Справа № 233/4471/14-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 р. Справа № 233/4471/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління соціального
захисту населення Костянтинівської
міської ради Донецької області на
постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 22.08.2014р. по справі №
233/4471/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту
населення Костянтинівської міської
ради Донецької області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

22 серпня 2014 року постановою
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області позов ОСОБА_1 до
Управління соціального захисту
населення Костянтинівської міської
ради Донецької області про визнання
дій неправомірними та стягнення
недоотриманих сум щорічної державної
допомоги - задоволено.

Визнано дії Управління соціального
захисту населення Костянтинівської
міської ради Донецької області щодо
виплати ОСОБА_1 щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня за 2014 рік
у меншому розмірі, ніж встановлено
відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту".

Стягнуто з Управління соціального
захисту населення Костянтинівської
міської ради Донецької області () на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
недоотриману суму щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня за 2014 рік
в сумі 4593 (чотири тисячі п'ятсот
дев'яносто три) гривні.

У апеляційній скарзі відповідач
просить постанову суду першої
інстанції скасувати та постановити
нове рішення про закриття провадження
у справі, посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги,
відповідач вказує, що при обчисленні та
виплаті разової грошової допомоги
позивачу до 5 травня, керувався
приписами Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", постанови
Кабінету Міністрів України від 16.04.2014
року №102 "Деякі питання виплати у 2014
році разової грошової допомоги,
передбаченої Законами України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" і "Про жертви
нацистських переслідувань", а також
Закону України про Державний бюджет на
відповідний рік.

Сторони в судове засіданння не
з'явились, були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
судового розгляду справи. Керуючись
частиною 4 статті 196 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів не
вбачає перешкод для розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції на підставі
п.2 ч.1 ст. 197 КАС України розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідно до ст. 195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є інвалідом війни 3 групи,
відповідно до копії посвідчення серії
Є №092245 (а.с.2), має право на пільги,
встановлені Законом України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту".

З матеріалів справи вбачається, що
разова грошова допомога до 5 травня
відповідно до Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" позивачу була
нарахована у розмірі 2050,00 грн. 25.04.2014
року (а.с.5).

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" щорічно до 5
травня інвалідам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірах:
інвалідам I групи - десять мінімальних
пенсій за віком; II групи - вісім
мінімальних пенсій за віком; III групи -
сім мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 20 Розділу ІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та внесення змін до деяких
законодавчих актів України" була
змінена вище зазначена стаття Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту", а
саме передбачено, що щорічно до 5 травня
інвалідам війни виплачується разова
грошова допомога у розмірі, який
визначається Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом України про
Державний бюджет.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 визнані такими, що
не відповідають Конституції України
положення п. 20 розділу ІІ Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та внесення змін до деяких
законодавчих актів України" стосовно
виплати щорічної разової допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

У 2009-2014 роках зміни до ст. 13 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" не
вносилися.

Таким чином, відповідач у 2014 році
повинен був застосовувати
законодавство, яке діяло на час
проведення відповідних щорічних
виплат грошової допомоги до 5 травня, а
саме, ст. 13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" в редакції від
09.07.2007 року, а саме інвалідам війни
щорічно до 5 травня виплачується разова
грошова допомога у розмірах: інвалідам
I групи - десять мінімальних пенсій за
віком; II групи - вісім мінімальних
пенсій за віком; III групи - сім
мінімальних пенсій за віком.

При обчисленні разової грошової
допомоги до 5 травня, розмір
мінімальної пенсії за віком
розраховується виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". А саме відповідно до ч. 1
ст. 28 Закону, розмір мінімальної пенсії
за віком за наявності у чоловіків 25, а у
жінок 20 років страхового стажу,
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.
Прожитковий мінімум встановлюється
Кабінетом Міністрів України та щороку
затверджується Верховною Радою
України в Законі про Державний бюджет
України на відповідний рік.

