Справа № 820/15213/14
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

20 жовтня 2014 р.
Справа № 820/15213/14

Харківський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Нуруллаєва І.С.

при секретарі судового засіданні -
Малишевій І.М.,

за участі позивача - ОСОБА_2,

представника першого та другого
відповідачів - Фатій Н.І.,

представника третьої особи - Осадчука
В.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Реєстраційної служби Куп'янського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області, Державного
реєстратора реєстраційної служби
Куп'янського міськрайонного
управління юстиції Харківської
області Єсікова Романа Володимировича,
треті особи Комунальне підприємство "
Куп'янське бюро технічної
інвентаризації", Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області про визнання дій
протиправними, скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії ,-

В С Т А
Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Реєстраційної служби Куп'янського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області, Державного
реєстратора реєстраційної служби
Куп'янського міськрайонного
управління юстиції Харківської
області Єсікова Романа Володимировича,
треті особи Комунальне підприємство "
Куп'янське бюро технічної
інвентаризації", Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області в якому просить
суд:

- визнати незаконною відмову в
реєстрації приватної квартири, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- скасувати рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень № 11194777 від 26 лютого 2014 року;

- зобов'язати державного реєстратора
Реєстраційної служби Куп'янського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області Ссікова Романа
Володимировича повторно розглянути
заяву ОСОБА_2 продержавну реєстрацію
права власності на квартиру та
провести державну реєстрацію права
власності на квартиру, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову зазначив, що
10.02.2014 р. він звернувся до відповідача
із заявою про реєстрацію права
власності на об'єкт нерухомого майна,
що утворився внаслідок об'єднання двох
інших об'єктів. За наслідками розгляду
заяви відповідачем надана відповідь
про необхідність подачі документу що
засвідчує прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта. На
підставі викладеного позивач вважає,
що відповідь відповідача є
необґрунтованою, рішення щодо відмови
у реєстрації права власності на
нерухоме майно є протиправним. Позивач
у судовому засіданні підтримав позовні
вимоги та просив суд задовольнити
позов у повному обсязі.

В судовому засіданні представник
відповідачів, Реєстраційної служби
Куп'янського міськрайонного
управління юстиції Харківської
області, Державного реєстратора
реєстраційної служби Куп'янського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області Єсікова Романа
Володимировича, проти позову
заперечував. Надав письмові
заперечення, де зазначив, що позивачем
подано до Реєстраційної служби
Куп'янського міськрайонного
управління юстиції заяву, та було
прийнято рішення про зупинення
розгляду заяви у зв'язку із відсутністю
документа, що підтверджує прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта. Відповідачем в установлені
строки не було усунено обставини, що
були підставою для прийняття рішення
про зупинення розгляду заяви, у зв'язку
із чим державним реєстратором було
відмовлено у державній реєстрації
права власності рішенням від 26.02.2014
року. На підставі викладеного
відповідач вважав, що вимоги позивача є
безпідставними та просив суд відмовити
у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник третьої особи, Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Харківській області, у
судовому засіданні проти задоволення
позовних вимог заперечував,
посилаючись на обставини викладені у
письмових запереченнях наданих до
суду.

Представник другої третьої особи,
Комунального підприємства " Куп'янське
бюро технічної інвентаризації", у
судове засідання не прибув, про дату
час та місце судового розгляду був
повідомлений належним чином. Через
канцелярію суду надав письмові
пояснення, в яких зазначив, що у
вирішенні спору покладається на розсуд
суду, та просить слухати справу за
відсутності представника Комунального
підприємства " Куп'янське бюро
технічної інвентаризації".

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши подані сторонами документи,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
на яких ґрунтуються позовні вимоги,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступного.

Судом встановлено, що позивач
звернувся до Реєстраційної служби
Куп'янського міськрайонного
управління юстиції із заявою (а.с.47), в
якій просив внести зміни до державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
та зареєструвати на ім'я позивача право
власності як на квартиру за адресою:
АДРЕСА_1. До зазначеної заяви позивач
додав копії договору купівлі-продажу
на квартиру та копію рішення
виконавчого комітету Харківської
міської ради від 21 травня 2013 року.

Вказана заява була отримана
відповідачем 10.02.2014 р., що
підтверджується відмітками на заяві та
не заперечувалось позивачем.

