Справа № 825/3674/13-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/3674/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Бородавкіна
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

при секретарі судового засідання
Нечай Ю.О.

за участю:

представника позивача
Кожемяка Ю.М.

представника відповідача
Шумного Ю.Д.

представника третьої особи
Родоуцької І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства "Хімтекстильмаш" на
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 30 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Державної фінансової
інспекції в Чернігівській області до
Публічного акціонерного товариства
"Хімтекстильмаш", третя особа - Фонд
державного майна України про
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Хімтекстильмаш", третя особа - Фонд
державного майна України про
зобов'язання виконати вимогу Державної
фінансової інспекції в Чернігівській
області від 26.06.2013 №25-05-18-14/4362, щодо: п.2 -
відображення в обліку заборгованості
перед бюджетом та перерахування 30%
обсягу коштів від отриманої орендної
плати в сумі 100944,87 грн. до відповідного
бюджету. Розгляду питання щодо
притягнення до дисциплінарної
відповідальності винних у допущенні
порушень осіб, а саме: винесення догани
або звільнення; абз.2 п.2 - відшкодування
збитків в сумі 293075,11 грн. за рахунок
винних осіб у порядку та розмірі,
встановленому чинним законодавством.
Розгляду питання щодо притягнення до
дисциплінарної відповідальності
винних у допущенні порушень осіб, а
саме: винесення догани або звільнення;
п.3 - проведення звірок з дебіторами та в
разі визнання заборгованості
звернення до суду. Відшкодування
збитків в сумі 520660,00 грн. за рахунок
винних осіб у порядку та розмірі,
встановленому чинним законодавством
України. В іншому випадку списання
заборгованості в установленому
порядку; п.4 - відшкодування збитків в
сумі 1439133,79 грн. за рахунок винних осіб у
порядку та розмірі, встановленому
чинним законодавством України.
Розгляду питання щодо притягнення до
дисциплінарної відповідальності
винних у допущенні порушень осіб, а
саме: винесення догани або звільнення;
п.5 - відшкодування збитків в сумі 49875,00
грн. за рахунок винних осіб у порядку та
розмірі, встановленому чинним
законодавством України. Розгляду
питання щодо притягнення до
дисциплінарної відповідальності
винних у допущенні порушень осіб, а
саме: винесення догани або звільнення;
п.6 - в частині списання в установленому
порядку кредиторської заборгованості,
за якою минув строк позовної давності в
сумі 1288933,97 грн. .

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 30 січня 2014
року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив його скасувати та ухвалити нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити повністю.

В судове засідання з'явився
представник позивача, апеляційну
скаргу підтримав та просив її
задовольнити з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Представник відповідача до суду
з'явився, проти апеляційної скарги
заперечував та просив відмовити в її
задоволенні.

Представник відповідача до суду не
з'явився, хоча він був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу у
його відсутності, відповідно до ч. 4 ст.
196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а постанова суду -
частковому скасуванню.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Державною фінансовою інспекцією у
Чернігівській області відповідно до
п.1.2.3.1 плану контрольно-ревізійної
роботи Державної фінансової інспекції
в Чернігівській області на І квартал 2013
року та на підставі направлень на
проведення ревізії від 01.03.2013 №130, №129
та від 14.03.2013 №152, №262 від 22.04.2013, виданих
Державною фінансовою інспекцією в
Чернігівській області, головним
державним фінансовим інспектором
Костюченко Р.П., старшим державним
фінансовим інспектором Корніловим Д.С.,
провідним державним фінансовим
інспектором Крутченко І.В. та
заступником начальника відділу
матеріального виробництва та
фінансових послуг Бондаренко О.П.
проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
ПАТ "Хімтекстильмаш" за період з 01.07.2010
по 01.01.2013, за результатами якої складено
акт №25-05-21/3 від 28.05.2013.