Отже, відповідач, провівши нарахування
щорічної допомоги до 5 травня у 2014 році
в розмірі визначеному постановою
Кабінету Міністрів України діяв
всупереч вимогам чинного
законодавства.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції,
що дії відповідача щодо відмови в
здійсненні позивачу перерахунку та не
виплати разової грошової допомоги до 5
травня в розмірі, визначеному Законом
№ 3551-ХІІ, призвели до порушення прав
позивача, які підлягають захисту в
судовому порядку.

Доводи апеляційної скарги щодо
правомірного призначення позивачу до
виплати разової грошової допомоги до 5
травня відповідно до приписів
постанови Кабінету Міністрів України
від 16.04.2014 року №102, колегія суддів
вважає неправомірними, виходячи з
наступного.

Колегія суддів зазначає, що Законом
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік" п. 6-7 Прикінцевих положень,
Кабінету Міністрів України надано
право у 2014 році встановлювати розміри
соціальних виплат в тому числі
відповідно до статей 12, 13, 14, 15 та 16
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
(Відомості Верховної Ради України, 1993
р., N 45, ст. 425 із наступними змінами)
виходячи з наявних фінансових ресурсів
бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік. Вказана норма набула чинності з
03.08.2014р. у зв'язку з вступом в законну
силу Закону України "Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" від 31 липня 2014 року N
1622-VII.

Оскільки з однопредметних
законодавчих норм рівної ієрархії при
вирішенні спору застосуванню підлягає
законодавча норма, що не визнана
неконституційною та прийнята пізніше,
в даному випадку з 03.08.2014 року мають
застосовуватись норми Закону України
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2014 рік"
від 31 липня 2014 року N 1622-VII, а не
відповідні норми Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту".

З матеріалів справи вбачається та не
заперечувалось сторонами, що спірна
разова грошова допомога у розмірі 2050,00
грн. була перерахована позивачу 25.04.2014
року. Виходячи з викладеного колегія
суддів вважає, що при визначенні
розміру такої грошової допомоги
позивачеві відповідач повинен був
керуватись положеннями Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", а не постанови
Кабінету Міністрів України від 16.04.2014 р.
N 102.

Проте, колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
способу захисту прав позивача у
вигляді стягнення з Управління
соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради
недоотриманої суми разової грошової
допомоги до 5 травня відповідно до
частини 5 статті 13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" у визначеній
позивачем грошовій сумі, оскільки такі
виплати не були йому нараховані, а суд
не може перебирати на себе функцію
здійснення перерахунку та нарахування
недоотриманих сум разової грошової
допомоги замість органу, якому надані
такі повноваження. При цьому, з метою
належного захисту порушених прав
позивача, та у відповідності до частини
2 статті 11 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів
вважає за необхідне зобов'язати
відповідача провести перерахунок та
виплату спірної разової грошової
допомоги за 2014 рік у розмірі,
встановленому частиною 5 статті 13
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту".

Виходячи з викладеного, колегія суддів
вбачає підстави для скасування
постанови суду першої інстанції в
частині стягнення з відповідача на
користь ОСОБА_1 недоотриманої суми
щорічної разової грошової допомоги до 5
травня за 2014 рік та ухвалення в цій
частині нового рішення.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС
України, підставою для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради
Донецької області - задовольнити
частково.

Постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 22.08.2014р. по справі № 233/4471/14-а -
скасувати в частині стягнення з
Управління соціального захисту
населення Костянтинівської міської
ради на користь ОСОБА_1 недоотриманої
суми щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня за 2014 рік.

В цій частині ухвалити нову постанову,
якою зобов'язати Управління
соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради
Донецької області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_1 разової
грошової допомоги до 5 травня
відповідно до частини 5 статті 13 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" за 2014
рік у розмірі семи мінімальних пенсій
за віком, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

В іншій частині постанову
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 22.08.2014 року по
справі №233/4471/14-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко
О.І.Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В.
Спаскін О.А.

Помічник судді
Цюпак О.П.