Справа № 814/1357/14
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 р. Справа № 814/1357/14

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Єнтіна А. П.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В. судді -
Потапчук В.О. судді - Коваль М.П.при
секретаріПолянській А.М.

за участю сторін: ОТП Факторинг
УкраїнаЗауліна О.Г. (довіреність)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Одеського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна" на Постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 23
червня 2014 року по справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна" до Заводського відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції, Ленінського відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції, треті особи ОСОБА_6, ВАТ
"Райффайзен банк Аваль", ВАТ
комерційний банк "Надра" про скасування
постанови від 19.03.2012 р. № 31733837, від 06.05.2010
р. № 19172401, -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до суду з
позовом до Заводського відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції, Ленінського відділу ДВС МУЮ,
за участю третіх осіб ОСОБА_6, ВАТ
"Райффайзен банк Аваль", ВАТ
комерційний банк "Надра" про скасування
постанови від 19.03.2012р. №31733837 про
накладення арешту на майно боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, від 06.05.2010р. №19172401 в частині
накладення арешту на майно.

Постановою Миколаївського
окружного адміністративного суду від 23
червня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду та прийняти нову
постанову, якою задовольнити його
позов.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
01.09.2008р. між ОСОБА_6 та ЗАТ "ОТП Банк",
правонаступником всіх прав та
обов'язків якого є ПАТ "ОТП Банк", було
укладено Кредитний договір № ML-400/119/2008.
З метою виконання зобов'язань
Позичальника за кредитним договором
01.09.2008р. було укладено й Договір іпотеки
№PML-400/119/2008, згідно з яким Позичальник
передав в іпотеку Банку двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1.

Згідно з умовами договору
купівлі-продажу кредитного портфелю та
договору про відступлення права вимоги
від 10.12.2010р. ПАТ "ОТП Банк" у
відповідності ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК
України відступило, а ТОВ "ОТП
Факторинг Україна" прийняло право
вимоги за кредитним договором та
договором іпотеки, укладеними між ПАТ
"ОТП Банк" та Позичальником.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор
у зобов'язанні може бути змінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином. Згідно
ст. 514 ЦК України до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав.
Таким чином, до ТОВ "ОТП Факторинг
Україна" перейшли всі права ПАТ "ОТП
Банк" щодо права вимоги до позичальника
за кредитним договором та договором
іпотеки.

Позивачем зазначено, що станом на
31.01.2013р. заборгованість Позичальника
перед ТОВ "ОТП Факторинг Україна"
становить 384502,32 грн., тому з метою
погашення заборгованості було
досягнуто згоду про добровільний
продаж предмету іпотеки.

Разом з цим, державним виконавцем
Ленінського ДВС МУЮ та державним
виконавцем Заводського ДВС МУЮ
накладено арешт на все майно ОСОБА_6, що
перешкоджає добровільній реалізації
предмета іпотеки та погашення
заборгованості.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче
провадження" (далі - Закон) встановлено,
що державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Ст. 25 зазначеного Закону встановлено,
що за заявою стягувача, з метою
забезпечення виконання рішення про
майнові стягнення, державний
виконавець постановою про відкриття
виконавчого провадження вправі
накласти арешт на майно боржника (крім
коштів) та оголосити заборону на його
відчуження. Одночасно з винесенням
такої постанови державний виконавець
може провести опис і арешт майна
боржника в порядку, визначеному цим
Законом.

На виконанні в Ленінському ВДВС ММУЮ
перебуває виконавче провадження №31733837
про стягнення з ОСОБА_6 заборгованості
на користь ПАТ АК "Промінвестбанк" в
сумі 6653,13 грн. В рамках виконавчого
провадження 14.08.2012 р. Ленінським ВДВС
ММУЮ було винесено постанову про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

За змістом статті 57 Закону арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення та може накладатися державним
виконавцем, зокрема, шляхом
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Ч.4 ст. 54 Закону передбачено, що про
звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна.

Так, про можливість звернення до суду з
позовною заявою про зняття арешту з
майна, яке знаходиться в заставі
позивачу було повідомлено 23.07.2012р. та
15.05.2014р.

Разом з цим, що ст. 60 Закону передбачено
вичерпний перелік підстав та порядок
зняття арешту з майна. Так, особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту. У разі
прийняття судом рішення про зняття
арешту з майна арешт з майна знімається
за постановою державного виконавця не
пізніше наступного дня, коли йому стало
відомо про такі обставини. Копія
постанови про зняття арешту з майна
надсилається боржнику та органу
(установі), якому була надіслана для
виконання постанова про накладення
арешту на майно боржника.

З майна боржника може бути знято арешт
за постановою начальника відповідного
відділу державної виконавчої служби,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, якщо виявлено
порушення порядку накладення арешту,
встановленого цим Законом. Копія
постанови начальника відділу
державної виконавчої служби про зняття
арешту з майна боржника не пізніше
наступного дня після її винесення
надсилається сторонам та відповідному
органу (установі) для зняття арешту.

У разі наявності письмового висновку
експерта, суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
щодо неможливості чи недоцільності
реалізації арештованого майна
боржника у зв'язку із значним ступенем
його зносу, пошкодженням або в разі
якщо витрати, пов'язані із зверненням
на таке майно стягнення, перевищують
грошову суму, за яку воно може бути
реалізовано, арешт з майна боржника
може бути знято за постановою
державного виконавця, що
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копії постанови
державного виконавця про зняття арешту
з майна надсилаються не пізніше
наступного робочого дня після її
винесення сторонам та відповідному
органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного
виконавчого провадження арешт з майна
чи коштів може бути знятий за рішенням
суду.

Позивач просить скасувати постанови,
винесені державним виконавцем в
цілому, не обґрунтовуючи в чому
державний виконавець діяв незаконно.
Суд дійшов висновку, що діях державного
виконавця нема порушень, а в даному
випадку Закон передбачає лише
можливість зняття арешту без
скасування постанов.

Згідно з пп. 1, 2 ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою повноваження надано.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позивачем, обрано не
правильний спосіб захисту порушеного
права. Оскільки дії, вчинені державними
виконавцями, при винесенні
оскаржуваних постанов, відповідали
вимогам Закону України "Про виконавче
провадження", позовні вимоги про
скасування постанови від 19.03.2012р. №31733837
та від 06.05.2010р. №19172401 не підлягають
задоволенню.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Факторинг Україна", - залишити без
задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 23 червня 2014
року по справі № 814/1357/14, - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Ухвалу складено у повному обсязі - 22
жовтня 2014 року.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк суддя В.О.
Потапчук суддя М.П. Коваль