На підставі висновків акту ревізії
Публічного акціонерного товариства
"Хімтекстильмаш" було направлено
вимогу щодо усунення виявлених
ревізією порушень та недоліків
№25-05-18-14/4362 від 26.06.2013, відповідно до
якої від відповідача вимагалось:

- відобразити в обліку заборгованість
перед бюджетом та перерахування 30%
обсягу коштів від отриманої орендної
плати в сумі 100944,87 грн. до відповідного
бюджету та Розглянути питання щодо
притягнення до дисциплінарної
відповідальності винних у допущенні
порушень осіб, а саме: винесення догани
або звільнення (абз. 1 п.2);

- відшкодувати збитки в сумі 293075,11 грн.
за рахунок винних осіб у порядку та
розмірі, встановленому чинним
законодавством. Розгляду питання щодо
притягнення до дисциплінарної
відповідальності винних у допущенні
порушень осіб, а саме: винесення догани
або звільнення (абз. 2 п. 2);

- провести звірки з дебіторами та в разі
визнання заборгованості звернення до
суду. Відшкодування збитків в сумі
520660,00 грн. за рахунок винних осіб у
порядку та розмірі, встановленому
чинним законодавством України. В
іншому випадку списання
заборгованості в установленому
порядку (п.3);

- відшкодувати збитки в сумі 1439133,79 грн.
за рахунок винних осіб у порядку та
розмірі, встановленому чинним
законодавством України. Розгляду
питання щодо притягнення до
дисциплінарної відповідальності
винних у допущенні порушень осіб, а
саме: винесення догани або звільнення
(п. 4);

- відшкодувати збитки в сумі 49875,00 грн.
за рахунок винних осіб у порядку та
розмірі, встановленому чинним
законодавством України. Розгляду
питання щодо притягнення до
дисциплінарної відповідальності
винних у допущенні порушень осіб, а
саме: винесення догани або звільнення
(п.5);

- списати в установленому порядку
кредиторську заборгованість, за якою
минув строк позовної давності в сумі
1288933,97 грн. (п.6).

Судом встановлено, що вимога про
усунення виявлених ревізією порушень
та недоліків №25-05-18-14/4362 від 26.06.2013
оскаржена не була.

22.07.2013 року відповідачем на адресу ДФІ
надіслано лист №60-188, яким повідомлено
про часткове виконання шостого пункту
вимоги, зокрема в сумі 876441,92 грн., тобто
залишилась не списаною в установленому
порядку кредиторська заборгованість,
за якою минув строк позовної давності,
в сумі 1288933,97 гривень.

Позивач посилаючись на невиконання
відповідачем пунктів 2-5 та частково
пункту 6 вимоги, звернувся до суду з
даним позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог та
наявність правових підстав для їх
задоволення у повному обсязі.

Апеляційний суд не може в повній мірі
погодитися з таким висновком, виходячи
з наступного.

Приписами пункту 7 частини 1 статті 10
Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні» закріплено право
органу державного фінансового
контролю пред'являти керівникам та
іншим особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства, вилучати в судовому
порядку до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства;

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті
10 вказаного, органу державного
фінансового контролю надається право
звертатися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Згідно із частиною 2 статті 15 Закону
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні», законні вимоги службових
осіб органу державного фінансового
контролю є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
контролюються.

Відповідно до Положення про Державну
фінансову інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 23 квітня 2011 року № 499/2011
(далі - Положення), Державна фінансова
інспекція України (далі -
Держфінінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра фінансів
України, входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно
до покладених на неї завдань вживає в
установленому порядку заходів до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства та притягнення
до відповідальності винних осіб, а
саме: вимагає від керівників та інших
службових осіб підконтрольних установ
усунення виявлених порушень
законодавства; звертається до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог до усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення
Держфінінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку,
зокрема, пред'являти керівникам та
іншим особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства; при виявленні збитків,
завданих державі чи об'єкту контролю,
визначати їх розмір згідно з методикою,
затвердженою Кабінетом Міністрів
України.

