Справа № 815/5313/14
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5313/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Андрухіва В.В.

при секретарі Белан М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Одесі справу
за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гросленд" до
Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

18 вересня 2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю "Гросленд"
звернулося до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області, в якому просило скасувати
податкові повідомлення-рішення №
від 10.09.2014 року та № від
10.09.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що у період з 22.07.2014 року по
18.08.2014 року фахівцями ГУ Міндоходів в
Одеській області та ДПІ у
Малиновському районі м. Одеси було
проведено планову виїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гросленд" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2013 р. по
31.12.2013 р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2013 р. по
31.12.2013 р., за результатами якої складно
Акт №000105/15-32-22-05/34443746 від 26.08.2014 року.

Перевіркою встановлено порушення:

- п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.п. 138.10.5 п.138.10 ст. 138,
п.п. 153.1.3 п. 153.1 ст. 153, п. 138.4 ст.138, п. 138.8 ст.
138, п.п. 138.1.1 п. 138.1 ст.138 Податкового
кодексу України, в результаті чого
встановлено заниження податку на
прибуток у сумі - 367 7076 грн., у т.ч. 2013 -
3677076 грн.;

- п.198.3 ст.198 Податкового кодексу
України, в результаті чого встановлено
заниження податку на додану вартість у
сумі - 3242867 грн., у т.ч. січень 2013 - 318801
грн., лютий 2013 - 303035 грн., березень 2013 -
353421 грн., квітень 2013 - 497007 грн., травень
2013 - 269130 грн., червень 2013 - 246158 грн.,
липень 2013 - 168103 грн., серпень 2013 - 210902
грн., вересень 2013 - 312929 грн., жовтень 2013 -
260245 грн., листопад 2013 - 207426 грн., грудень
2013 - 95710 грн.

10 вересня 2014 року на підставі Акту
№000105/15-32-22-05/34443746 від 26.08.2014 року ДПІ у
Малиновському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області прийнято податкове
повідомлення-рішення № за
платежем: податок на прибуток
приватних підприємств на загальну суму
5 515 614,00 грн., із них за основним
платежем - 3677076 грн., штрафними
(фінансовими) санкціями в сумі 1 838 538
грн.

10 вересня 2014 року на підставі Акту
№000105/15-32-22-05/34443746 від 26.08.2014 року ДПІ у
Малиновському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області прийнято податкове
повідомлення-рішення № за
платежем: податок на додану вартість на
загальну суму 4864301 грн., із них за
основним платежем - 3242867 грн., штрафними
(фінансовими) санкціями в сумі 1621434 грн.

Позивач зазначив, що ним не було
порушено п.п.135.5.4 п. 135.5 ст.135 Податкового
кодексу України, що, на думку
податкового органу, полягало у не
включенні до складу інших доходів
підприємства вартість частини
комунальних та експлуатаційних послуг
на суму 2515292 грн., які отримані
підприємством безоплатно протягом
січня - квітня 2013 року, оскільки вказана
сума включена до складу інших доходів
підприємства в періоді, що перевірявся,
та з неї сплачено податок на прибуток
підприємства. Повторне ж включення
тієї ж самої суми до складу доходів
підприємства в якості вартості
"безкоштовно отриманих послуг" є
надмірним податковим навантаженням на
платника податку та суперечить
принципу соціальної справедливості,
встановленому в п.4.1 ст.4 Податкового
кодексу України. Також, сума 2515292 грн.,
віднесена перевіряючими до складу
інших доходів підприємства в якості
"безкоштовно отриманих послуг", не
відповідає жодному з встановлених
законом критеріїв поняття "безоплатно
надані товари, роботи, послуги".

Також позивач не згоден з висновками
податкового органу про порушення ним
п.138.10.5 cт.138, п.153.1.3 ст.153 Податкового
кодексу України щодо включення TOB
"Гросленд" до складу витрат платника
податку відсотків в сумі 623399 грн.,
нарахованих за кредитним договором №
АС2012-00001 від 04.01.2012 року з ПАТ
"Акціонерний Банк "Південний", оскільки
предметом зазначеного кредитного
договору є надання Позичальнику
кредиту в сумі 36480000 дол. США з цільовим
призначенням - оплата згідно контракту
№128/13-BR від 26.12.2011 року. Позивач вказав,
що законодавцем не передбачено
обов'язковості отримання доходу від
кожної окремої операції. Конкретна
господарська операція може не мати
всіх ознак господарської діяльності та
її не можна розглядати окремо від інших
операцій. Господарські операції,
здійснені за наявності розумних
економічних причин (ділової мети), є
такими, що вчинені в межах
господарської діяльності. При цьому, не
обов'язково, аби економічний ефект
спостерігався негайно після вчинення
операції.

Також, позивач зазначив, що ним не було
порушено п.138.4 cт.138 ПК України через не
включення до складу формування доходів
вартості послуг оренди у сумі 15937080 грн.,
оскільки в цілому господарська
діяльність TOB "Гросленд" є прибутковою,
що було задекларовано при складанні
Декларації з податку на прибуток
підприємства за 2013 рік, та сплачено до
бюджету податок в сумі 38 206 грн. Крім
цього, не всі приміщення, орендовані на
підставі договорів оренди, укладених з
TOB "Грівлад", використовуються з метою
подальшого надання в суборенду
фізичним особам (СПД) та юридичним
особам. Частина зазначених приміщень
використовується для розміщення
персоналу (працівників) підприємства
позивача, в зв'язку з чим не може бути
переданою в суборенду іншим особам. Але
це не означає, що такі приміщення не
використовуються в господарській
діяльності підприємства.

