Справа № 2-а-1063/11
Суддя: Порошина О. О.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1063/11
Провадження № 2-а/191/2/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року
м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді
Порошиній О.О.

при секретарі - Бутенко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Синельникове
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Державної фінансової
інспекції в Дніпропетровській області
про скасування постанови про
накладення адміністративного
стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом, в
обґрунтування вимог зазначила, що 16
червня 2011 року Контрольно-ревізійним
управлінням в Дніпропетровській
області прийнято постанову № 04-1478/2011
про накладення на неї, ОСОБА_1,
стягнення у вигляді штрафу в розмірі
170,00 грн. за порушення п. 3 ст. 8 п. 8 ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», п. 3.3.10.1 ДНІ І Д.1.1.1-2000 Правил
визначення вартості будівництва,
затверджених наказом Держбуду України
від 27.08.2000 р. № 174, за яке передбачена
відповідальність згідно ч. 1 ст. 164-2
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Постанова про накладення
адміністративного стягнення від 16.06.2011
р. №04-1478/2011 прийнята
Контрольно-ревізійним управлінням в
Дніпропетровській області в порушення
вимог чинного законодавства України,
про що свідчить нижчевикладене.

З 05.11.2010 р. зареєстрована головою
Зайцівської сільської ради, згідно
постанови Зайцівської сільської
територіальної виборчої комісії
Синельниківського району
Дніпропетровської області від 05.11.2010 р.
№ 23.

Повноваження сільського голови
встановлені статтею 42 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні». Зокрема, згідно частини 4
статті 42 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні». У вимогах
даних норм до повноважень сільського
голови не входить ведення
бухгалтерського обліку та фінансової
звітності. Згідно частини 5 статті 42
цього Закону сільський, селищний,
міський голова несе персональну
відповідальність за здійснення
наданих йому законом повноважень.

Таким чином, голова сільської ради не
несе персональної відповідальності за
ведення бухгалтерського обліку, як це
зазначено в оскаржуваній постанові.

В оскаржуваній постанові зазначено, що
«протягом вересня - жовтня 2010 року
здійснена оплата завищеної вартості
виконаних підрядних робіт на загальну
сум 99.61 тис. грн., що як наслідок
призвело до ведення бухгалтерського
обліку з порушенням встановленого
порядку», «що є порушенням п. 3 ст. 8. п. 8
ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п. 3.3.10.1 ДБН
Д.1.1.1-2000 Правил визначення вартості
будівництва, затверджених наказом
Держбуду України від 27.08.2000 р. № 174».

Відповідно до пункту 3 статті 8 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
відповідальність за організацію
бухгалтерського обліку та
забезпечення фіксування фактів
здійснення всіх господарських
операцій у первинних документах,
збереження оброблених документів,
регістрів і звітності протягом
встановленого терміну, але не менше
трьох років, несе власник (власники) або
уповноважений орган (посадова особа),
який здійснює керівництво
підприємством відповідно до
законодавства та установчих
документів.

Отже, вимоги цієї статті
застосовуються на підприємствах,
ведення бухгалтерського обліку в
органах місцевого самоврядування
здійснюється відповідно до вимог
спеціального законодавства, а саме
Бюджетного кодексу України тощо.

Пунктом 8 статті 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
відповідальність за несвоєчасне
складання первинних документів і
регістрів бухгалтерського обліку та
недостовірність відображених у них
даних несуть особи, які склали та
підписали ці документи.

Як зазначено у п. 1 цього
адміністративного позову, голова
сільської ради лише укладає від імені
сільської ради договори відповідно до
законодавства та не відповідає за
ведення бухгалтерського обліку.

Крім того, посадовою інструкцією
голови сільської ради не передбачено
обов'язку голови щодо ведення
бухгалтерського обліку, про що
свідчить посадова інструкція
сільського голови (додається). Вказані
обов'язки виконуються спеціально
створеними бюджетними службами
бухгалтерськими службами в бюджетних
установах. Так,:

1) згідно з абзацом шостим частини
другої статті 8 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» завдання та
функціональні обов'язки
бухгалтерських служб, повноваження
керівника бухгалтерської служби у
бюджетних установах визначаються
Кабінетом Міністрів України.