Також Положенням установлено, що у
разі, якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів,
Держфінінспекція України має право
звернутися до суду в інтересах держави.

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що органу державного
фінансового контролю надано
можливість здійснювати контроль за
використанням коштів державного і
місцевого бюджетів та у разі виявлення
порушень законодавства пред'являти
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих
державі чи об'єкту контролю, орган
державного фінансового контролю має
право визначати їх розмір згідно з
методикою, затвердженою Кабінетом
Міністрів України, та звернутися до
суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Стосовно пункту 2 вимоги №25-05-18-14/4362 від
26.06.2013, колегія суддів зазначає
наступне.

Так, ревізією встановлено, що
відповідачем порушено п.17 постанови
КМУ від 04.10.1995 №786 "Про методику
розрахунку орендної плати за державне
майно та пропорції її розподілу" (зі
змінами). ПАТ "Хімтекстильмаш" не
проводилось відрахування до
державного бюджету 30% обсягу коштів від
фактично сплаченої орендарями
(суб'єктами господарювання) суми коштів
за оренду нерухомого майна, в
результаті чого, державним бюджетом
було допущено втрату фінансових
ресурсів.

У зв'язку з цим позивач вимагав
відобразити в обліку заборгованість
перед бюджетом та перерахування 30%
обсягу коштів від отриманої орендної
плати в сумі 100944,87 грн. до відповідного
бюджету та розглянути питання щодо
притягнення до дисциплінарної
відповідальності винних у допущенні
порушень осіб, а саме: винесення догани
або звільнення.

Так, позивачем в акті №25-05-21/3 від 28.05.2013
зокрема встановлено, що відповідач є
юридичною особою,
організаційно-правова форма -
акціонерне товариство,
підпорядкованість - Фонду державного
майна України; голова правління
Товариства та головний бухгалтер не
мають статусу державного службовця, не
є посадовими особами органів місцевого
самоврядування, засновником
Товариства є держава в особі
Міністерства машинобудування, війсь
ково-промислового комплексу і
конверсії (Мінмашпром) України,
правонаступником яко го є Міністерство
промислової політики України,
Товариство є юридичною особою,
самостійно здійснює свою господарську
дія льність на принципах повного
господарського розрахунку.

В періоді, що підлягав ревізії діяв 31
договір оренди нерухомого майна
Товариства, яке перебуває на його
балансі. Невід'єм ною частиною
укладених договорів оренди нерухомого
майна є розрахунок орендної ста вки за
використання нерухомого державного
майна.

Перелік укладених Товариством
договорів оренди нерухомого
державного майна в періоді, що підлягав
ревізії в Додатку 50 до акта.

Так, зі змісту акта вбачається, що
листом від 11.03.2013 № 25-05-18-14/1430 позивачем
направлено лист-запит до Фонду
державного майна України з метою
отримання інформації про надання
погодження щодо списання з балансу,
передачі у безоплатне користування та
передачі в оренду основних фондів
(засобів), інших необо ротних
матеріальних активів ПАТ
«Хімтекстильмаш».

Листом від 26.03.2013 року № 10-17-3768 Фондом
державного майна України на адресу ДФІ
в Чернігівській області повідомлено,
що у період з 01.07.2010 року по 01.01.2013 року
Фондом державного майна України
погодження щодо списання з балансу,
передачу у безоплатне користування та
в оренду основних фондів (засобів),
інших необоротних матеріальних
активів ПАТ «Хімтекстильмаш» не надава
лось.

Таким чином, оскільки Фонд державного
майна України відповідних дозволів
Товариству на пе редачу нерухомого
майна в оренду не надавав та договорів
оренди нерухомого майна не погоджував,
видається небезпідставним твердження
відповідача, що орендодавцем
нерухомого майна, яке протягом II
півріччя 2010, 2011, 2012 років надавалось в
оренду суб'єктам господарювання,
виступало безпосередньо ПАТ
«Хімтекстильмаш».