Таким чином, висновок податкового
органу про завищення витрат TOB
"Гросленд", пов'язаних зі сплатою
орендної плати на користь TOB "Грівлад" в
сумі 15937080 грн., є незаконним та
необґрунтованим. Зазначене вище
стосується й виключення з податкового
кредиту підприємства суми податку на
додану вартість 3187416 грн., сплаченої в
зв'язку з оплатою позивачем TOB "Грівлад"
орендної плати за період січень -
грудень 2013 року, яка, на думку
відповідача, не використана в
подальшому в оподатковуваних
операціях з ПДВ.

Також, необґрунтованими позивач вважає
висновки контролюючого органу про
порушення п.138.2, п.п.138.10.4 ст.138 ПК України
TOB "Гросленд", яке полягає у включені до
складу інших витрат платника податків
вартості представницьких послуг,
отриманих від TOB "Коллієрз Інтернешнл"
відповідно до договору на надання
послуг № б/н від 02.10.2013 року в сумі 277257,19
грн., оскільки працівники
контролюючого органу вважають, що
укладання та виконання вказаного
договору не пов 'язано з господарською
діяльністю підприємства. На
спростування такої позиції
відповідача позивач вказав, що одним з
основних видів діяльності TOB "Гросленд"
є надання в оренду та експлуатація
власного та орендованого нерухомого
майна, а саме: нежитлових приміщень
громадсько-торгівельних центрів
"Аркадія", розташованих в м.Києві по
вул.Борщагівській, 154а та по
вул.Дніпровська набережна, 33. В умовах
зростання конкуренції на ринку
торговельної нерухомості TOB "Грівлад",
що орієнтуються на стратегічну
перспективу отримання прибутку,
приділяє першочергову увагу питанням
залучення й розміщення в структурі
торгівельних центрів крупних
орендарів, які привертають основний
потік відвідувачів в торговий центр,
так званих "якірних орендарів".
Основною функцією таких "якірних
орендарів" є генерація потоку покупців,
його присутність в торгівельному
центрі є знаковою як для відвідувачів,
так і для інших орендарів. Залучення
"якірних орендарів" стратегічно
важливо для торговельних центрів, так
як саме такі орендарі створюють
людські потоки, які можуть бути цікаві
іншим орендарям настільки, що вони
готові платити досить високу орендну
плату, навіть в умовах економічної
кризи, за те, щоб знаходитись поряд з
таким орендарем. У кожного "якірного
орендаря" є свій перелік умов, яким
повинен відповідати торговий центр,
для того щоб розглядати можливість
оренди в ньому площ. Основним і самим
жорстким критерієм на сьогоднішній
день є ціна, далі за рівнем зменшення
значущості: місце розташування,
концепція, архітектурний проект,
девелопер і керуюча компанія і їх
репутація на ринку. "Якірні орендарі",
як правило, надзвичайно уважні щодо
своїх цільових груп, планування
приміщень, особливих статей договорів
оренди і питань розширення та/або
планів виходу на ринок. Саме для
залучення "якірного орендаря" -
Ювелірної компанії "Золотой Век" і був
укладений договір про надання послуг
від 01.10.2013 р. з професійною
консалтинговою компанією TOB "Коллієрз
Інтернешнл". Від господарської
операції, проведеної з TOB "Коллієрз
Інтернешнл", отримано реальний
економічний ефект у вигляді укладання
договорів суборенди з "якірним
орендарем", що підвищує привабливість
торгівельних центрів для відвідувачів
та інших орендарів, а також у вигляді
додаткового прибутку від орендної
плати, яка надходить від цих орендарів.
Так, лише за період з жовтня по грудень
2013 року, зазначав позивач, на
банківський рахунок TOB "ГРОСЛЕНД" від
вказаних орендарів поступила орендна
плата в загальній сумі 1404100,81 грн. Таким
чином, виключення зі складу інших
витрат підприємства вартості послуг,
отриманих від TOB "Коллієрз Інтернешнл" в
сумі 277257,19 грн., позивач вважає
незаконним та необгрунтованим.
Зазначене вище стосується й виключення
з податкового кредиту TOB "Гросленд" суми
податку на додану вартість 55451 грн.,
сплаченої в зв 'язку з оплатою послуг TOB
"Коллієрз Інтернешнл".

З урахуванням зазначеного, позивач
просив скасувати податкові
повідомлення-рішення № від 10.09.2014
року та № від 10.09.2014 року.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити позов з наведених
вище підстав.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав, надав
заперечення, згідно яких вважає
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області № від 10.09.2014 року та №
від 10.09.2014 року законними, а
вимоги позивача безпідставними,
посилаючись на висновки Акту
№000105/15-32-22-05/34443746 від 26.08.2014 року, а тому
просив у задоволенні позовних вимог
відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи та надані докази, суд
встановив наступні обставини.

