Справа № 804/11618/14
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 р. Справа № 804/11618/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Рищенко А. Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м. Дніпропетровську
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
податкового боргу у сумі 875,00грн., -

ВСТАНОВИВ:

04.08.2014 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
звернулось Державна податкова
інспекція у Кіровському районі м.
Дніпропетровську Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області з позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
податкового боргу у сумі 875,00грн.

Ухвалою суду від 06.08.2014 року було
відкрито провадження в даній
адміністративній справі та призначено
справу до судового розгляду.

Свої позовні вимоги податкова
інспекція обґрунтовує тим, що за
відповідачем рахується податковий
борг з єдиного податку у розмірі -
875,00грн. Даний податковий борг виник у
зв'язку із несплатою грошових
зобов'язань з єдиного податку.

Просить суд: стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на
користь Державного бюджету України
суму податкового боргу у розмірі -
875,00грн. (вісімсот сімдесят п'ять
гривень 00 копійок) на р/р згідно
бюджетної класифікації.

У судове засідання сторони не
з'явились, належним чином були
повідомлені про час, дату та місце
розгляду справи.

З адреси відповідача, зазначеної
відповідно даних позовної заяви та ЄДР
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, повернувся конверт
із поштовим вкладенням. У
відповідності до положень ч.8 ст.35 КАС
України в такому разі поштове
відправлення вважається врученим
належним чином.

У відповідності до положень ч.6 ст.128 КАС
України суд ухвалив рішення про
розгляд даної адміністративної справи
в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши наявні у справі докази та
оцінивши їх у сукупності, вважає
необхідним задовольнити даний
адміністративний позов повністю з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
платником податку було самостійно
подано податкові декларації від 13.05.2014
року № по строку сплати 20.05.2014
року в сумі - 350,00грн., від 10.02.2014 року
№ по строку сплати 10.02.2014 року в
сумі - 525,00грн. За даними вказаних
податкових декларацій Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 сплачує
ставку податку у 5% до доходу.

Так, у відповідності до положень п.291.2,
п.291.3, п.291.4 ст.291 Податкового кодексу
України спрощена система
оподаткування, обліку та звітності -
особливий механізм справляння
податків і зборів, що встановлює заміну
сплати окремих податків і зборів,
встановлених пунктом 297.1 статті 297
цього Кодексу, на сплату єдиного
податку в порядку та на умовах,
визначених цією главою, з одночасним
веденням спрощеного обліку та
звітності.

Юридична особа чи фізична особа -
підприємець може самостійно обрати
спрощену систему оподаткування, якщо
така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою.

Суб'єкти господарювання, які
застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
поділяються на такі групи платників
єдиного податку: в тому числі третя
група - фізичні особи - підприємці, які
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 20
осіб; обсяг доходу не перевищує 3000000
гривень.

Згідно п.293.1 ст.293 Податкового кодексу
України ставки єдиного податку
встановлюються у відсотках (фіксовані
ставки) до розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року
(далі у цій главі - мінімальна заробітна
плата), та у відсотках до доходу
(відсоткові ставки).

За положеннями п.294.1, п.294.2 ст.294
Податкового кодексу України
податковим (звітним) періодом для
платників єдиного податку
третьої-шостої груп є календарний
квартал.

Податковий (звітний) період
починається з першого числа першого
місяця податкового (звітного) періоду і
закінчується останнім календарним
днем останнього місяця податкового
(звітного) періоду.

Відповідно до п.295.2, п.295.3 ст.295
Податкового кодексу України платники
єдиного податку третьої - шостої груп
сплачують єдиний податок протягом 10
календарних днів після граничного
строку подання податкової декларації
за податковий (звітний) квартал.

Сплата єдиного податку здійснюється за
місцем податкової адреси.