При цьому, апеляційний суд враховує, що
позивач вказану обставину, що
орендодавцем за вказаними до говорами
оренди виступав виключно відповідач,
як суб'єкт господарювання, також не
заперечує.

Пунктом 1 Методики розрахунку орендної
плати за державне майно та пропорції її
розпо ділу затвердженої постановою
Кабінету Міністрів України від 4 жовтня
1995 року № 786 закріплено, що методику
розроблено з метою створення єдиного
організаційно - еконо мічного
механізму справляння плати за оренду
цілісного майнового комплексу дер
жавного підприємства, організації, їх
структурних підрозділів (філії, цеху,
дільниці) та окремого індивідуально
визначеного майна державного
підприємства, організації,
закріпленого за військовими частинами,
закладами, установами та організаціями
Збройних Сил, інших військових
формувань, органами, підрозділами,
закладами та установами
Держспецзв'язку, рухомого та
нерухомого військового майна (за винят
ком озброєння, боєприпасів, бойової та
спеціальної техніки), а також майна, що
не ввійшло до статутного фонду
господарського товариства, створеного
у процесі при ватизації
(корпоратизації).

Разом з тим, ПАТ «Хімтекстильмаш» не є
державним підприємством в розумінні
приписів ст. 73 Господарського кодексу
України, проте є господарським
товариством, що знайшло відображення і
в акті ревізії. Враховуючи що все майно
ДП «Хімтекстильмаш» ввійшло до
статутного капіталу ВАТ
«Хімтекстильмаш».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
управління об'єктами державної власнос
ті» до об'єктів управління державної
власності зокрема віднесено
корпоративні права, що належать
державі у статутних капіталах господар
ських організацій (далі - корпоративні
права держави).

Згідно зі ст.. 85 Господарського кодексу
України господарське товариство є
власником майна, переданого йому у
власність засновниками і учасниками як
внески.

Враховуючи наведені норми, видаються
небезпідставними доводи апелянта, що
Фонд державного майна України управляє
лише корпоративними правами що
належать державі у статутному капіталі
ПАТ «Хімтекстильмаш», а не майном, яке є
власністю ПАТ «Хімтекстильмаш» як
госпо дарського товариства. Крім того,
орендодавцем за договорами оренди
виступав позивач, а не Фонд державного
майна, його регіональне відділення чи
представництво.

Відповідно до п. 17 Методики у разі коли
орендодавцем майна є Фонд державного
майна, його регіональне відділення чи
представництво, орендна плата
спрямовується:

за цілісні майнові комплекси державних
підприємств - до державного бюджету;

за нерухоме майно державних
підприємств, організацій - 70 відсотків
орендної плати до державного бюджету, 30
відсотків державному підприємству,
організації, на ба лансі яких перебуває
це майно;

за майно, що не ввійшло до статутного
фонду господарського товариства,
створе ного у процесі приватизації
(корпоратизації), - до державного
бюджету. Якщо господарсь ке товариство,
створене у процесі приватизації
(корпоратизації), утримує об'єкти житло
вого фонду, що не ввійшли до його
статутного фонду, - 70 відсотків
орендної плати до державного бюджету, 30
відсотків господарському товариству.

Враховуючи, що відповідач не є
державним підприємством, обставини
відносно того, що він здавав в оренду
цілісні майнові комплекси або ж
структурні підрозділи перевіркою не
встановлено, то Методика розрахунку
орендної плати за державне майно та
пропорції її розподілу не може застосо
вуватися до позивача, тому покладення
на нього обов'язку відображати в обліку
заборгова ність перед бюджетом та
перераховувати 30% обсягу коштів від
отриманої орендної плати в сумі 100 944,87
грн. до відповідного бюджету є
неправомірним і вимога в цій частині
задоволенню не підлягає. Оскільки
вимога про притягнення до
дисциплінарної відповідальності в
даному випадку є похідною, то в її
задоволенні також необхідно відмовити.