09.06.2006 року Виконавчим комітетом
Одеської міської ради зареєстровано
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Гросленд" за №
0020206.

13.06.2006 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Гросленд" взято на
податковий облік в органах державної
податкової служби за № 7747 року, станом
07.07.2012 року перебуває на обліку в ДПІ у
Малиновському районі м.Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області.

Судом встановлено, що у період з 22.07.2014
року по 18.08.2014 року фахівцями ГУ
Міндоходів в Одеській області та ДПІ в
Малиновському районі м. Одеси було
проведено планову виїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гросленд" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2013 р. по
31.12.2013 р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2013 р. по
31.12.2013 р., за результатами якої складно
Акт №000105/15-32-22-05/34443746 від 26.08.2014 року.

Згідно вказаного Акту перевіркою
встановлено порушення:

- п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.п. 138.10.5 п.138.10 ст. 138,
п.п. 153.1.3 п. 153.1 ст. 153, п. 138.4 ст.138, п. 138.8 ст.
138, п.п. 138.1.1 п. 138.1 ст.138 Податкового
кодексу України, в результаті чого
встановлено заниження податку на
прибуток у сумі - 3677076 грн., у т.ч. 2013 р. -
3677076 грн.;

- п.198.3 ст.198 Податкового кодексу
України, в результаті чого встановлено
заниження податку на додану вартість у
сумі - 3242867 грн., у т.ч. січень 2013 - 318801
грн., лютий 2013 - 303035 грн., березень 2013 -
353421 грн., квітень 2013 - 497007 грн., травень
2013 - 269130 грн., червень 2013 - 246158 грн.,
липень 2013 - 168103 грн., серпень 2013 - 210902
грн., вересень 2013 - 312929 грн., жовтень 2013 -
260245 грн., листопад 2013 - 207426 грн., грудень
2013 - 95710 грн.

10 вересня 2014 року на підставі Акту
№000105/15-32-22-05/34443746 від 26.08.2014 року ДПІ у
Малиновському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області прийнято податкове
повідомлення-рішення № за
платежем: податок на прибуток
приватних підприємств на загальну суму
5515614 грн., із них за основним платежем -
3677076 грн., штрафними (фінансовими)
санкціями - 1838538 грн.

10 вересня 2014 року на підставі Акту
№000105/15-32-22-05/34443746 від 26.08.2014 року ДПІ у
Малиновському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області прийнято податкове
повідомлення-рішення № за
платежем: податок на додану вартість на
загальну суму 4864301 грн., із них за
основним платежем - 3242867 грн., штрафними
(фінансовими) санкціями - 1621434 грн.

Як зазначено в п.3.1. Акту
№000105/15-32-22-05/34443746 від 26.08.2014 року, на
порушення п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135
Податкового кодексу України TOB
"Гросленд" не включено до складу інших
доходів підприємства вартість частини
комунальних та експлуатаційних послуг
на суму 2515292 грн., які, на думку
податкових інспекторів, отримані
підприємством безоплатно протягом
січня - квітня 2013 року.

Відповідно до п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135 ПК
України інші доходи включають, зокрема,
вартість товарів, робіт, послуг,
безоплатно отриманих платником
податку у звітному періоді, визначена
на рівні не нижче звичайної ціни.

Згідно п.п.14.1.13 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України, безоплатно надані
товари, роботи, послуги:

а) товари, що надаються згідно з
договорами дарування, іншими
договорами, за якими не передбачається
грошова або інша компенсація вартості
таких товарів чи їх повернення, або без
укладення таких договорів;

б) роботи (послуги), що виконуються
(надаються) без висування вимоги щодо
компенсації їх вартості;

в) товари, передані юридичній чи
фізичній особі на відповідальне
зберігання і використані нею.

Як вбачається з п.3.1.1 Акту
перевірки, податковий орган вважає
безоплатно отриманими послугами суму
перевищення доходу, отриманого TOB
"Гросленд" від суборендарів нежитлових
приміщень, розташованих в
громадсько-торгівельному центрі
"Аркадія" по вул. Дніпровська набережна,
33 в м. Києві, як відшкодування
комунальних та експлуатаційних послуг
за період січень-квітень 2013 pоку, над
сумою коштів, сплачених власнику
об'єкта нерухомості на відшкодування
комунальних та експлуатаційних послуг
за цей же період.

Вказані твердження суд вважає
безпідставними, оскільки відповідачем
не прийнято до уваги, що відповідно до
умов укладених договорів суборенди №
4714-КО від 05.08.2013 року, № 465-КО від 30.04.2013
року та № 419-КО від 10.01.2013 року
відшкодування комунальних послуг, до
яких входять: витрати на опалення,
електроенергію, газ, інші енергоносії,
воду, водовідведення, приймання
стічних вод, вивезення побутових
відходів та інші комунальні послуги; та
експлуатаційних послуг, до яких
входять: витрати на охорону
громадського порядку в будівлі,
прибирання площ загального
користування будівлі, технічних та
допоміжних приміщень в ній, її фасадів
та прилеглої території, забезпечення
санітарної, епідеміологічної,
протипожежної безпеки, обслуговування
паркувальних місць, обслуговування та
ремонт інженерних систем та мереж
будівлі - здійснюється суборендарями
на підставі окремих рахунків.