За ст.61 Податкового кодексу України
податковий контроль - це система
заходів, що вживаються контролюючими
органами з метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
регулювання обігу готівки, проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється
органами, зазначеними у статті 41 цього
Кодексу, в межах їх повноважень,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.36 Податкового кодексу
України, податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи. Податковий обов'язок виникає у
платника за кожним податком та збором.

Податковий обов'язок є безумовним і
першочерговим стосовно інших
неподаткових обов'язків платника
податків, крім випадків, передбачених
законом.

Виконання податкового обов'язку може
здійснюватися платником податків
самостійно або за допомогою свого
представника чи податкового агента.

Відповідальність за невиконання або
неналежне виконання податкового
обов'язку несе платник податків, крім
випадків, визначених цим Кодексом або
законами з питань митної справи.

Пунктом 54.1 ст.54 Податкового кодексу
України передбачено, що крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно до п.46.1 ст.46 Податкового кодексу
України, податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пп.49.18.2 п.49.18 ст.49
Податкового кодексу України податкові
декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі в
разі сплати квартальних або піврічних
авансових внесків) - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до підпункту 14.1.39 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України, грошове
зобов'язання платника податків - сума
коштів, яку платник повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію.

Згідно пп.14.1.175, п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Положеннями ст.ст.58, 59 Податкового
кодексу України визначено, що у разі
коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу
(крім декларування товарів,
передбаченого для громадян), або у разі
коли за результатами перевірки
контролюючий орган встановлює факт
невідповідності суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, або зменшує
розмір задекларованого від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, розрахованого платником
податків відповідно до розділу V цього
Кодексу, такий контролюючий орган
надсилає (вручає) платнику податків
податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення
містить підставу для такого
нарахування (зменшення) податкового
зобов'язання та/або зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість; посилання на норму
цього Кодексу та/або іншого закону,
контроль за виконанням якого покладено
на контролюючі органи, відповідно до
якої був зроблений розрахунок або
перерахунок грошових зобов'язань
платника податків; суму грошового
зобов'язання, що повинен сплатити
платник податку; суму зменшеного
(збільшеного) бюджетного відшкодування
та/або зменшення від'ємного значення
результатів господарської діяльності
або від'ємного значення суми податку на
додану вартість; граничні строки
сплати грошового зобов'язання та/або
строки виправлення платником податків
показників податкової звітності;
попередження про наслідки несплати
грошового зобов'язання або внесення
виправлень до показників податкової
звітності в установлений строк;
граничні строки, передбачені цим
Кодексом для оскарження податкового
повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення
додається розрахунок податкового
зобов'язання та штрафних (фінансових)
санкцій.

У разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Податкова вимога може не надсилатися,
якщо загальна сума податкового боргу
платника податків не перевищує одного
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян.

За нормою п.42.2 ст.42 Податкового кодексу
України документи вважаються належним
чином врученими, якщо вони були
надіслані за адресою
(місцезнаходженням, податковою
адресою) платника податків
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення.

Отже, на виконання положень ст.59
Податкового кодексу України
податковим органом було винесено
податкову вимогу від 20.03.2014 року №381-11
та надіслано таку на адресу
відповідача рекомендованим листом з
повідомленням.

У відповідності до положень пп.20.1.34 п.20.1
ст.20 Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право: в тому
числі звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини.

Проте, сума податкового боргу у розмірі
- 875,00грн. не була сплачена відповідачем
добровільно, та вказана сума
залишається несплаченою на момент
судового розгляд справи.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 12, 60, 86, 160, 161, 163 КАС України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровську Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
податкового боргу у сумі 875,00грн. -
задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1) на користь Державного бюджету
України суму податкового боргу у
розмірі - 875,00грн. (вісімсот сімдесят
п'ять гривень 00 копійок) на р/р згідно
бюджетної класифікації.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
відкладення виготовлення постанови в
повному обсязі, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Якщо суб'єкт владних
повноважень у випадках та порядку,
передбачених частиною четвертою
статті 167 цього Кодексу, було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови.

Суддя
А.Ю.
Рищенко