Абзацом 2 пункту 2 вимоги відповідача
зобов'язано відшкодувати збитки в сумі
293075,11 грн. за рахунок винних осіб у
порядку та розмірі, встановленому
чинним законодавством. Розгляду
питання щодо притягнення до
дисциплінарної відповідальності
винних у допущенні порушень осіб, а
саме: винесення догани або звільнення.
Так, ревізією встановлено, що при
співставленні даних відомостей
списання закінчених, прийнятих
замовником і оплачених робіт (які
складалися помісячно на виконання
замовлень по виготовленню наукової
продукції), даних рах. 362, 361, договорів
на поставку продукції (додаткових угод
до них), помісячних контрольних
відомостей та зведених витрат по
виконанню договорів поставок
продукції, встановлено різницю між
фактично понесеними витратами ПАТ
"Хімтекстильмаш" (виробничою
собівартістю) на виготовлення
вищевказаної продукції та сумою
коштів, які були сплачені
(перераховані) замовниками згідно
укладених договорів на поставку
продукції. ПАТ "Хімтекстильмаш"
додаткові угоди з метою перегляду
(уточнення або коригування) договірних
цін за вищевказаними договорами не
укладались, погодження відкоригованих
(уточнених) договірних цін із
замовниками в установленому порядку
керівництвом ПАТ "Хімтекстильмаш" не
проводилось.

В даному випадку апелянт обґрунтовує
власну позицію неможливістю виконання
цієї вимоги посилаючись на положення
КЗпП України, а також на ту обставину,
що винна особа була звільнена наказом
ФДМ України, при цьому не заперечує
встановлених перевіркою обставин щодо
порушення вимог законодавства. Колегія
суддів такі доводи оцінює критично,
оскільки відповідачем не доведено, що
ним вчинялися будь-які дії для
виконання зазначеної вимоги та
забезпечення відшкодування збитків в
сумі 293075,11 грн. за рахунок винних осіб, в
тому числі шляхом претензійно-позовної
роботи або в інший спосіб.

Щодо пункту 3 вимоги, в якій зазначено:
провести звірки з дебіторами та в разі
визнання заборгованості звернення до
суду. Відшкодування збитків в сумі
520660,00 грн. за рахунок винних осіб у
порядку та розмірі, встановленому
чинним законодавством України. В
іншому випадку списання
заборгованості в установленому
порядку, то ревізією встановлено, що не
відшкодовано збитки в сумі 520660,00 грн.
простроченої дебіторської
заборгованості, по якій не проводилась
претензійно-позовна робота, резерв
сумнівних боргів не нараховувався і
яка відсутня в обліку дебіторів за
рахунок винних осіб у порядку та
розмірі встановленому чинним
законодавством України.

На підприємстві значиться така
дебіторська заборгованість, на суму:
187700,00 грн. по розрахунках з ТОВ
"Бонанца"; 36460,00 грн. по розрахунках з ФОП
ОСОБА_7; 9000,00 грн. по розрахунках з ТОВ
"Компанія "Статус Практика"; 1400,00 грн. по
розрахунках з ПАТ "Концерн
"Галнафтогаз"; 275900,00 грн. по розрахунках
з ДВНЗ "Українська академія бізнесу і
підприємництва"; 3200,00 грн. по
розрахунках з Українським
науково-дослідним інститутом олій та
жирів національної аграрної академії
наук України; 7000,00 грн. по розрахунках з
СП ТОВ "Метал- Холдінг".

