Справа № 2а-5668/11
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року
Справа №
125320/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Макарика В.Я.

суддів
Большакової О.О.,

Глушка
І.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення Борщівської РДА на
постанову Борщівського районного суд
Тернопільської області від 17.11.2011 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
управління праці та соціального
захисту населення Борщівської РДА про
визнання дій неправомірними та
стягнення недоплаченої щорічної
разової грошової допомоги як вдові
інваліда війни, -

В С Т А Н О В И
В:

У жовтні 2011 року позивач звернулася з
позовом до відповідача про стягнення
недоплаченої суми одноразової
грошової допомоги дружині померлого
ветерана війни за 2011 рік.

Позивач свої позовні вимоги мотивував
тим, що їй як дружині померлого
ветерана війни відповідно до вимог
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» повинна виплачуватись разова
грошову допомогу в розмірі 5
мінімальних пенсій за віком. Однак у 2011
році була виплачена не в повному
розмірі.

Оскаржуваною постановою позов
задоволено. Визнано неправомірними дії
управління праці та соціального
захисту населення Борщівської РДА щодо
не нарахування та невиплати ОСОБА_2 як
вдові інваліда війни щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік,
відповідно до ст.. 15 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» у розмірі п»яти
мінімальних пенсій за віком з
урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування». Зобов»язано
управління праці та соціального
захисту населення Борщівської РДА
нарахувати та виплатити ОСОБА_2, як
вдові інваліда війни щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік,
відповідно до ст.. 15 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» у розмірі п»яти
мінімальних пенсій за віком з
урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування» з урахуванням
виплачених сум. Стягнуто з державного
бюджету в користь позивача ОСОБА_2 3 грн.
40 коп. сплаченого судового збору.

Постанову суду оскаржив відповідач.
Вважає, що оскаржувана постанова є
незаконною, прийнятою з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, з неповним з'ясуванням обставин,
що мають значення для справи та
підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.

Апелянт також посилається на те, що
відповідно до ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений цією
статтею, застосовується виключно для
визначення розмірів пенсії,
призначених згідно з цим законом.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що позивач є
дружиною померлого ветерана війни
згідно Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», що
підтверджується відповідним
посвідченням.

Встановлено, що позивачу одноразову
щорічну грошову допомогу за 2011 рік
виплачена відповідно до постанови КМ
України №341 від 04.04.2011 року «Про розміри
разової грошової допомоги, що
виплачується в 2011 році відповідно до
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань» у розмірі 320 гривень.

Згідно ст. 17-1 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» щорічну виплату
разової грошової допомоги до 5
травня в розмірах, передбачених
статтями 12-16 цього Закону, здійснюють
органи праці та соціального захисту
населення через відділення зв'язку або
через установи банків.

Ч. 2,3 ст. 2 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» передбачено, що
права та пільги для ветеранів війни
і членів їх сімей, встановлені раніше
законодавством України і
законодавством колишнього Союзу РСР,
не можуть бути скасовані без їх
рівноцінної заміни. Нормативні акти
органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, які
обмежують права і пільги ветеранів
війни, передбачені цим Законом, є
недійсними.

Відповідно до ч. 2 ст. 19, ч. 3 ст. 22
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» чи іншим законом дію
ст.15 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» в 2011 році
зупинено не було.

Разом з тим, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що при
нарахуванні та виплаті щорічної
одноразової грошової допомоги
позивачу, слід виходити із розміру
мінімальної пенсії за віком
встановленої ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» відповідно до якої
мінімальний розмір пенсії за віком
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.

Частиною третьою статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
установлено, що мінімальний розмір
пенсії за віком, установлений абзацом
першим частини першої цієї статті,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом.

Відсутність іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії та права на
підвищення пенсії виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено статтею 15 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту».

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції прийнята з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам справи дана вірно, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, а тому
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд, -

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Борщівської РДА залишити без
задоволення, а постанову Борщівського
районного суд Тернопільської області
від 17.11.2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя
В.Я. Макарик

Судді
О.О.
Большакова

І.В. Глушко