2) згідно п. 7 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» ведення
бухгалтерського обліку в Зайцівській
сільській раді покладено на головного
бухгалтера, який:

- забезпечує дотримання на
підприємстві встановлених єдиних
методологічних засад бухгалтерського
обліку, складання і подання у
встановлені строки фінансової
звітності;

- організує контроль за
відображенням на рахунках
бухгалтерського обліку всіх
господарських операцій;

- бере участь в оформленні
матеріалів, пов'язаних з нестачею та
відшкодуванням втрат від нестачі,
крадіжки і псування активів
підприємства;

- забезпечує перевірку стану
бухгалтерського обліку у філіях,
представництвах, відділеннях та інших
відокремлених підрозділах
підприємства.

Виходячи з викладеного, можна зробити
висновок, що Відповідачем прийнято
постанову про накладення
адміністративного стягнення від 16.06.2011
р. № 04-1478/2011 в порушення вимог ст. 42
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», абз. 6 ч. 2 ст.
8 Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність»,
оскільки чинним законодавством
України голові сільської ради не
надано повноважень на складання
документів бухгалтерської звітності,
він тільки керує організацією
бухгалтерського обліку, а організація
бухгалтерською обліку здійснюється
відповідною бухгалтерською службою.

Просить суд визнати протиправною та
скасувати постанову про накладення
адміністративного стягнення від 16.06.2011
р. №04-1478/2011.

Відповідач надав суду заперечення на
позов, вважає, що адміністративний
позов вважає необґрунтованим та таким,
що не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного, що постанова від 16.06.2011 року
№04-1478/2011 про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 винесена з дотриманням вимог
чинного законодавства, у зв'язку з чим є
законною, а тому не підлягає
скасуванню.

До початку відкритого судового
засідання позивач надала суду заяву в
якій позовні вимоги підтримала у
повному обсязі просить справу
розглянути без її участі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, однак надав свої заперечення
та заяву про розгляд справи у його
відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи,
встановив наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 КАС України,
адміністративні позови з приводу
оскарження правових актів
індивідуальної дії, а також дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які стосуються інтересів
конкретної особи, вирішуються
адміністративними судами за місцем
проживання позивача.

Постановою Державного
контрольно-ревізійної служби в Україні
серія ДКРС №04-1478/2011 від 16.06.2011 року про
накладення адміністративного
стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.164-2 КУпАП
України накладено стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) грн.
за те, що протягом вересня 2010 - грудня 2010
року оплата завищеної вартості
виконаних підрядних робіт на загальну
суму 99,61 тис. грн.., що як наслідок
призвело до ведення бухгалтерського
обліку з порушенням встановленого
порядку. Загальна сума порушень склала
99,61 тис. грн., з них сума матеріальної
шкоди - 99,61 тис. грн., чим порушила п. 3 ст.
8, п.8 ст.9 Закону України від 16.07.1999 №996
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п. 3.3.10.1 ДНБ
Д.1.1.1-2000 Правил визначення вартості
будівництва, затверджених наказом
Держбуду «України» від 27.08.2000 №174. (а.с.6).

В матеріалах справи є копія протоколу
про адміністративне правопорушення
серія ДКРС №04-3016/2010 від 19.05.2014 року, в
якому зазначено, що протягом вересня 2010
- грудня 2010 року оплата завищеної
вартості виконаних підрядних робіт на
загальну суму 99,61 тис, грн.., що як
наслідок призвело до ведення
бухгалтерського обліку з порушенням
встановленого порядку. Загальна сума
порушень склала 99,61 тис. грн., з них сума
матеріальної шкоди - 99,61 тис. грн., що є
порушенням п.8 ст.9 Закону України від
16.07.1999 №996 «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні», п. 3.3.10.1
ДНБ Д.1.1.1-2000 Правил визначення вартості
будівництва, затверджених наказом
Держбуду України від 27.08.2000 №174. (а.с.5).