Тобто, невжиття заходів ПАТ
"Хімтекстильмаш" щодо своєчасного
стягнення дебіторської заборгованості
по 7 боржниках, і як наслідок - сплив
строків її стягнення та допущення
втрати вищевказаних боржників в
зобов'язаннях, призвело до втрати
активів ПАТ "Хімтекстильмаш", а саме:
неотримання дебіторської
заборгованості на загальну суму 520660,00
грн., що є порушенням статей 509, 610, 611
Цивільного кодексу України, пунктів 4, 5,
11 П(С)БО 10 "Дебіторська заборгованість",
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 08.10.1999 №237 (зі
змінами).

Апелянт зазначає про неправомірність
цієї вимоги на тій підставі, що на
момент складення акту ревізії строк
позовної давності щодо стягнення
заборгованості ще не минув. В той же
час, колегія суддів зауважує, що
відповідачем не надано доказів
здійснення ним будь-яких дій задля
погашення цієї заборгованості.

Щодо пункту 4 вимоги ревізією
встановлено, що станом на 01.07.2012 в
бухгалтерському обліку ПАТ
"Хімтекстильмаш" значилась прострочена
дебіторська заборгованість, за якою
минув термін позовної давності, по
розрахунках з ЧФЧП "Промбудоліямаш"
(датою виникнення 2008 рік) на загальну
суму 1439133,79 гривень. Проте, вже станом на
01.01.2013 в бухгалтерському обліку
відповідача вищевказана
заборгованість відсутня. Відповідно
наданої відповідачем до ревізії
бухгалтерської довідки, вищевказану
заборгованість у вересні 2012 року було
списано з обліку в зв'язку з
ліквідацією підприємства-боржника
ЧФЧП "Промбудоліямаш", на підставі
наказу виданого Головою правління ПАТ
"Хімтекстильмаш" Олексенком В.В
(а.с.110-111). При цьому, не надано жодних
документів, які б підтверджували факт
проведення претензійно-позовної
роботи щодо стягнення вищевказаної
заборгованості з ЧФЧП "Промбудоліямаш".

Крім того, до ревізії надано копію
ухвали суду від 31.05.2011, згідно якої ПП
"Промбудоліямаш" було ліквідовано,
вимоги кредиторів (а саме: управління
ПФУ в Новозаводському районі,
відділення виконавчої дирекції ФСС від
нещасних випадків на виробництві,
Чернігівської виконавчої дирекції ФСС
з ТВП, Чернігівського міського центру
зайнятості та ДПІ в м. Чернігові)
вважаються задоволеними (а.с.112). В даній
ухвалі суду від 31.05.2011 в списку
кредиторів ПАТ "Хімтекстильмаш" не
значиться.

Вищевказана заборгованість залишилась
непогашеною відповідачем у зв'язку із
закінченням строку позовної давності
та пропуском ПАТ "Хімтекстильмаш"
строку, передбаченого законодавством,
для звернення до суду з заявою про
включення у відповідний реєстр до
складу кредиторів ПП "Промбудоліямаш".

Відповідно до п. 5 П(с)БО 10 "Дебіторська
заборгованість", затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
08.10.1999 №237, дебіторська заборгованість
визнається активом, якщо існує
ймовірність отримання підприємством
майбутніх економічних вигод та може
бути достовірно визначена її сума.

У зв'язку з цим позивач вимагає
відшкодувати збитки в сумі 1439133,79 грн.
за рахунок винних осіб у порядку та
розмірі, встановленому чинним
законодавством України. Розгляду
питання щодо притягнення до
дисциплінарної відповідальності
винних у допущенні порушень осіб, а
саме: винесення догани або звільнення.

Доводи апелянта відносно того, що він
при цьому мав також кредиторську
заборгованість перед ЧФЧП
«Промбудоліямаш» у розмірі 1588535,38 грн.,
строк платежу за якою настав, і у
зв»язку із списанням як дебіторської
так і кредиторської заборгованості
(так як було припинено юридичну особу
ЧФЧП «Промбудоліямаш»), відповідачем
було отримано економічну вигоду у
розмірі різниці між кредиторською та
дебіторською заборгованістю - 149402,00
грн., колегія суддів до уваги не
приймає, оскільки під час перевірки
зазначених обставин не встановлено і
матеріалами справи вони не
підтверджуються.

