Справа № 820/6745/14
Суддя: Бездітко Д.В.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 жовтня 2014 р.
№ 820/6745/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого - Судді Бездітка Д.В.,

при секретарі судового засідання -
Ділбарян А.О..

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника другого відповідача та
третьої особи - Блудової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області,

Харківського міського управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області,

Московського районного відділу
Харківського міського управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області,

третя особа Начальник Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області

про зобов'язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
відповідачів, Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області, Харківського
міського управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області,
Московського районного відділу
Харківського міського управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області, третя особа Начальник
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області, в якому просить суд:

- скасувати наказ начальника Головного
управління МВС України в Харківській
області № 1230 від 09.10.2012р. про
притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної
відповідальності у вигляді звільнення
з органів внутрішніх справ;

- скасувати наказ Головного управління
МВС України в Харківській області № 190
від 23.10.2012р. про звільнення ОСОБА_1 з
органів внутрішніх справ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді
оперуповноваженого СКР Московського
РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській
області;

- стягнути з Харківського міського
управління ГУ МВС України в
Харківській області на користь ОСОБА_1
середній заробіток за час вимушеного
прогулу, починаючи з 13.03.2014р. по день
винесення судом рішення по справі.

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 09.07.2014 року
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Головного управління МВС України в
Харківській області, Харківського
міського управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області,
Московського районного відділу ХМУ
ГУМВС України в Харківській області,
третя особа Начальник Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області
про зобов'язання вчинити певні дії
залишено без розгляду.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06.08.2014 р.
ухвалу Харківського окружного
адміністративного суду від 09.07.2014 року
скасовано, справу за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області, Харківського міського
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області, Московського
районного відділу Харківського
міського управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області,
третя особа Начальник Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області
про зобов'язання вчинити певні дії
направлено до Харківського окружного
адміністративного суду для
продовження розгляду справи.

Позивач обґрунтовував свої позовні
вимоги тим, що наказ начальника
Головного управління МВС України в
Харківській області № 1230 від 09.10.2012р.
про притягнення ОСОБА_1 до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ та наказ Головного
управління МВС України в Харківській
області № 190 від 23.10.2012р. про звільнення
ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ
видано необґрунтовано, без врахування
всіх обставин, з порушенням вимог
Конституції України, Закону України
«Про міліцію» від 20.12.1990 року № 565-ХІІ,
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом ОВС
України, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року
№ 114, Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України,
затвердженого Законом України від 22
лютого 2006 року № 3460-ІV, а саме процедури
притягнення до дисциплінарної
відповідальності та процедури
звільнення з органів внутрішніх справ
України, а отже оскаржувані накази
підлягають скасуванню, а позовні
вимоги задоволенню.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача заявлені позовні
вимоги підтримали у повному обсязі та
просили їх задовольнити, виходячи із
доводів позовної заяви.

Представник Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області та Начальника
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Харківській області в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та
просив в їх задоволенні відмовити
через безпідставність. Згідно наданих
до суду письмових заперечень пояснив,
що оскаржувані в даній справі накази
начальника Головного управління МВС
України в Харківській області № 1230 від
09.10.2012р. про притягнення ОСОБА_1 до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ та наказ Головного
управління МВС України в Харківській
області № 190 від 23.10.2012р. про звільнення
ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ є
цілком законними та обґрунтованими,
складеними відповідно до чинного
законодавства, за результатами
службового розслідування, а позовні
вимоги позивача є безпідставними та
необґрунтованими.

Представник відповідача, Харківського
міського управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області, в
судове засідання не прибув, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлений своєчасно та належним
чином, що підтверджується матеріалами
справи, надав заяву про розгляд справи
за своєю відсутністю. Згідно наданих до
суду письмових заперечень пояснив, що з
26.10.2012 р. по 13.03.2014 р. ОСОБА_1 не міг
виконувати свої посадові обов'язки, що
було обумовлено його перебуванням під
вартою, і невиконання обов'язків не
пов'язане з діями роботодавця. Період з
26.10.2012 р. по 13.03.2014 р. не є вимушеним
прогулом і згідно п. 3.5.4. Інструкції про
порядок виплати грошового
забезпечення особам рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, тому відсутні
підстави для виплати грошового
забезпечення за цей час.

Представник відповідача, Московського
районного відділу Харківського
міського управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області, в
судове засідання не прибув, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлений своєчасно та належним
чином, розгляд справи просив проводити
за відсутністю відповідача.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши
доводи позову, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав та мотивів.

Судом, з особистого послужного списку
ОСОБА_1 № М-193394 встановлено, що з 01.08.2002
року проходив службу в органах
внутрішніх справ, з 21.12.2007 року позивач
обіймав посаду оперуповноваженого
сектору карного розшуку Московського
РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській
області.

