Справа № 813/4948/14
Суддя: Шашуріна Г. О.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 813/4948/14
пр.№ 2-а/464/200/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2014 Сихівський районний суд
м.Львова

в складі: головуючої - судді - Шашуріної
Г.О.,

з участю секретаря - Жили
М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові адміністративний
позов Управління Пенсійного фонду
України в Галицькому районі м.Львова до
Головного управління юстиції у
Львівській області, Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання протиправними дій
державного виконавця, скасування
постанов,-

в с т а н о в и в :

Управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м.Львова звернулося
в суд із адміністративним позовом до
Головного управління юстиції у
Львівській області, Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання протиправними дій
державного виконавця, скасування
постанов.

В обґрунтування заявленого
адміністративного позову покликається
на те, що постановою державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області від 24.06.2014 року ВП №43718151 з них
стягнуто 3356,78 гривень виконавчого
збору. Крім того, постановою державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області від 24.06.2014 року ВП №43718151 з них
стягнуто 58,72 гривень витрат на
проведення виконавчих дій. Вважають
дані постанови державного виконавця
незаконними, оскільки відповідно до
положень Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
від 05.06.2012 року №4901-VI, виконання рішень
суду про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду. Крім того, підвищення
пенсії є періодичним платежем, а тому,
відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України
«Про виконавче провадження», при
такому виконанні виконавчий збір не
стягується. Враховуючи вищенаведене
просить суд визнати протиправними дії
державного виконавця при винесенні
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору та постанови про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій та скасувати
згадані вище постанови від 24.06.2014 року.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, надав суду
пояснення, аналогічні мотивам
заявленого адміністративного позову.
Просить позов задовольнити.

Представники відповідачів в судове
засідання не з'явилися, належним чином
повідомлялися про час і місце слухання
справи, тому судом проведено розгляд
справи у їхню відсутність на підставі
наявних документів про права і
взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що в
задоволенні адміністративного позову
Управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м.Львова слід
відмовити з наступних підстав, а саме.

Судом встановлено, що на примусовому
виконанні в органах державної
виконавчої служби перебуває
виконавчий лист №2а-1842/10, виданий
Сихівським районним судом м.Львова
13.01.2014 року про стягнення з Управління
Пенсійного фонду в Галицькому районі
м.Львова на користь ОСОБА_1 33567,80 грн.
нарахованої та невиплаченої пенсії.

Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області від 16.06.2014 року відкрито
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа №2а-1842/10, виданого
Сихівським районним судом м.Львова
13.01.2014 року.

У зв'язку з невиконанням боржником
(позивачем) самостійно в строк до 23.06.2014
року виконавчого документа, не надання
підтвердження про виконання рішення
суду самостійно, державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області 24.06.2014 року прийнято
постанову про стягнення з боржника 3356,78
гривень виконавчого збору та постанову
про стягнення з боржника 58,72 грн.
витрат на проведення виконавчих дій.

Відповідно до статті 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно до ст.1 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21.04.1999 року
№ 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV) , виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених
цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню

В статті 2 Закону № 606-XIV та у статтях
1,3 Закону України «Про державну
виконавчу службу» зазначено, що
примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Частиною 1 ст.17 Закону № 606-XIV
встановлено, що примусове виконання
рішень здійснюється державною
виконавчою службою на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом.

Згідно із п.1 ч.1 ст.19 Закону № 606-XIV,
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього закону, зокрема, за
заявою стягувача або його представника
про примусове виконання рішення.
Відповідно до ч.1 ст.30, п.8 ч.1 ст.49
вказаного закону державний виконавець
провадить виконавчі дії з виконання
рішення до завершення виконавчого
провадження у встановленому цим
законом порядку. Виконавче провадження
підлягає закінченню у разі, зокрема,
фактичного виконання в повному обсязі
рішення згідно з виконавчим
документом.

У відповідності до ч. ч.1, 3 ст. 27 Закону №
606-XIV, у разі ненадання боржником у
строки, встановлені частиною другою
статті 25 цього закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення. У разі
отримання документального
підтвердження про повне виконання
рішення боржником до початку його
примусового виконання державний
виконавець закінчує виконавче
провадження в порядку, встановленому
цим Законом. Виконавчий збір та
витрати, пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій, у такому
разі з боржника не стягуються.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону № 606-XIV, у
разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Як вбачається з ч.5 ст.41 Закону № 606-XIV,
про стягнення з боржника витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій,
державний виконавець виносить
постанову, яка затверджується
начальником відповідного відділу
державної виконавчої служби.
Зазначена постанова надсилається
сторонам не пізніше наступного
робочого дня після її винесення і може
бути оскаржена ними до суду у
десятиденний строк.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що постанова державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області від 24.06.2014 року ВП №43718151 про
стягнення виконавчого збору та
постанова державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області від 24.06.2014 року ВП
№43718151 про стягнення витрат на
проведення виконавчих дій, прийняті у
відповідності до чинного
законодавства і підстав для їх
скасування суд не вбачає.

Крім того, суперечить законодавству
посилання позивача на ч.2 ст.28 Закону
України «Про виконавче провадження».
Згідно із вказаною нормою, виконавчий
збір не стягується за виконавчими
документами про конфіскацію майна,
стягнення періодичних платежів,
стягнення виконавчого збору,
накладення арешту на майно для
забезпечення позовних вимог,
відшкодування витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, і стягнення штрафів,
накладених відповідно до вимог цього
закону. Судовим рішенням не
присуджувалось стягнення періодичних
платежів, а зобов`язано позивача
боржника провести нарахування та
виплату на користь особи підвищення
пенсії за чітко зазначені минулі
періоди.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що в задоволенні позову
Управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м.Львова до
Головного управління юстиції у
Львівській області, Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання протиправними дій
державного виконавця, скасування
постанов слід відмовити.

Керуючись ст.ст.6-12,72,86,99,100,158-163,167 КАС
України, Законом України «Про
виконавче провадження» від 21.04.1999 №
606-XIV, суд, -

п о с т а н о в и в :

в задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м.Львова до Головного
управління юстиції у Львівській
області, Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання протиправними дій
державного виконавця, скасування
постанов - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Сихівський районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови або отримання
її копії.

Головуюча
Г.О.Шашуріна