За результатами розгляду заяви
позивача від 10.02.2014р., відповідачем було
винесено рішення №11062536 від 20.02.2014р.
(а.с.71-73), відповідно до якої позивачу
було роз'яснено положення п.49
Постанови Кабінету Міністрів України
від 17.10.2013 року №868 «Про затвердження
порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку
надання інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме
майно», з метою проведення державної
реєстрації права власності з видачею
свідоцтва на реконструйований об'єкт
нерухомого майна, серед переліку
документів, які подає заявник, є
документ, що відповідно до вимог
законодавства засвідчує прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта.

З цього приводу суд зазначає, що згідно
ст.3 Закону, права на нерухоме майно та
їх обтяження, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до положень ч.2 ст.9 Закону,
Державний реєстратор: 1) встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно; 2) приймає
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав.

Державній реєстрації підлягають
виключно заявлені права та їх
обтяження за умови їх відповідності
законодавству і поданим документам.
Державна реєстрація прав (надання
відмови в ній) проводиться в строк, що
не перевищує чотирнадцяти робочих днів
(крім випадків, встановлених у частині
сьомій цієї статті) з моменту
надходження до органу державної
реєстрації прав заяви про таку
реєстрацію та передбачених цим Законом
та нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до нього,
документів, необхідних для її
проведення. Порядок державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, а також порядок надання
інформації з Державного реєстру прав
встановлює Кабінет Міністрів України.
(положення ч.ч. 4, 5,13 ст.15 Закону)

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону, заява про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень подається до органу державної
реєстрації прав у паперовій або
електронній формі у випадках,
передбачених цим Законом.

Більш детальний порядок подання заяви
про державну реєстрацію врегульований
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого Постановою КМ України
від 22.06.2011р. № 703, який діяв на момент
подання заяви позивача від 07.10.2013р. та
надання відповіді від 16.10.2013р.(далі за
текстом - Порядок №703).

Так, відповідно до п.п. 6,7,8 Порядку №703,
державна реєстрація прав, надання
відмови в ній проводяться у строк, що не
перевищує 14 робочих днів з моменту
прийняття заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень (далі -
заява про державну реєстрацію), крім
випадків, передбачених цим Порядком.
Для проведення державної реєстрації
прав заявник подає органові державної
реєстрації прав, нотаріусові заяву про
державну реєстрацію, форму та вимоги до
заповнення якої встановлює Мін'юст.

Наказом Міністерства юстиції України
№595/5 від 17.04.2012р., зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20.04.2012
року за №590/20903, затверджені форми заяв
та запитів, що подаються до
Реєстраційної служби з питань
проведення державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, а також, отримання
інформації.

З огляду на вказані вище положення суд
приходить до висновку, що заява
позивача від 07.10.2013р. не відповідає
вимогам Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
Постановою КМ України від 22.06.2011р. № 703
та Наказу Міністерства юстиції
України №595/5 від 17.04.2012р.

Суд звертає увагу, що 17 жовтня 2013 року
постановою Кабінету Міністрів України
№868 затверджено Порядок державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень (далі за текстом - Порядок №868),
відповідно до положень якої
розглядалася заява позивача від
10.02.2014р. за №5371322.

З цього приводу суд зазначає, що
пунктом 36 Порядку №868 передбачено, що
для проведення державної реєстрації
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи, визначені цим Порядком.
Документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, зокрема, є: укладений
в установленому законом порядку
договір, предметом якого є нерухоме
майно, права щодо якого підлягають
державній реєстрації, або речове право
на нерухоме майно.

Крім того, п. 38 Порядку №868 передбачено,
що Для проведення державної реєстрації
речових прав заявник, крім документа,
що підтверджує виникнення, перехід та
припинення речових прав на нерухоме
майно, подає копію документа, що
посвідчує його особу (крім документа,
що посвідчує посадову особу органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування). У разі подання
документів заінтересованою особою
особисто така особа, крім документів,
що зазначені в абзаці першому цього
пункту, подає копію реєстраційного
номера облікової картки платника
податку згідно з Державним реєстром
фізичних осіб - платників податків
(далі - реєстраційний номер облікової
картки платника податку), крім
випадків, коли фізична особа через свої
релігійні або інші переконання
відмовляється від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податку, офіційно
повідомила про це відповідні органи
державної влади та має відмітку в
паспорті громадянина України.