Так, в періоді, що перевірявся,
вартість комунальних послуг,
відшкодованих суборендарями, повністю
відповідає фактичним документально
підтвердженим витратам на такі
послуги, що підтверджується
порівнянням відповідних розшифровок
видатків, наданих власником об'єкту
нерухомості, та даними бухгалтерського
обліку по рахунку 361 за відповідні
періоди. ( том 1 а.с.116-127).

Сума 2515292 грн. фактично є перевищенням
доходу підприємства від відшкодування
суборендарями експлуатаційних послуг
над видатками підприємства на оплату
цих послуг, які сплачені власнику
об'єкта нерухомості. Вказана сума
включена до складу інших доходів
підприємства в періоді, що перевірявся,
та з неї сплачено податок на прибуток
підприємства, що не заперечувалося
відповідачем у судовому засіданні.
Повторне ж включення тієї ж самої суми
до складу доходів підприємства, але вже
в якості вартості "безкоштовно
отриманих послуг", що призведе до
подвійного оподаткування тієї ж самої
суми доходу.

Окрім того, суд погоджується з
доводами позивача, що сума 2515292 грн., яку
відповідач вважає вартістю
безкоштовно отриманих позивачем
послуг, не відповідає жодному з
встановлених п.п.14.1.13 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України критеріїв
поняття «безоплатно надані товари,
роботи, послуги».

Відповідачем в порушення п.6 Порядку
оформлення результатів перевірок з
питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом ДПА України від
22.12.2010 р. № 984, за реєстрованим в
Міністерства юстиції України 12.01.2011
року за № 34/18772, не викладено в акті
перевірки - які саме
комунально-експлуатаційні послуги
отримані позивачем безоплатно та від
яких постачальників, якими саме
первинними бухгалтерськими
документами підтверджується факт
надання таких послуг, яким
підприємствами виконані роботи, надані
послуги без висування компенсації їх
вартості, чи укладались TOB "Гросленд"
договори дарування, інші договори,
якими не передбачається грошова або
інша компенсація вартості отриманих
товарів (послуг).

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що повторне включення TOB "Гросленд" до
складу інших доходів підприємства в
якості безкоштовно отриманих послуг
раніше оподаткованого доходу
підприємства від надання
експлуатаційних послуг в сумі 2515292 грн.
є протиправним.

Що стосується викладеного в п.3.1.2 Акту
№ 000105/15-32-22-05/34443746 від 26.08.2014 року
порушення позивачем п.138.10.5 cт.138, п.153.1.3
ст.153 Податкового кодексу України -
включення до складу витрат платника
податку відсотків в сумі 623399 грн.,
нарахованих за кредитним договором №
АС2012-00001 від 04.01.2012 року, укладеним з ПАТ
"Акціонерний Банк "Південний", суд
зазначає наступне.

Предметом зазначеного кредитного
договору є надання Позичальнику
кредиту в сумі 36480000 доларів США з
терміном повернення до 30 грудня 2019
року. Цільове призначення кредиту:
оплата згідно контракту № 128/13-BR від
26.12.2011 року.

Вказані витрати в сумі 623399 грн.
виключені відповідачем зі складу
витрат платника податку в зв'язку з тим,
що, на думку податкового органу, сума
кредитних коштів використана TOB
"Гросленд" на операції, які не
спрямовані на отримання доходу (не
пов'язані з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг у перевіряємому періоді), а
сааме: на повернення коштів по
контракту № 128/13 -BR від 26.12.2011 року,
укладеного з UKRAINIAN FOOD MARKET LLP.

З такими висновками контролюючого
органу суд не погоджується з огляду на
наступне.

Відповідно до п.138.1 ст.138 Податкового
кодексу України, витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4,
138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту
138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших
витрат, визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу.

Відповідно до п.138.10.5 ст.138 Податкового
кодексу України, до складу інших витрат
включаються фінансові витрати, до яких
належать витрати на нарахування
процентів (за користування кредитами
та позиками, за випущеними облігаціями
та фінансовою орендою) та інші витрати
підприємства в межах норм,
встановлених цим Кодексом, пов'язані із
запозиченнями (крім фінансових витрат,
які включені до собівартості
кваліфікаційних активів відповідно до
положень (стандартів) бухгалтерського
обліку).

Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Таким чином, для цілей оподаткування
кваліфікуючою ознакою господарської
діяльності є її спрямованість на
отримання доходу, що, в свою чергу,
передбачає наявність у платника
відповідної мотивації при вступі у
господарські правовідносини з іншими
суб'єктами господарювання. При цьому,
доход платника у розумінні наведеної
норми не обмежуються виключно
одержанням прибутку у вигляді приросту
активів, а включає й будь-який інший
економічний ефект. Наведене обумовлює
необхідність оцінки обґрунтованості
податкової вигоди платника з
урахуванням наявності ділової мети у
діях платника на підставі аналізу
перспективи отримання прибутку та
об'єктивного встановлення розумної
можливості позитивних змін
економічного стану платника.