З матеріалів справи вбачається, що
28.09.2012 року в.о. начальника СКР
Московського РВ рапортом доповів
начальнику Московського РВ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області про те,
що в період з 11.09.2012 року по 24.09.2012 року
ОСОБА_1 знаходився на лікарняному,
однак листок тимчасової
непрацездатності станом на 28.09.2012 року
ним наданий не був, зі слів самого
ОСОБА_1 листок непрацездатності
знаходиться у поліклініці ГУМВС на
реєстрації (а.с.70).

На рапорті начальником Московського РВ
ХМУ ГУМВС України в Харківській
області накладено резолюцію про
необхідність проведення службового
розслідування та 29.09.2012 року ОСОБА_1 для
розгляду питання про його
відповідність займаній посаді був
запрошений на засідання атестаційної
комісії Московського РВ, яка повинна
була відбутися о 09:00 годині 01.10.2012 року.
З вказаним повідомленням ОСОБА_1 був
ознайомлений, що підтверджується його
особистим підписом. (а.с.73).

У призначений час ОСОБА_1 на засідання
атестаційної комісії не прибув, про
причини неприбуття не повідомив, у цей
день ОСОБА_1 на службі був відсутній, що
підтверджується витягом з протоколу
№28 засідання комісії Московського РВ
ХМУ ГУМВС України в Харківській
області. (а.с.78).

Як встановлено судом з дослідженого
рапорту від 01.10.2012 року, у зв'язку з
неприбуттям ОСОБА_1 на засідання
атестаційної комісії, позивач був
відвіданий заступником начальника
сектору карного розшуку (підрозділу
проходження служби) та старшим
інспектором сектору кадрового
забезпечення за місцем мешкання, яким
ОСОБА_1 повідомив, що з 01.10.2012 року
перебуває на лікарняному у лікарні № 3
з діагнозом «гострий бронхіт», однак
пояснення з цього приводу надати
відмовився, про що був складений
відповідний акт від 01.10.2012 року. (а.с.71-72).

Для перевірки того факту, що ОСОБА_1 з
01.10.2012 року перебуває на лікарняному у
лікарні № 3 з діагнозом «гострий
бронхіт» до Харківської міської
лікарні був зроблений запит.

Листом від 03.10.2012 року №1130 Харківська
міська лікарня №3 на запит начальника
Московського РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області повідомлено, що
ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному
лікуванні з 10.09.2012 року по 24.09.2012 року та
25.09.2012 року виписаний до праці.

Як встановлено судом, 03.10.2012 року ОСОБА_1
повторно був відвіданий за місцем
мешкання старшим інспектором СКЗ
Московського РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області, однак в ході
перевірки в присутності сусідів, двері
будинку домоволодіння за місцем
мешкання ОСОБА_1 ніхто не відчинив, що
підтверджується рапортом від 03.10.2012
року (а.с.76).

Крім того, за інформацією, наданою
поліклінікою ГУМВС України в
Харківській області листом від 05.10.2012
року №11/1-654 повідомлено, що з 01.08.2012 року
та на час надання відповіді, на
лікуванні в поліклініці Головного
управління року ОСОБА_1 не перебував.

Т.в.о. начальника сектору карного
розшуку Московського РВ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області майором
міліції Шевченко В.В. було проведено
службове розслідування за фактом
порушення службової дисципліни
капітаном міліції ОСОБА_1,
оперуповноваженим СКР Московського РВ
ХМУ ГУМВС України в Харківській
області та 03.10.2012 року складений
висновок, який цією ж датою
затверджений начальником Московського
РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській
області полковником міліції
І.В.Назаренко.

З висновку службового розслідування
від 03.10.2012 року встановлено вважати дні
відсутності на службі капітана міліції
ОСОБА_1 з 01.10.2012 року по теперішній час
за прогули та за грубе порушення
службової дисципліни капітаном
міліції ОСОБА_1, оперуповноваженим СКР
Московського РВ ХМУ ГУ МВС, що
виразилось у допущенні прогулів з
01.10.2012 року по теперішній час, порушення
вимог с.7 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України,
затвердженого Законом України від
22.02.2006 року №3460-IV притягнути його до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ України.

Наказом ГУМВС України в Харківській
області від 09.10.2012 року №1230 «Про
покарання капітана міліції ОСОБА_1,
оперуповноваженого СКР Московського
РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській
області», за порушення службової
дисципліни, що виразилось у невиході на
службу без поважних причин - скоєння
прогулів з 01.10.2012 року по теперішній час
капітана міліції ОСОБА_1,
оперуповноваженого СКР Москвського РВ
ХМУ ГУМВС України в Харківській
області, з органів внутрішніх справ
звільнити.

