним чином був
повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду справи, що
підтверджується відміткою про
вручення рекомендованого поштового
відправлення. Письмових заперечень
проти позову, заяви про визнання позову
чи будь-яких інших пояснень з приводу
позовних вимог відповідачем до суду не
направлено. Заяви про відкладення
судового розгляду від відповідача до
суду також не надходило.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 128 КАС
України, суд вважає, що неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
не є перешкодою для розгляду і
вирішення справи на підставі наявних у
ній доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши матеріали
справи, встановивши фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, дослідивши та оцінивши надані
докази в сукупності, проаналізувавши
законодавство, яке регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню у повному обсязі з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в
ході примусового виконання
виконавчого напису нотаріуса №1542 від
23.04.2009 року Першотравневим відділом ДВС
Чернівецького міського управління
юстиції відкрито виконавче
провадження ВП №13354602 про звернення
стягнення на квартиру, яка належить
ОСОБА_2 та знаходиться за адресою
АДРЕСА_1.

З повідомлених позивачем обставин
судом встановлено, що 09.10.2014 року
позивачу стало відомо про те, що на
03.11.2014 року призначені електронні торги
з реалізації іпотечного майна -
квартири, що належить їй та знаходиться
за адресою АДРЕСА_1.

В квартирі зареєстрована неповнолітня
дитина - дочка позивача ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
довідки КЖРЕПу №9 від 11.10.2014 року.

Згідно частини 1 ст. 41 Закону України
"Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №
606-XIV реалізація предмета іпотеки, на
який звертається стягнення за рішенням
суду або за виконавчим написом
нотаріуса, проводиться, якщо інше не
передбачено рішенням суду, шляхом
продажу на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження,
передбаченої Законом України "Про
виконавче провадження", з дотриманням
вимог цього Закону.

Зокрема, підпунктом 4.5.9 пункту 4.5
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року № 512/5, передбачено, що у разі
передачі на реалізацію нерухомого
майна, право власності на яке або право
користування яким мають неповнолітні,
необхідний попередній дозвіл органів
опіки та піклування, що надається
відповідно до закону. Якщо такий дозвіл
не надано, державний виконавець
звертається до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання. Якщо судом не
встановлено (змінено) спосіб і порядок
виконання, державний виконавець
продовжує виконання рішення за рахунок
іншого майна боржника, а в разі
відсутності такого майна повертає
виконавчий документ стягувачу з
підстави, передбаченої пунктом 2
частини першої статті 47 Закону.

Крім того, відповідно до приписів ст. 12
Закону України "Про основи соціального
захисту бездомних громадян та
безпритульних дітей" держава охороняє
і захищає права та інтереси дітей під
час вчинення правочинів щодо
нерухомого майна. Неприпустиме
зменшення або обмеження прав та
інтересів дітей під час вчинення
будь-яких правочинів щодо жилих
приміщень. Органи опіки та піклування
здійснюють контроль за дотриманням
батьками та особами, які їх замінюють,
житлових прав і охоронюваних законом
інтересів дітей відповідно до закону.
Для вчинення будь-яких правочинів щодо
нерухомого майна, право власності на
яке або право користування яким мають
діти, необхідний попередній дозвіл
органів опіки та піклування, що
надається відповідно до закону.

Таким чином, законом встановлено
необхідність отримання попередньої
згоди органів опіки та піклування не
тільки щодо нерухомого майна,
власником якого є дитина, але
нерухомого майна, яким дитина має право
лише користуватися. Також зазначена
норма не містить застереження про те,
що вона поширюється тільки на угоди,
укладені батьками цих дітей.

Тобто, продаж на прилюдних торгах,
аукціонах нерухомого майна боржника в
будь-якому випадку є угодою, незважаючи
на те, що норми вказаного закону на
примусову реалізацію майна не
поширюються, оскільки немає
добровільної згоди боржника.

Проте, продавцем майна в даному випадку
є відділ ДВС, а не боржник, а тому
реалізація майна відноситься до угоди -
договору купівлі-продажу.

Отже, державні виконавці, які
реалізують житлові приміщення, право
на які мають неповнолітні діти
зобов'язані отримати попередню згоду
органу опіки та піклування.

Натомість, відповідачем не забезпечено
належним чином дотримання викладених
вище норм при зверненні стягнення на
майно позивача в межах примусового
виконання виконавчого напису
нотаріуса №1542 від 23.04.2009 року.

В силу вище зазначеного, таку поведінку
відповідача, що полягає в не вчиненні
ним дій щодо отримання дозволу органу
опіки та піклування на реалізацію
житлового приміщення, де зареєстрована
неповнолітня особа, - тобто
бездіяльність, суд розцінює
неправомірною.

Крім того, відповідачем не надано до
суду жодних пояснень чи доказів, які б
спростовували твердження позивача про
неправомірну бездіяльність
Першотравневого відділу Державної
виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції.

Таким чином, позовні вимоги позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають до повного задоволення.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Зважаючи на обставини, якими
обґрунтовувалися позовні вимоги,
докази щодо їх підтвердження,
керуючись актами законодавства щодо
цих правовідносин, суд дійшов висновку,
що заявлені в адміністративному позові
вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Позивачем при зверненні з даним
позовом до суду сплачено судовий збір в
розмірі 73,08 грн., що підтверджується
квитанцією №2760 від 14.10.2014 року, який в
силу ст. 94 КАС України підлягає
стягненню на її користь з Державного
бюджету України.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати неправомірною бездіяльність
Першотравневого відділу Державної
виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції в частині
не отримання дозволу органів опіки і
піклування при передачі на реалізацію
квартири за адресою м. Чернівці, вул.
Ломоносова 13/4, право на користування
якою має неповнолітня дитина.

3. Стягнути на користь позивача з
Державного бюджету України судовий
збір в розмірі 73,08 грн.

Порядок і строки оскарження постанови
визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова складена
у повному обсязі 27 жовтня 2014 року.

Суддя
Г.Г.
Спіжавка