Крім того, законодавцем не передбачено
обов'язковості отримання доходу від
кожної окремої операції. Конкретна
господарська операція може не мати
всіх ознак господарської діяльності та
її не можна розглядати окремо від інших
операцій.

Як вбачається з матеріалів справи,
господарська діяльність TOB "Гросленд" в
частині, пов'язаній з отриманням та
використанням кредитних коштів за
договором № АС2012-00001 від 04.01.2012 року
включала наступні етапи:

1) укладено контракт № 128/13-BR від 26.12.2011
року між TOB "ГРОСЛЕНД" (Комісіонер) та
UKRAINIAN FOOD MARKET LLP (Комітент), відповідно до
умов якого Комісіонер зобов'язався в
інтересах за дорученням та за рахунок
Комітента від свого імені укласти ряд
угод на купівлю товару (соняшникової
олії), а Комітент зобов'язався прийняти
такий Товар та виплатити Комісіонеру
комісійну винагороду;

2) 29.12.2011 року Комітентом UKRAINIAN FOOD MARKET LLP
відповідно до умов Контракту
перераховано на банківський рахунок
позивача грошові кошти в сумі 37000000
доларів США на придбання товару;

3) отримані грошові кошти використані
на придбання права вимоги за
наступними договорами: за договором
від 27.12.2011 року про відступлення права
вимоги по кредитному договору №АС210-00258
від 15.12.2010 року з ПАТ АБ "Південний" та ДП
"НІК@СО" (боржник) сплачено 2399855,39 дол.
США та отримано право вимоги суми
заборгованості, яка складає 5304269,44 дол.
США та повинна бути погашена до 30
грудня 2019 року; за договором від 27.12.2011
року про відступлення права вимоги по
кредитному договору №АС210-00256 від 15.12.2010
року з ПАТ АБ "Південний" та ДП "НІК@СО"
(боржник) сплачено 22830548,71 дол. США та
отримано право вимоги суми
заборгованості, яка складає 50461116,25 дол.
США та повинна бути погашена до 30
грудня 2019 року; за договором від 27.12.2011
року про відступлення права вимоги по
кредитному договору №АС210-00255 від 15.12.2010
року з ПАТ АБ "Південний" та TOB "САВВА"
(боржник) сплачено 11249595,90 дол. США та
отримано право вимоги суми
заборгованості, яка складає 24864368,08 дол.
США та повинна бути погашена до 30
грудня 2019 року;

4) Додатковою угодою від 03.01.2012 року на
вимогу Комітента UKRAINIAN FOOD MARKET LLP
розірвано контракт № 128/13-BR від 26.12.2011 p.;

5) укладено кредитний договір №АС2012-00001
від 04.01.2012 року з ПАТ АБ "Південний" на
суму 36480000 доларів США з метою
повернення грошових коштів Комітенту
UKRAINIAN FOOD MARKET LLP відповідно до умов
Додаткової угоди про розірвання
контракту № 128/13-BR від 26.12.2011 p.;

6) 04.01.2012 року повернено грошові кошти
Комітенту UKRAINIAN FOOD MARKET LLP.

З наведеного вбачається наявність в
діях позивача ділової мети та їх
спрямованості на отримання прибутку в
майбутньому від погашення боржниками
сум заборгованості, які більш ніж
вдвічі перевищують витрати TOB
"Гросленд" на придбання у банківської
установи права вимоги за кредитними
договорами.

Також суд погоджується з доводами
позивача, що додатковим економічним
ефектом отримання суми кредиту для
погашення заборгованості перед
Комітентом UKRAINIAN FOOD MARKET LLP є уникнення
нарахування та сплати пені,
передбаченої п.6.2 Контракту № 128/13-BR від
26.12.2011 року.

Господарські операції, здійснені
за наявності розумних економічних
причин (ділової мети), є такими, що
вчинені в межах господарської
діяльності. При цьому, не обов'язково
аби економічний ефект спостерігався
негайно після вчинення операції.

Таким чином, суд вважає, що виключення
відповідачем зі складу інших витрат TOB
"Гросленд" відсотків у сумі 623399 грн.,
нарахованих за кредитним договором №
АС2012-00001 від 04.01.2012 року, укладеним з ПАТ
АБ "Південний",- є незаконним та
необґрунтованим.

Також в п.3.1.2 Акту перевірки
контролюючим органом зроблено
висновок про порушення TOB "Гросленд"
п.138.4 cт. 138 Податкового кодексу України,
яке полягає у тому, що позивачем не
включено до складу формування доходів
вартість послуг оренди у сумі 15937080 грн.,
в зв'язку з чим такі витрати не
враховуються при визначенні об 'єкта
оподаткування. Дане порушення, на думку
відповідача, призвело до завищення
витрат у сумі 15937080 грн.

Вказані висновки контролюючого органу
ґрунтуються на тому, що позивачем в
Декларації з податку на прибуток
підприємства за 2013 рік від 20.06.2014 №
витрати на операції
оренди/лізингу, отримані від TOB
"Грівлад", включені до складу інших
витрат (Додаток IB, p.06.4.21) і в подальшому
відображено у р.06.4 "Інші витрати
звичайної діяльності та інші
операційні витрати" без формування
собівартості придбаних та в подальшому
проданих послуг, чим порушено вимоги
порядку ведення бухгалтерського
обліку (ПБО 16 затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від
31.12.1999 № 318) та Наказом МДЗУ 30 грудня 2013
року №872 "Про затвердження форми
Податкової декларації з податку на
прибуток підприємства".

