Справа № 336/6458/14-а
Суддя: Щаслива О. В.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/6458/14-ц
Пр. № 2а/336/158/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

1 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі: головуючого - судді
Щасливої О.В., розглянувши справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
про оскарження бездіяльності суб'єкта
владних повноважень та зобов'язати
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м. Запоріжжя, в
якому зазначила, що є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, визнана інвалідом
другої групи, має право на пенсію
відповідно до Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».
Посилаючись на те, що розміри
призначених і виплачуваних їй пенсій
не відповідають розмірам, передбаченим
цим Законом, і на відмову УПФ привести
їх у відповідність з вимогами Закону,
позивач просить зобов'язати
відповідача провестиперерахунок її
пенсії з 01.01.2014 року з розрахунку
державної пенсії у розмірі восьми
прожиткових мінімумів для осіб, що
втратили працездатність, та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, з розрахунку 75 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, що
втратили працездатність.

Позивач також просить про поновлення
процесуального строку для звернення за
судовим захистом як такого, що
пропущений з поважної причини.

До суду надійшли заяви позивача та
відповідача про розгляд справи у їх
відсутність.

Представник відповідача, крім того,
надав суду письмові заперечення проти
позову.

За згаданих обставин у відповідності
до ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України суд
розглядає справу в порядку письмового
провадження.

Письмові заперечення відповідача
містять посилання на те, що управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
діє у межах закону та відповідно до
своїх повноважень, оскільки відповідно
до ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України
будь-які бюджетні зобов'язання та
платежі з бюджету можна здійснювати
лише за наявності відповідного
бюджетного призначення, встановленого
законом про Державний бюджет України.
Так як в силу ст. 20 Бюджетного кодексу
України за рішенням Кабінету Міністрів
України порядки використання коштів
Державного бюджету затверджуються
Кабінетом Міністрів України або
головним розпорядником коштів
державного бюджету, виплата позивачці
пенсії здійснюється у відповідності до
постанов КМУ від 06.07.2011 року № 745, від
23.11.2011 року № 1210. У зв'язку з викладеним
представник позивача просить у
задоволенні позову відмовити.

З'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх наданими фактичними
даними, суд знаходить позов таким, що
підлягає задоволенню, виходячи із
наступних міркувань.

Судом встановлено, що позивач є
учасником ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС першої категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії,
особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3 та
4, встановлюються у вигляді державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію. Згідно частини 4 статті 54
вищевказаного Закону, яка визначає
підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії 1 та у зв'язку з втратою
годувальника, в усіх випадках розміри
пенсії для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими по 2
групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком. Відповідно до ст. 50
вказаного Закону особам, віднесеним до
категорії 1, зокрема інвалідам 2 групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 75 відсотків мінімальної
пенсії за віком. Виплата додаткової
пенсії відповідно до статті 53 цього
Закону здійснюється повністю,
незалежно від заробітку, пенсії чи
іншого доходу.

Відповідно до наведених положень
закону позивач має право на
призначення пенсії в розмірі, не
нижчому 8 мінімальних пенсій за віком
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є
визначальним для вирішення даного
спору, крім того, це право гарантується
Конституцією України (ч.2 ст.46).

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України та за змістом ст. 9 КАС України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Зі змісту ст.ст. 50, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» випливає,
що за основу нарахування пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, береться
мінімальна пенсія за віком, розмір якої
згідно чинного законодавства
визначається лише за правилами,
передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

В силу ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Статтею 22 Конституції України
встановлено, що при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Право позивача на отримання зазначеної
пенсії та додаткової пенсії закріплено
у Законі, гарантовано державою, а
обов'язок здійснення перерахунку
пенсії позивача покладено саме на
Управління Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м. Запоріжжя.

Зазначені умовиводи суду підкріплюють
такі обставини.

Якщо Законом України «Про внесення
змін до Закону України «Про державний
бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011
року, частиною 3 Прикінцевих положень
Закону України «Про державний бюджет
України на 2012 рік», а також частиною 4
Прикінцевих положень Закону України
«Про державний бюджет України на 2013
рік» у 2011-2013 роках встановлено, що
норми і положення ст. ст. 39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України, то наведені
положення Законів були об'єктивною
підставою для обґрунтованого
застосування в зазначені періоди
положень постанови Кабінету Міністрів
№ 12110 від 23.11.2011 року при обчисленні
пенсії особам, які мають статус
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Дійшовши висновку про
необхідність часткового задоволення
позову, суд вважає, що судовий захист
інтересів позивача не може повністю
охоплювати періоди, на які він
посилається, виходячи з таких
міркувань.

Між тим Закон України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014
року не містить обмежень для
застосування в 2014 році положень Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
що дає суду підстави для застосування
судового захисту в обраний позивачкою
спосіб, а саме: для зобов'язання
відповідача нараховувати та
виплачувати їй пенсію як особі, що
постраждала внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС, з 1 січня 2014 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Як випливає із ч. 4 ст. 99 КАС України,
якщо законом передбачена можливість
досудового порядку вирішення спору і
позивач скористався цим порядком, то
для звернення до адміністративного
суду встановлюється місячний строк,
який обчислюється з дня, коли позивач
дізнався про рішення суб'єкта владних
повноважень за результатами розгляду
його скарги на рішення, дії або
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень.

З огляду на викладене суд вважає, що
строк звернення до суду позивачкою не
пропущений, оскільки відповідь від
УПФУ про відмову у задоволенні її заяви
вона отримала 30 липня 2014 року, а вже 19
серпня 2014 року подала до суду цей позов,
тому не вбачає підстав для його
поновлення.

Вирішуючи позов на користь позивачки,
суд не бере до уваги твердження
відповідача про наявність рішення,
яким вирішено спір між тими самими
сторонами і не вбачає підстав для
закриття провадження у справі,
оскільки предметом цього позову є
вимоги про пряме застосування положень
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», починаючи з 1 січня 2014
року, без обмежень, які встановлювалися
у 2011-2013 роках, тобто цей спір не є
тотожним тому, який вирішений
постановою Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 28.10.2010 року.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 9, 69-71, 86, 158-160, 171, 185,
186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Запоріжжя задовольнити.

Визнати бездіяльність управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
щодо невиплати ОСОБА_1 з 1 січня 2014 року
пенсії як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
протиправною.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Запоріжжя нарахувати та виплатити
ОСОБА_2 державну пенсію та додаткову
пенсію як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1987 році, інваліду П групи, у
відповідності з вимогами,
встановленими ст. ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
з 1 січня 2014 року з розрахунку державної
пенсії у сумі не нижче від восьми
розмірів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, з розрахунку 75
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, з
урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського адміністративного
апеляційного суду шляхом подачі в суд
першої інстанції апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Суддя
О.В. Щаслива