Щодо пункту 5 вимоги, яким зобов'язано
відшкодувати збитки в сумі 49875,00 грн. за
рахунок винних осіб у порядку та
розмірі, встановленому чинним
законодавством України. Розгляду
питання щодо притягнення до
дисциплінарної відповідальності
винних у допущенні порушень осіб, а
саме: винесення догани або звільнення,
то як встановлено ревізією, станом на
01.01.2013 в бухгалтерському обліку
відповідача значиться дебіторська
заборгованість за ОСОБА_6 на суму 49875,00
грн. датою виникнення - 2007 рік, яка
станом на момент проведення ревізії не
погашена і вказаний вище працівник ПАТ
"Хімтекстильмаш" станом на момент
проведення ревізії звільнений. Дана
заборгованість виникла в результаті
укладання товариством договорів
позики із ОСОБА_6 від 31.03.2005 та від 06.04.2005
на суму 50000,00 грн. та 25000,00 грн.
відповідно.

Згідно з видатковим касовим ордером
від 06.04.2005 №108 ОСОБА_6 видано позику
згідно договору на суму 50000,00 грн.,
відповідно до видаткового касового
ордеру від 11.04.2005 №122 - 25000,00 гривень.

Згідно довідки від 14.10.2009 №60-362, шляхом
відрахувань із заробітної плати ОСОБА_6
проводилось погашення заборгованості
за вищевказаною позикою в 2006 році - 2500,00
грн., в 2007 році - 7500,00 грн., в 2008 році - 7500,00
грн., за 2009 році - 5125,00 гривень. Також, ним
було внесено в касу кошти в сумі - 2500,00
гривень. Всього ОСОБА_6 погашено позики
на загальну суму 25125,00 гривень. Залишок
суми позики для погашення ОСОБА_6
дебіторської заборгованості станом на
01.01.2013 становить - 49875,00 гривень.

Товариством до ревізії надано договір
цільової позики від 10.08.2009, також
укладений товариством зі ОСОБА_6, на
суму 51875,00 гривень.

Проте згідно довідок, які є додатками 17
до акту, вищевказана заборгованість
утворилася в 2007 році, і тому договір
цільової позики від 10.08.2009 жодного
відношення до утворення дебіторської
заборгованості не має.

Пунктом 2.2 Галузевої угоди на 2010-2011 роки
між Міністерством промислової
політики України, Фондом державного
майна України та профспілками
автомобільного та
сільськогосподарського
машинобудування, машинобудівників та
приладобудівників, космічного та
загального машинобудування,
радіоелектроніки та машинобудування,
лісових галузей, машинобудування та
металообробки, суднобудування,
оборонної промисловості, енергетики та
електротехнічної промисловості,
атомної енергетики і промисловості
України (зареєстровано в Міністерстві
праці та соціальної політики України
17.02.2010 під реєстровим номером 9)
передбачено, що підприємства,
відповідно до своїх повноважень, за
рахунок власних коштів встановлюють у
колективних договорах додаткові,
порівняно з угодою та законодавством,
гарантії, трудові та
соціально-побутові пільги.

Відповідно до вимог пунктів 9.3, 9.3.2
вищевказаної Галузевої угоди
керівникам підприємств і
профспілковим комітетам рекомендовано
передбачати в колективних договорах
додаткові, у порівнянні з
законодавством, соціальні гарантії,
пільги та компенсації за рахунок
власних коштів, зокрема надавати
безпроцентні позики (матеріальну
допомогу) для будівництва або
придбання житла, навчання дітей в вищих
навчальних закладах, обзаведенням
молодих сімей домашнім господарством,
інших потреб.

Однак, колективним договором (який діяв
на момент укладання договорів позики
та видачі грошових коштів
безпосередньо з каси товариства і який
станом на момент проведення ревізії не
переукладався) не передбачено надання
зазначеної вище позики працівникам ПАТ
"Хімтекстильмаш".

