Справа № 6-а/487/111/13
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 р. Справа № 6-а/487/111/13

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Андрощук В.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В. судді -
Потапчук В.О. судді - Коваль М.П.

розглянувши у письмовому провадженні у
приміщенні Одеського апеляційного
адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Головного управління
Пенсійного фонду України в
Миколаївській області на Ухвалу
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 14.10.2013 року за поданням
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Миколаївській області про зміну
способу і порядку виконання рішення по
справі за позовом ОСОБА_5 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Миколаївській області про стягнення
щомісячної державної соціальної
допомоги дітям війни, -

встановиЛА:

Ухвалою Заводського районного суду м.
Миколаєва від 14.10.2013 року подання
державного виконавця задоволено. На
виконання судового рішення - постанови
від 22.09.2011 року про зобов'язання Головне
управління Пенсійного фонду України в
Миколаївській області перерахувати і
виплатити ОСОБА_5 підвищення до пенсії
як дитині війни за період з 01.02.2011р. по
19.06.2011р. за виконавчим листом у справі №
2-а-8852-2011 стягнути з Головного
управління Пенсійного фонду України в
Миколаївській області на користь
ОСОБА_5 - 635,75 грн.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить суд апеляційної
інстанції скасувати ухвалу суду першої
інстанції та винести нове рішення, яким
відмовити в задоволенні подання.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги Відповідач посилається на те, що
ухвала суду першої інстанції є
незаконною. Крім того, апелянт
зазначає, що зазначене рішення
прийнято з порушенням норми
матеріального та процесуального права.

Сторони по справі сповіщались належним
чином про час, дату та місце проведення
судового засідання, однак своїм правом
на участь в розгляді апеляційної
скарги не скористались та у судове
засідання не з'явилися, тому судовий
розгляд справи здійснено в порядку
письмового провадження згідно ч. 3 ст.
122, ст. 197 КАС України.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає задоволенню виходячи з
наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що
Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 23 січня 2013
року залишено без змін Постанову
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 22 вересня 2011 року, якою
позов задоволено частково. Визнано
неправомірними дії відповідача
Головного управління Пенсійного фонду
України в Миколаївській області та
зобов'язано перерахувати та виплатити
позивачу підвищення до пенсії, як
дитині війни за період з 01.02.2011 року по
19.06.2011 року у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, яка встановлена ч. 1 ст.
28 Закону України від 09 липня 2003 року
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

На виконання рішень суду Заводським
районним судом м. Миколаєва було видано
виконавчий лист № 2-а-8852/11 від 31 липня 2013
року про зобов'язання Головне
управління Пенсійного фонду України в
Миколаївській області перерахувати і
виплатити позивачу ОСОБА_5 підвищення
до пенсії як дитині війни за період з
01.02.2011р. по 19.06.2011р. в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, яка
встановлена ч. 1 ст. 28 Закону України від
09 липня 2003 року „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Постановою державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Одеській області ВП № 39677405 від 06.09.2013
року було відкрито виконавче
провадження по виконанню виконавчого
листа № 2-а-8852/11 від 31 липня 2013 виданого
Заводським районним судом м. Миколаєва.

Листом від 13.09.2013 року Головне
управління Пенсійного фонду України в
Миколаївській області повідомило
державного виконавця про те, що було
проведено перерахунок пенсії ОСОБА_5.
Однак доплата по перерахунку в сумі 522,70
грн. не була проведена Фондом у зв'язку
з відсутністю коштів в Державному
бюджеті України.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 22 вересня 2011 року та
синтез наведених процесуальних норм
дають підстави зробити висновок про те,
що зобов'язання, покладені на
відповідача цим судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

За таких обставин державний виконавець
Відділу примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Одеській області просив змінити не
спосіб виконання постанови суду, а
судове рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів
наголошує, що "захист порушеного права
у судовому рішенні" і "спосіб виконання
судового рішення" не є тотожними
поняттями (процесуальними
інститутами).

Аналіз оскаржуваного
рішення суду першої інстанції свідчить
про те, що суд першої інстанції,
змінюючи спосіб виконання постанови
суду, фактично змінив її суть, що
належить до повноважень суду
апеляційної або касаційної інстанції.

Вирішення питання про
стягнення коштів як заборгованості
невиплаченої пенсії, яка нарахована у
разі виконання рішення
адміністративного суду, відноситься до
юрисдикції цивільних судів.

Вказану правову позицію висловив
Вищий адміністративний суд у своїх
Ухвалах по справам № К/800/598/14, К/800/690/14,
К/800/6973/14, К/800/64870/13, К/800/4756/14, К/800/54614/13,
К/800/46359/13, К/800/60532/13, К/800/8908/14.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про необхідність відмови в
задоволенні подання державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Миколаївській
області, шляхом зміни способу
виконання постанови суду по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_5 до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Миколаївській області про стягнення
щомісячної державної соціальної
допомоги дітям війни.

З огляду на вищевикладене, колегія
судів приходить до висновку, що суд
першої інстанції прийняв Ухвалу від 14
жовтня 2013 року про зміну способу і
порядку виконання судового рішення із
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи (п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС
України).

Керуючись ст.ст. 199, 202, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Миколаївській області, - задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м.
Миколаєва від 14.10.2013 року по справі №
6-а/487/111/13, - скасувати.

У задоволенні заяви Відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Одеській області про зміну способу
виконання постанови суду по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_5 до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Миколаївській області про стягнення
щомісячної державної соціальної
допомоги дітям війни, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк суддя В.О.
Потапчук суддя М.П. Коваль