Також відповідно до п.49 Порядку №868, для
проведення державної реєстрації права
власності з видачею свідоцтва на
реконструйований об'єкт нерухомого
майна (в тому числі в результаті
переведення об'єкта нерухомого майна з
житлового у нежитловий або навпаки)
заявник, крім документа, що підтверджує
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно, подає:
документ, що підтверджує виникнення,
перехід та припинення речових прав на
земельну ділянку (крім випадків
реконструкції об'єктів нерухомого
майна без зміни зовнішніх геометричних
розмірів їх фундаментів у плані);
документ, що відповідно до вимог
законодавства засвідчує прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта; технічний паспорт на об'єкт
нерухомого майна; письмову згоду
співвласників багатоквартирного
будинку (в разі добудови аттикових і
мансардних поверхів та приєднання
місць загального користування),
справжність підпису яких
засвідчується відповідно до Закону
України "Про нотаріат"; документ, що
підтверджує присвоєння об'єкту
нерухомого майна адреси (в разі коли в
результаті реконструкції об'єкта
нерухомого майна змінилася його
адреса).

Суд зазначає, що звернувшись до
Державного реєстратора із заявою про
проведення реєстраційних дій щодо
реконструйованого нерухомого майна
(право власності на самовільно
збудований об'єкт визнано рішенням
суду), позивач в порушення п. 49 Порядку
№868 не надав документів, які б
підтверджували прийняття в
експлуатацію об'єкта нерухомого майна,
про що йому було наголошено у рішенні
про зупинення розгляду заяви №11062536 від
20.02.2014р.

Положеннями п.15 Порядку №868
передбачено, що під час розгляду заяви
про державну реєстрацію і документів,
що додаються до неї, державний
реєстратор встановлює відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та зареєстрованими
речовими правами на нерухоме майно, їх
обтяженнями, зокрема щодо: 1)
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у встановлених законом
випадках);2) повноважень заявника;3)
відомостей про нерухоме майно, речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
наявних у Державному реєстрі прав та
поданих документах; 4) наявності
обтяжень прав на нерухоме майно,
зареєстрованих відповідно до закону; 5)
наявності факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

У разі подання документів, необхідних
для проведення державної реєстрації
речових прав, не в повному обсязі
державний реєстратор приймає рішення
про зупинення розгляду заяви, яке
містить рекомендації щодо усунення
обставин, що були підставою для його
прийняття. Якщо протягом п'яти робочих
днів після отримання заявником рішення
про зупинення розгляду заяви до органу
державної реєстрації прав, нотаріуса
не надійшли документи, які
підтверджують усунення в повному
обсязі обставин, що були підставою для
прийняття такого рішення, державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав. (п.16
Порядку №868)

Державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав та їх обтяжень виключно за
наявності підстав для відмови в
державній реєстрації прав, що
визначені у Законі України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" (п.28
Порядку №868)

Згідно п.5-4 ч.1 ст.24 Закону, у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено у разі, якщо: після
завершення п'ятиденного строку з дня
отримання заявником письмового
повідомлення про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав не
усунено обставин, що були підставою для
прийняття такого рішення.

Пунктом 29 Порядку №868 визначено, що
орган державної реєстрації прав,
нотаріус не пізніше наступного
робочого дня з моменту прийняття
рішення про відмову в державній
реєстрації прав видає особисто
заявникові або надсилає поштою з
описом вкладення таке рішення разом з
документами, що подавалися заявником
для проведення державної реєстрації
прав.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що за наслідком розгляду заяви
позивача №5371322 від 10.02.2014р. державний
реєстратор в межах повноважень та у
строк визначений Законом і Порядком
№868 прийняв обґрунтоване рішення про
відмову у державній реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до частини 2 статті 5 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» у випадку, якщо
законодавством передбачено прийняття
в експлуатацію об'єкта нерухомого
майна, державна реєстрація на такий
об'єкт проводиться після прийняття
його в експлуатацію в установленому
законодавством порядку. Зазначена
норма Закону кореспондується з п. 4
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою №868 від
17.10.2013.

Статтею 3 Закону встановлено, що
держава гарантує достовірність
зареєстрованих прав на нерухоме майно
та їх обтяжень. Права на нерухоме майно
та їх обтяження які підлягають
державній реєстрації відповідно до
цього Закону, виникають з моменту такої
реєстрації.

Частина 2 статті 9 Закону передбачає
прямий обов'язок державного
реєстратора під час розгляду заяви про
реєстрацію встановити відповідність
відомостей нерухоме майно, наявних у
Державному реєстрі прав, поданим
документам.