Суд не погоджується з такими
висновками відповідача з огляду на
наступне.

Положеннями п.135.2 ст.135 Податкового
кодексу України визначено, що доходи
визначаються на підставі первинних
документів, що підтверджують отримання
платником податку доходів,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 135.4.1 п.135.4 ст.135
Податкового кодексу України, дохід від
операційної діяльності визнається в
розмірі договірної (контрактної)
вартості, але не менше ніж сума
компенсації, отримана в будь-якій
формі, в тому числі при зменшенні
зобов'язань, та включає, зокрема, дохід
від реалізації товарів, виконаних
робіт, наданих послуг, у тому числі
винагороди комісіонера (повіреного,
агента тощо).

За правилами п.137.1 ст.137 Податкового
кодексу України, дохід від реалізації
товарів визнається за датою переходу
покупцеві права власності на такий
товар. Дохід від надання послуг та
виконання робіт визнається за датою
складення акта або іншого документа,
оформленого відповідно до вимог
чинного законодавства, який
підтверджує виконання робіт або
надання послуг.

При цьому, слід зазначити, що
положеннями податкового законодавства
не визначено обов'язку платника
податку збільшувати в податковій
звітності за звітний період показники
доходу від реалізації товарів (послуг)
до рівня показників собівартості
придбаних та реалізованих товарів
(послуг) за такий період.

Згідно ст.3 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в України", фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст.9 вказаного Закону,
підставою для бухгалтерського обліку є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.

Як зазначалося судом вище, чинним
податковим законодавством не
передбачено обов'язковості отримання
доходу від кожної окремої операції.
Конкретна господарська операція може
не мати всіх ознак господарської
діяльності та її не можна розглядати
окремо від інших операцій суб'єкта
господарювання.

Судом встановлено, що в господарській
діяльності TOB "Гросленд", пов'язаній з
наданням в оренду та експлуатацією
власного та орендованого нерухомого
майна, використовуються не лише
приміщення громадсько-торгівельного
центру "Аркадія" по вул. Борщагівській,
154-а в м. Києві. В цілому господарська
діяльність TOB "Гросленд" є прибутковою,
що було задекларовано при складанні
Декларації з податку на прибуток
підприємства за 2013 рік, та сплачено до
бюджету податок в сумі 38206 грн.

Крім того, як з'ясувалося в ході
судового розгляду, не всі приміщення,
орендовані на підставі договорів
оренди, укладених з TOB "Грівлад",
використовуються позивачем з метою
подальшого надання в суборенду
фізичним особам-підприємцям та
юридичним особам. Частина орендованих
приміщень використовується позивачем
для розміщення власного персоналу
(працівників), у зв'язку з чим не може
бути переданою в суборенду іншим
особам. Використання позивачем частини
орендованих приміщень для розміщення
власного персоналу не можна вважати
таким, що не пов'язане з господарською
діяльністю підприємства.

Аналіз положень Податкового кодексу
України, які врегульовують порядок
визначення витрат, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування
податком на прибуток, зокрема, п.138.10
ст.138 Податкового кодексу України не
дає підстави для висновку, що до витрат
платника податку не включаються
витрати на утримання основних засобів,
інших необоротних матеріальних
активів загальногосподарського
використання (в тому числі - орендна
плата), якщо у певних звітних періодах
такі витрати перевищують суму доходу
платника податку від використання саме
цього об'єкту основних фондів. Ознаки
не пов'язаності таких витрат з
провадженням підприємством
господарської діяльності, наведені в
п.п.139.1.1 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу
України, зазначені суми витрат не
містять.

Таким чином, висновок контролюючого
органу про завищення витрат TOB
"Гросленд", пов'язаних зі сплатою
орендної плати на користь TOB "Грівлад" в
сумі 15937080 грн., є необґрунтованим.

Викладені вище висновки суду
стосуються й безпідставності
виключення відповідачем з податкового
кредиту підприємства суми податку на
додану вартість 3187416 грн., сплаченої
орендодавцю TOB "Грівлад" у складі
орендної плати за період січень -
грудень 2013 року, яка, на думку
контролюючого органу, не використана в
подальшому в оподатковуваних
операціях з податку на додану вартість.

Відповідно до п.п. «а» п.198.1, п.198.3 ст. 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.
Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

При цьому, право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Також, не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплачені в
зв'язку з придбанням (виготовленням)
товарів/послуг та необоротних активів,
які призначаються для їх використання
в операціях, що не є об'єктом
оподаткування або звільняються від
оподаткування (п.198.5. ст.198 Податкового
кодексу України). Перелік таких
операцій викладено в ст.ст. 196, 197
Податкового кодексу України.

