Справа № 814/676/13-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/676/13-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Лісовська Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Кравця О.О.,
Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Миколаївської митниці на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 26 березня
2013 року по справі за адміністративним
позовом державного підприємства
«Миколаївський авіаремонтний завод
«НАРП» до Миколаївської митниці про
скасування податкових
повідомлень-рішень про визначення суми
податкового зобов'язання за платежем:
мито на товари, що ввозяться на
територію України суб'єктами
підприємницької діяльності, та про
визначення суми податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість з товарів, увезених на
територію України суб'єктами
підприємницької діяльності, -

ВСТАНОВИВ:

Миколаївська митниця подала
апеляційну скаргу на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 26 березня
2013 року, в якій просить скасувати
оскаржену постанову та ухвалити нову,
якою відмовити у задоволенні
адміністративного позову в повному
обсязі.

Постановою від 26 березня 2013 року
Миколаївський окружний
адміністративний суд в повному обсязі
задовольнив адміністративний позов
державного підприємства
«Миколаївський авіаремонтний завод
«НАРП» до Миколаївської митниці про
скасування податкового
повідомлення-рішення митниці № 3 від 05
січня 2013 року про визначення суми
податкового зобов'язання за платежем:
мито на товари, що ввозяться на
територію України суб'єктами
підприємницької діяльності, в розмірі 3
810,54 грн. (за основним платежем 3 048,43 грн.
та за штрафними санкціями 762,11 грн.); про
скасування податкового
повідомлення-рішення митниці № 4 від 05
січня 2013 року про визначення суми
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість з товарів, увезених на
територію України суб'єктами
підприємницької діяльності в розмірі
762,11 грн. (за основним платежем 609,69 грн.,
за штрафними санкціями 152,42 грн.)

Вимоги апеляційної скарги апелянт
обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального і процесуального права,
оскільки підставою для прийняття
оскаржених податкових
повідомлень-рішень є акт перевірки від
23.01.2013 р., яким встановлені порушення
позивачем вимог митного законодавства,
а саме відсутність відповіді -
підтвердження країною імпорту товарів
- повноважного органу, що засвідчив
сертифікат форми СТ-1 протягом 6 місяців
з дня запиту - 24.04.2012 р. та повторного
запиту - 20.08.2012 р. За таких обставин
наданий позивачем сертифікат про
походження товару був визнаний
недійсним. Також апелянт зазначає, що
дата прийняття оскаржених податкових
повідомлень-рішень 05 січня 2013 року є
опискою, належною датою їх прийняття є
05 лютого 2013 року, тобто після
проведення 23 січня 2013 року перевірки.

Державне підприємство «Миколаївський
авіаремонтний завод «НАРП» письмових
заперечень на апеляційну скаргу не
надало.

Ухвалюючи постанову про задоволення
адміністративного позову, суд першої
інстанції встановив, що 03 квітня 2012
року ДП «Миколаївський авіаремонтний
завод «НАРП» подав до Миколаївської
митниці вантажну митну декларацію
№504060000/2012/001484 з метою здійснення
митного контролю та митного оформлення
товару, що надійшов на адресу ДП «НАРП».

Ввезеному товару надано режим вільної
торгівлі з Російської Федерації на
підставі сертифікату про походження
товару СТ-1 від 29.03.2012 №RUUA.

В період з 21 по 22 січня 2013 року на
підставі наказу Миколаївської митниці
від 15 січня 2013 № 18 проведено вибіркову
документальну невиїзну перевірку
правильності застосування пільг в
оподаткуванні товарів, які ввезені на
митну територію України ДП «НАРП» у
режимі імпорт.

Суд першої інстанції встановив, що 23
січня 2013 року відповідач за
результатами перевірки склав Акт
перевірки № 0001/3/504000000/ (а.с.12-14), в
якому з посиланням на п.9.3 Правил
визначення країни походження товару,
зазначив, що не визнає наданий
позивачем Сертифікат СТ-1, оскільки на
протязі шести місяців не отримав
відповідного підтвердження на свій
запит від компетентних органів країни
товару вивезення.

При цьому суд першої інстанції
встановив, що 05 січня 2013 року
відповідачем прийняті податкові
рішення-повідомлення № 3 та № 4, в яких
підставою їх прийняття зазначений Акт
перевірки від 23.01.2013 року №
0001/3/504000000/ (а.с. 9, 10).

Виходячи з фактичних обставин справи
та дат, що зазначені суб'єктом владних
повноважень на документах під час
прийняття податкових
повідомлень-рішень, тобто 05.01.2012 року,
перевірка ще не була проведена, а
зазначена підстава у податкових
повідомленнях-рішеннях - Акт перевірки
від 23 січня 2012 року № 0001/3/504000000/, -
ще не був складений.

Також суд першої інстанції встановив,
що відповідач не надав суду жодних
належних та допустимих доказів того, що
сертифікат СТ-1 викликав деякі сумніви
щодо можливих порушень законодавства
України з питань державної митної
справи, що суперечить п. 1 ч. 3 ст. 351 МК
України.

Оскільки митний орган всупереч
положень ч. 1 ст. 11, ч. 2 ст. 71 КАС України
не надав до суду належних та допустимих
доказів правомірності прийнятих ним
рішень, суд першої інстанції дійшов
висновку про наявність правових
підстав для задоволення
адміністративного позову.

Сторони, належним чином повідомлені
про час та місце апеляційного розгляду
справи, у судове засідання не з'явились,
від представника позивача надійшла
заява про розгляд справи за його
відсутності в порядку письмового
провадження, у зв'язку з чим, відповідно
до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, справа
розглянута в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга не може
бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд
першої інстанції повно та всебічно
дослідив та оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив правову природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
передчасності прийняття оскаржених
податкових повідомлень-рішень від 05
січня 2013 року, з посиланням при цьому на
акт перевірки від 23.01.2013 року №
0001/3/504000000/ (а.с. 9, 10).

Апеляційний суд не приймає доводи
апелянта щодо технічної помилки в даті
прийняття оскаржених податкових
повідомлень-рішень, оскільки
відповідно ж до доводів митного органу,
при формуванні податкових
повідомлень-рішень використовується
програмне забезпечення, яке є повністю
автоматизованим та виключає будь-яке
втручання працівників митниці в
коригування даних (а.с. 89). При цьому
митним органом ні до суду першої
інстанції, ні до апеляційного суду не
надано доказів того, що при формування
оскаржених податкових
повідомлень-рішень, або при їх
роздруківці, або за інших обставин
допущена помилка в даті цих рішень за
підстав порушень роботи програмного
забезпечення, яке є повністю
автоматизованим та виключає будь-яке
втручання працівників митниці в
коригування даних.

Не спростовані доводами апеляційної
скарги і висновки суду першої
інстанції, з якими погоджується
апеляційний суд, щодо недоведеності
митним органом виявлення ознак, що
свідчать про можливе порушення
законодавства України з питань
державної митної справи, за
результатами аналізу електронних
копій митних декларацій, інформації, що
стосується товарів, митне оформлення
яких завершено, отриманої від суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності та
виробників таких товарів, з висновків,
акредитованих відповідно до
законодавства експертів, що суперечить
п. 1 ч. 3 ст. 351 МК України.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС
України, апеляційна скарга має бути
залишена без задоволення, а оскаржена
постанова - без змін.

Керуючись ст. ст. 11, 70-72, 195, п. 2 ч. 1
ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч. 5
ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Миколаївської
митниці залишити без задоволення, а
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 26 березня
2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
С.Д.Домусчі

суддя
О.О.Кравець

суддя
Л.П.Шеметенко