Стаття 10 Закону передбачає, що
державний реєстр прав містить
відомості про зареєстровані права і
обтяження, суб'єктів прав, об'єкти
нерухомого майна, документи, на
підставі яких проведено державну
реєстрацію прав. Державний реєстр прав
є державною власністю, складовою
Національного архівного фонду і
підлягає довічному зберіганню. Органи
державної реєстрації прав, державні
реєстратори забезпечують
достовірність інформації, її захист
від несанкціонованого доступу,
оновлення, архівування та відновлення
даних.

Частиною 5 статті 10 Закону визначено, що
органи державної реєстрації прав,
державні реєстратори забезпечують
достовірність інформації, яка
знаходиться у Державному реєстрі
речових прав.

Відповідно до п. 15 Порядку під час
розгляду заяви і документів, що
додаються до неї, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами на
нерухоме майно, їх обтяженнями.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 19 Закону та п. 36
Порядку, підставою для державної
реєстрації прав та їх обтяжень є
документи, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, та інші документи,
визначені цим Законом.

Державний реєстратор при проведені
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно діє у межах та у спосіб
визначений діючим законодавством
України.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону державній
реєстрації підлягають виключно
заявлені права та їх обтяження за умови
їх відповідності законодавству і
поданим документам.

Частиною 2 ст. 15 Закону встановлено, що
перелік документів для здійснення
Державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Частиною 1 ст. 19 Закону визначено, що
державна реєстрація прав проводиться
на підставі свідоцтв про право
власності на нерухоме майно, виданих
відповідно до вимог цього Закону.

Наказом Державного комітету України з
питань житлово-комунального
господарства №76 від 17.05.2005 про
затвердження "Правил утримання жилих
будинків: прибудинкових територій"
визначені терміни, що використовуються
у Правилах.

Реконструкція жилого будинку -
комплекс будівельних робіт,
спрямованих на поліпшення
експлуатаційних показників приміщень
житлового будинку шляхом
перепланування та переобладнання,
надбудови, вбудови, прибудови з
одночасним виведенням їх показників
відповідно до нормативно-технічних
вимог.

Капітальний ремонт будинку - комплекс
ремонтно-будівельних робіт, в'язаних з
відновленням або поліпшенням
експлуатаційних показників будинку, із
заміною або відновленням несучих або
огороджувальних конструкцій,
інженерного обладнання та обладнання
протипожежного захисту без зміни
будівельних габаритів об'єкта та його
техніко-економічних показників.

Перепланування - до елементів
перепланування жилих приміщень
належать: внесення і розбирання
перегородок, перенесення і влаштування
дверних прорізів, улаштування і
переустаткування тамбурів, прибудова
балконів на рівні перших верхів
багатоповерхових будинків.

Переобладнання - улаштування в окремих
квартирах багатоквартирних линків
індивідуального опалення та іншого
інженерного обладнання, перенесення
нагрівальних, сантехнічних і газових
приладів; влаштування і
переустаткування туалетів. ванних
кімнат, вентиляційних каналів.

Також, в Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно визначені
терміни, які вживаються у цьому
Порядку.

Новозбудований об'єкт - завершений
будівництвом об'єкт нерухомого майна,
державна реєстрація права власності на
який проводиться вперше;

Реконструкція - реконструкція,
реставрація або капітальний ремонт
об'єкта містобудування.

Ст. 331 ЦК України зазначено, що право
власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Особа яка виготовила
(створила) річ зі своїх матеріалів на
підставі договору, є власником цієї
речі. Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі. споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна)..

Якщо договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до
експлуатації. Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації. До завершення будівництва
створення майна) особа вважається
власником матеріалів, обладнання тощо,
які були використані в процесі цього
будівництва (створення майна).

Як зазначалось вище, ОСОБА_2 звернувся
до Реєстраційної служби Куп'янського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області із заявою про
Державну реєстрацію прав та їх
обтяжень на кв. АДРЕСА_1, у зв'язку з
об'єднанням двох квартир №3 та №4, з
видачею свідоцтва про право власності.

Заява про проведення державної
реєстрації права власності на квартиру
№3 з урахуванням її об'єднання з
квартирою №4, подана ОСОБА_2 вперше.
Право власності на вказаний об'єкт
нерухомого майна зареєстровано не
було.