З вищенаведених норм податкового
законодавства випливає, що витрати,
пов'язані з формуванням податкового
кредиту для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на додану
вартість мають бути фактично здійснені
та підтверджені належним чином
оформленими первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника податків. Крім цього, вони
мають бути непов'язаними з операціями,
визначеними в ст.ст. 196, 197 Податкового
кодексу України.

Судом встановлено, що суми ПДВ,
сплачені на користь TOB "Грівлад" у
складі орендної плати за період, що
перевірявся, підтверджені належним
чином оформленими та зареєстрованими
податковими накладними, що податковим
органом не заперечується. Також не
заперечується й реальність здійснення
зазначеної господарської операції.

Єдиною причиною для виключення
зазначеної суми з податкового кредиту
підприємства контролюючий орган
зазначив перевищення вартості послуг
оренди, отриманих від TOB "Грівлад"
протягом 2013 року, над сумою доходу від
здачі того ж самого об'єкта нерухомості
в суборенду.

Однак, як вже було зазначено вище, не
всі приміщення, орендовані на підставі
договорів оренди, укладених з TOB
"Грівлад", використовуються позивачем з
метою подальшого надання в суборенду
фізичним особам-підприємцям та
юридичним особам. Частина зазначених
приміщень використовується для
розміщення персоналу (працівників) TOB
"Гросленд", що також є використанням цих
приміщень у господарській діяльності
підприємства.

Крім того, як вбачається з листа TOB
"Грівлад" № 29/08 від 28.08.2014 року, всі суми
ПДВ, отримані від TOB "Гросленд" у складі
орендної плати протягом січня-грудня
2013 року, включені до складу податкових
зобов'язань TOB "Грівлад" при складанні
податкових декларацій з ПДВ за
відповідні періоди, що відповідачем не
заперечувалося.

Таким чином, виключення відповідачем
зі складу податкового кредиту TOB
"Гросленд" суми ПДВ 3187416 грн., сплаченої
в зв'язку з оплатою TOB "Грівлад" орендної
плати за період січень - грудень 2013
року, - суд вважає протиправним.

Також в п.3.1.2 Акту №000105/15-32-22-05/34443746 від
26.08.2014 року відповідач зазначає, що в
порушення п.138.2, п.п.138.10.4 ст.138
Податкового кодексу України TOB
"Гросленд" включено до складу інших
витрат платника податків вартість
представницьких послуг, отриманих від
TOB "Коллієрз Інтернешнл" відповідно до
договору на надання послуг № б/н від
02.10.2013 року в сумі 277257,19 грн., оскільки,
на думку відповідача, укладання та
виконання вказаного договору не
пов'язано з господарською діяльністю
підприємства.

З матеріалів справи вбачається, що
одним з основних видів діяльності TOB
"Гросленд" є надання в оренду та
експлуатація власного та орендованого
нерухомого майна, а сааме: нежитлових
приміщень громадсько-торгівельних
центрів "Аркадія", розташованих в м.
Києві по вул.Борщагівській, 154а та по
вул.Дніпровська набережна, 33.

Вказані об'єкти використовуються
підприємством на підставі наступних
договорів: договору оренди № 2604 від
06.03.2012 року, укладеного з TOB "ГРІВЛАД"
(орендовані приміщення площею 8704, 4 кв.м.
по вул. Борщагівській, 154а в м. Києві);
договору оренди б/н від 28.06.2012 року,
укладеного з TOB "ГРІВЛАД" (орендовані
приміщення площею 17415,7 кв.м. по вул.
Борщагівській, 154а в м. Києві); договору
оренди № 2603 від 06.03.2012 року, укладеного
з TOB "ВІНСТЕР" (орендована частина
будівлі площею 9991,20 кв.м. по
вул.Дніпровській набережній, 33 в м.
Києві); договору оренди б/н від 28.06.2012
року, укладеного з TOB "ВІНСТЕР"
(орендовані приміщення площею 22255,40
кв.м. по вул. Дніпровській набережній, 33
в м. Києві).

Суд вважає переконливими доводи
позивача про важливість залучення і
розміщення в структурі торгівельних
центрів крупних орендарів, які
привертають основний потік
відвідувачів в торговий центр, так
званих "якірних орендарів", і ці потоки
покупців можуть бути цікаві іншим
орендарям настільки, що вони готові
платити досить високу орендну плату,
щоб знаходитись поряд з таким
орендарем.

Тому суд вважає обгрунтованими
посилання позивача на те, що саме для
залучення такого "якірного орендаря" -
Ювелірної компанії "Золотой Век", і був
укладений договір про надання послуг
від 01.10.2013 року з професійною
консалтинговою компанією TOB "Коллієрз
Інтернешнл".(том 1 а.с.165).

Судом встановлено, що в
результаті проведеної роботи
спеціалістами консалтингової компанії
TOB "Коллієрз Інтернешнл" позивачем було
укладено два договори суборенди
приміщень з орендарями, які
представляють продукцію торгівельної
марки "Ювелірна компанія "Золотой Век",
а саме: договір суборенди №406-КБ від
07.10.2013 року з ФОП ОСОБА_1, на підставі
якого передано в суборенду приміщення
площею 225 кв.м. в будівлі
Громадсько-торгівельного центру
"Аркадія" по вул. Борщагівській, 154а в м.
Києві; договір суборенди №478-КО від
07.10.2013 року з ФОП ОСОБА_2, на підставі
якого передано в суборенду приміщення
площею 142,50 кв.м. в будівлі
Громадсько-торгівельного центру
"Аркадія" по вул. Дніпровській
набережній, 33 в м. Києві.(том 1 а.с.167-185).