Державна фінансова інспекція в
Дніпропетровській області є
правонаступником
Контрольно-ревізійного управління в
Дніпропетровській області відповідно
до Указу Президента України від 09
грудня 2010 року №1085 «Про оптимізацію
системи центральних органів
виконавчої влади» та Постанови
Кабінету Міністрів України від 20 липня
2011 року №765 «Про утворення
територіальних органів державної
фінансової інспекції».

В матеріалах справи є Акт об'єднаної
контрольно-ревізійного відділу в
Синельниківському районі і м.
Синельникове від 06.05.2011 року №920-19/21
ревізії виконання бюджету, стану
збереження та використання грошових
коштів та матеріальних ресурсів
Зайцівською сільською радою за період
з 01.10.2008 року по 28.02.2011 року. (а.с.7-12).

Як встановлено ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1. на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;

2. з використанням повноваження з
метою, з якою це повноваження надано;

3. обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії);

4. безсторонньо (неупереджено);

5. добросовісно;

6. розсудливо;

7. з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8. пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія);

9. з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;

10. своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з
того, що відповідно ч.2 ст. 71 КАС України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В матеріалах справи є постанова
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 28 вересня
2012 року по справі за адміністративним
позовом Зайціівської сільської ради
Синельниківського району
Дніпропетровської області до
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні позивача -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрспецбуд АВ» про
визнання протиправними дій та визнання
протиправним та скасування пенкту 4
вимоги від 25 травня 2011 року №19/349, якою
встановлено, що відповідачем не
доведено факт завищення обсягу та
вартості робіт, а досліджені судом та
наявні в матеріалах справи докази не
вказують на зайву сплату Зайцівською
сільською радою коштів в загальному
розмірі 99618,04 грн. Адміністративний
позов задоволено частково-визнано
протиправним та скасовано пункт 4
вимоги відповідача від 25 травня 2011 року
№19/349 в частині зобов'язання
відшкодувати вартість зайво
виплачених коштів по завищеним обсягам
та вартості виконаних робіт на
загальну суму 99618,04 грн., шляхом
внесення на рахунок державного
казначейства. Ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 10 червня 2014
року постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 28
вересня 2012 року залишено без змін.

Згідно з п.3 ч.1 ст.293 КпАП України, орган
(посадова особа) при розгляді скарги
або протесту на постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
може скасувати постанову та закрити
справу.

Відповідно до ст.280 КпАП України, орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Таким чином правомірність вчинення
відповідачем як суб'єктом владних
повноважень оскаржуваних дій та
прийняття рішення у суді не доведена. В
контексті викладеного слід навести
норму ст.62 Конституції України, яка є
нормою прямої дії і визначає, що усі
сумніви щодо доведеності вини особи
тлумачаться на її користь.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню, в судовому засіданні було
встановлено, що Постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 28 вересня
2012 року встановлено, що відповідачем не
доведено факт завищення обсягу та
вартості робіт, а досліджені судом та
наявні в матеріалах справи докази не
вказують на зайву сплату Зайцівською
сільською радою коштів в загальному
розмірі 99618,04 грн. у зв'язку з чим, було
скасовано п. 4 вимоги відповідача від 25
травня 2011 року №19/349 в частині
зобов'язання відшкодувати вартість
зайво виплачених коштів по завищеним
обсягам та вартості виконаних робіт на
загальну суму 99618,04 грн., тому суд
вважає, що постанова по справі про
адміністративне правопорушення
підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та ст. 62
Конституції України, ст.ст. 280, 283, 287-289, 293
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, керуючись ст.ст. 2, 11, 71,
100, 161, 158-163 Кодексом адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати
постанову контрольно-ревізійної
служби в Дніпропетровській області
серія ДКРС №04-1478/2011 від 16.06.2011 року про
накладення адміністративного
стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.164-2 КУпАП
України.

Постанова суду є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя: О. О. Порошина