З урахуванням вищевикладеного
встановлено, що кв. АДРЕСА_1 є
новоствореним об'єктом нерухомого
майна.

Постановою Кабінету Міністрів України
№461 від 13.04.2011 затверджений порядок
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів.

Ст. 2 вказаного Порядку зазначено, що
прийняття в експлуатацію об'єктів, що
належать до І-ІІІ категорії складності,
та об'єктів, будівництво яких здійснено
на ставі будівельного паспорта,
проводиться шляхом реєстрації
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією та її територіальними
органами поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації (далі - декларація).

Як зазначено вище, документи, які б
підтверджували прийняття в
експлуатацію кв. АДРЕСА_1, у зв'язку з її
об'єднанням з квартирою №4, ОСОБА_2 до
Реєстраційної служби Куп'янського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області, не надавались.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач ОСОБА_2
звернувся до Державної
архітектурно-будівельної інспекції із
заявою від 01.03.2014 року про прийняття в
експлуатацію об'єкта будівництва з
посиланням на Перелік будівельних
робіт, на виконання яких намагається
дозвіл, затверджений Постановою
Кабінету Міністрів України від 30.09.2003
№1104.

За результатами розгляду зазначеної
заяви було надано відповідь від 11.03.2014
року №7/20-1474, в якій зазначено що даний
перелік на який посилається позивач
втратив чинність з 13.05.2011 року у зв'язку
із прийняттям порядку виконання
будівельних робіт, затвердженого ПКМ
України №466.

Крім того, згідно з пунктом 9 Розділу V
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю до
31 грудня 2013 року безоплатно протягом 10
робочих днів з дня подання заяви
власниками (користувачами) земельних
ділянок, на яких розміщені об'єкти
будівництва, збудовані без дозволу на
виконання будівельних робіт, за
результатами технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж приймали в експлуатацію:
індивідуальні (садибні) житлові
будинки, садові дачні будинки,
господарські (присадибні) будівлі і
споруди, прибудови до них, збудовані в
період з 05 серпня 1992 року до 12 березня
2011 року; збудовані до 12 березня 2011 року:
громадські будинки І та II категорій
складності; будівлі і споруди
сільськогосподарського призначення І
та II категорій складності.

Враховуючи викладене, в Державної
архітектурно-будівельної інспекції
відсутні правові підстави для
прийняття рішення про реєстрацію
декларації про готовність об'єкта
будівництва до експлуатації, а тому
11.03.2014 року повернула подані ОСОБА_2
документи без реєстрації (а.с. 100).

Отже, відповідно до абзацу 4 п. 46 Порядку
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 року, для
проведення державної реєстрації прав з
видачею свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у зв'язку з набуттям
права власності на новозбудоване чи
реконструйоване нерухоме майно
державному реєстратору має бути
поданий документ, що відповідно до
вимог чинного законодавства засвідчує
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку, що дії Реєстраційної
служби Куп'янського міськрайонного
управління юстиції Харківської
області є правомірними, здійсненні в
межах повноважень, тому позовні вимоги
щодо визнання незаконною відмову
відповідача в реєстрації права
власності є безпідставними.

Положеннями ч.4 ст.9 Закону передбачено,
що Державний реєстратор самостійно
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмову в такій реєстрації. Втручання
будь-яких органів, посадових і
службових осіб, громадян та їх
об'єднань у діяльність державного
реєстратора, пов'язану з проведенням
державної реєстрації прав,
забороняється і тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Зазначені позовні вимоги з приводу
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії є похідними від першої позовної
вимоги, у задоволенні якої судом
відмовлено, з огляду на що, позов в цій
частині вимог задоволенню не підлягає.

Положеннями частини 1 статті 11 КАС
України передбачено, що розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

На підставі викладеного, суд вважає, що
позовні вимоги позивача не
обґрунтовані, а тому є такими, що не
підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється
відповідно до вимог ст.94 Кодексу
адміністративного суду України.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.8-14, 71, 86, 94, 159, 160 - 163, 167, 186,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до Реєстраційної служби
Куп'янського міськрайонного
управління юстиції Харківської
області, Державного реєстратора
реєстраційної служби Куп'янського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області Єсікова Романа
Володимировича, треті особи Комунальне
підприємство " Куп'янське бюро
технічної інвентаризації", Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Харківській області про
визнання дій протиправними, скасування
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови
виготовлено 27 жовтня 2014 року.

Суддя
Нуруллаєв І.С.