Факт виконання умов договору про
надання послуг від 01.10.2013 року між
позивачем і TOB "Коллієрз Інтернешнл"
підтверджується актом виконаних робіт
від 21.11.2013 року, а також листом орендаря
ФОП ОСОБА_1 від 21.11.2013 року та листом
орендаря ФОП ОСОБА_2 від 22.11.2013 року, які
підтвердили участь TOB "Коллієрз
Інтернешнл" у переговорах з укладання
договорів суборенди.(том 1 а.с.166, 186, 187).

Відповідно до п.п. «г» п. 138.10.2 ст. 138
Податкового кодексу України, до інших
витрат включаються адміністративні
витрати, спрямовані на обслуговування
та управління підприємством:
винагороди за консультаційні,
інформаційні, аудиторські та інші
послуги, що отримує платник податку для
забезпечення господарської
діяльності.

Від господарської операції, проведеної
з TOB "Коллієрз Інтернешнл", TOB "Гросленд"
отримало реальний економічний ефекту у
вигляді укладання зазначених вище
договорів суборенди з "якірним
орендарем", що підвищує привабливість
торгівельних центрів для відвідувачів
та інших орендарів, а також у вигляді
додаткового прибутку від орендної
плати, яка надходить від вказаних
орендарів.

Таким чином, виключення контролюючим
органом зі складу інших витрат
підприємства вартості послуг,
отриманих позивачем від TOB "Коллієрз
Інтернешнл" в сумі 277257,19 грн., - суд
вважає безпідставним.

Як наслідок, суд вважає
необгрунтованим і виключення
відповідачем із податкового кредиту TOB
"ГРОСЛЕНД" суми податку на додану
вартість 55451 грн., сплаченої у зв'язку з
оплатою послуг TOB "Коллієрз Інтернешнл".

Сума ПДВ, сплаченого у зв'язку з
придбанням послуг у TOB "Коллієрз
Інтернешнл", підтверджена податковою
накладною №372 від 21.11.2013 року, яка
належним чином зареєстрована в Єдиному
реєстрі податкових накладних. (том 1
а.с.189).

Безпосередній зв'язок проведеної
господарської операції (отриманих
послуг) з господарською діяльністю TOB
"Гросленд" описаний судом вище,
реальність зазначеної операції
відповідачем не заперечується. Крім
цього, TOB "Колієрз Інтернешнл" включило
суму ПДВ, отриманого внаслідок
проведеної господарської операції, до
податкових зобов'язань відповідного
податкового періоду, що
підтверджується листом TOB "Колієрз
Інтернешнл" № 342 від 22.08.2014 року, і даний
факт також не заперечувався
відповідачем.(том 1 а.с.188).

Таким чином, суд дійшов висновку, що TOB
"ГРОСЛЕНД" дотримані всі умови,
передбачені чинним законодавством для
формування податкового кредиту за
період, що перевірявся.

За викладених обставин, суд вважає, що
відповідач необґрунтовано дійшов
висновків в Акті перевірки
№000105/15-32-22-05/34443746 від 26.08.2014 року про
порушення TOB "Гросленд" п.п.135.5.4 п.135.5
ст.135, п.п. 138.10.5 п.138.10 ст. 138, п.п. 153.1.3 п. 153.1
ст. 153, п.138.4 ст.138, п.138.8 ст.138, п.п. 138.1.1 п.
138.1 ст.138, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу
України, а тому податкові
повідомлення-рішення ДПІ у
Малиновському районі м.Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області №
та № від 10 вересня 2014 року є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладаються на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проте, відповідачем не доведено
суду правомірність та обґрунтованість
оскаржуваних повідомлень-рішень
№ та № від 10 вересня 2014 року,
при тому, що позивач довів суду
відсутність порушень податкового
законодавства, зазначених у висновках
Акту №000105/15-32-22-05/34443746 від 26.08.2014 року, а
тому позов ТОВ "Гросленд" підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд виходить із того, що
згідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України. Тому
судові витрати у сумі 487,20 грн., понесені
позивачем та підтверджені належними
доказами, підлягають стягненню з
Державного бюджету України на користь
позивача.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 2, 6-9, 11, 69, 71, 86, 159-163 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ГРОСЛЕНД" -
задовольнити повністю.

Податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області № від 10.09.2014 року та №
від 10.09.2014 року - скасувати.

Стягнути судові витрати у розмірі 487,20
грн. (чотириста вісімдесят сім гривень
20 копійок) із Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "ГРОСЛЕНД"
().

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції з
одночасним надісланням її копії до
суду апеляційної інстанції - протягом 10
днів з дня проголошення постанови, а у
разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС
України, - протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у
разі неподання апеляційної скарги у
10-денний строк з дня отримання копії
постанови. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повний текст постанови виготовлено
суддею 20 жовтня 2014 року.

Суддя:
В.В.Андрухів