Щодо пункту 6 вимоги, відповідно до
якого позивач вимагав списати в
установленому порядку кредиторську
заборгованість, за якою минув строк
позовної давності в сумі 1288933,97 грн., то
ревізією встановлено, що ПАТ
"Хімтекстильмаш" не було списано та
віднесено до складу інших операційних
доходів прострочену кредиторську
заборгованість (із спливом терміну
позовної давності) на загальну суму
2165375,89 грн., що є порушенням ст.9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" від
16.07.1999 року №996, пункту 5 Положення
(стандарту) бухгалтерського обліку 11
"Зобов'язання", затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
31.01.2000 №20, пунктів 21, 28 77 Положення
(Стандарту) бухгалтерського обліку №3
"Звіт про фінансові результати",
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 31.03.1999 тюку №87.

Відповідно до листа ПАТ
"Хімтекстильмаш" від 22.07.2013 №60-188 даний
пункт був виконаний частково в суму
876441,92 грн., тобто залишилась не списаною
в установленому порядку кредиторська
заборгованість, за якою минув строк
позовної давності, в сумі 1288933,97
гривень.

Таким чином, враховуючи зокрема, що
вимога про усунення виявлених ревізією
порушень та недоліків №25-05-18-14/4362 від
26.06.2013 не була оскаржена відповідачем
до суду, а також зважаючи на наведене
вище, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
абз.2 пункту 2, пункти 3, 4, 5, 6 (частково)
вимоги №25-05-18-14/4362 від 26.06.2013 є законними
та належать до виконання у спосіб
передбачений чинним законодавством.

В цій частині рішення суду першої
інстанції, на думку судової колегії, є
законним і обґрунтованим.

В той же час, стосовно зобов'язання
відповідача виконати абз. 1 п. 2 вимоги, в
якому позивач вимагав відобразити в
обліку заборгованість перед бюджетом
та перерахування 30% обсягу коштів від
отриманої орендної плати в сумі 100944,87
грн. до відповідного бюджету та
розглянути питання щодо притягнення до
дисциплінарної відповідальності
винних у допущенні порушень осіб, а
саме: винесення догани або звільнення,
колегія суддів вважає, що позов
задоволенню в цій частині не підлягає.

Враховуючи викладене, оцінивши докази,
які є у справі за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції прийняв рішення в частині
позовних вимог з порушенням норм
матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є зокрема:
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції в частині вимог з
порушенням норм матеріального права,
то колегія суддів апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
апеляційна скарга в цій частині
підлягає задоволенню, а постанова
скасуванню. В решті постанова суду є
обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207, 212, 254, 267 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Хімтекстильмаш" на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 30 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Державної фінансової
інспекції в Чернігівській області до
Публічного акціонерного товариства
"Хімтекстильмаш", третя особа - Фонд
державного майна України про
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 30 січня 2014
року - скасувати в частині задоволення
позовних вимог про зобов'язання
Публічного акціонерного товариства
"Хімтекстильмаш" виконати п. 2 вимоги
Державної фінансової інспекції в
Чернігівській області від 26.06.2013
№25-05-18-14/4362 щодо: відображення в обліку
заборгованості перед бюджетом та
перерахування 30% обсягу коштів від
отриманої орендної плати в сумі 100944,87
грн. до відповідного бюджету. Розгляду
питання щодо притягнення до
дисциплінарної відповідальності
винних у допущенні порушень осіб, а
саме: винесення догани або звільнення.

В цій частині в задоволенні позовних
вимог відмовити.

В іншій частині постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 30 січня 2014
року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання постанови в повному обсязі
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Повний текст постанови виготовлено 17
жовтня 2014 року

Головуючий суддя

Губська О.А.

Судді:

Парінов А.Б.

Беспалов О.О.