Вказаний наказ та висновок службового
розслідування у зв'язку з відсутністю
позивача на службі 10.10.2012 року
направлено рекомендованим листом за
місцем мешкання ОСОБА_1 для
ознайомлення, що підтверджується
супровідним листом №67/36524 від 09.10.2012
року та копією фіскального чеку (а.с.80).

Судом встановлено, що 23.10.2012 року т.в.о.
начальника сектору карного розшуку
Московського РВ ХМУ рапортом доповів
начальнику Московського РВ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області, що
ОСОБА_1 до виконання службових
обов'язків так і не приступив.

Відповідно до ст. 18 Дисциплінарного
статуту, наказ ГУМВС України в
Харківській області від 09.10.2012 року №1230
був виконаний шляхом видання 23.10.2012
року наказу ГУМВС України в
Харківській області № 190 о/с по
особовому складу згідно з «Положенням
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України» за п. «Є» ст.
64 капітан міліції ОСОБА_1 звільнений в
запас Збройних Сил (за порушення
дисципліни).

Згідно з ч. 8 ст. 14 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України 23.10.2012 року за вих. № 40/3173 ОСОБА_1
на домашню адресу рекомендованим
листом було направлено повідомлення
про його звільнення з органів
внутрішніх справ, до якого додано витяг
з наказу по особовому складу. (а.с.85).

Згідно зі ст. 7 Дисциплінарного статуту
ОВС України, затвердженого Законом
України від 22 лютого 2006 року N 3460-IV,
службова дисципліна базується на
високій свідомості та зобов'язує кожну
особу рядового і начальницького
складу: дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників; захищати і охороняти від
протиправних посягань життя, здоров'я,
права та свободи громадян, власність,
довкілля, інтереси суспільства і
держави; поважати людську гідність,
виявляти турботу про громадян і бути
готовим у будь-який час надати їм
допомогу; дотримуватися норм
професійної та службової етики;
берегти державну таємницю; у службовій
діяльності бути чесною, об'єктивною і
незалежною від будь-якого впливу
громадян, їх об'єднань та інших
юридичних осіб; стійко переносити всі
труднощі та обмеження, пов'язані зі
службою; постійно підвищувати свій
професійний та культурний рівень;
сприяти начальникам у зміцненні
службової дисципліни, забезпеченні
законності та статутного порядку;
виявляти повагу до колег по службі та
інших громадян, бути ввічливим,
дотримуватися правил внутрішнього
розпорядку, носіння встановленої форми
одягу, вітання та етикету; з гідністю і
честю поводитися в позаслужбовий час,
бути прикладом у дотриманні
громадського порядку, припиняти
протиправні дії осіб, які їх учиняють;
берегти та підтримувати в належному
стані передані їй в користування
вогнепальну зброю, спеціальні засоби,
майно і техніку. У разі виявлення
порушень законодавства, зловживань чи
інших правопорушень у службовій
діяльності особа рядового або
начальницького складу повинна вжити
заходів щодо припинення цих порушень
та доповісти про це безпосередньому
або старшому прямому начальникові.

Відповідно до п.1.3 розділу IV Правил
поведінки та професійної етики осіб
рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ України,
затверджених наказом МВС України від
22.02.2012 р. №155, працівник повинен
пам'ятати, що аморальна поведінка,
нерозбірливість і неохайність в
особистих стосунках, відсутність
навичок самодисципліни і розбещеність,
балакучість і незібраність завдають
непоправної шкоди його власній
репутації і авторитету органів
внутрішніх справ у цілому.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного
статуту ОВС України, затвердженого
Законом України від 22 лютого 2006 року N
3460-IV, на осіб рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ за
порушення службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень, зокрема, звільнення з органів
внутрішніх справ.

Відповідно до п. «Є» ст. 64 Положенням
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. N 114,
особи середнього, старшого і вищого
начальницького складу звільняються зі
служби в запас (з постановкою на
військовий облік) за порушення
дисципліни.

Щодо посилання позивача на те, що
оскаржувані накази є незаконними,
оскільки ОСОБА_1 з 01.10.2012 року перебував
на лікарняному, суд зазначає наступне.

Позивачем до матеріалів справи
долучено копію листка
непрацездатності серії АВМ №195580,
виданого Комунальним закладом охорони
здоров'я «Харківська міська
поліклініка №20», яка знаходиться за
адресою пр. Московський, 179.

Під час відвідування заступником
начальника сектору карного розшуку
(підрозділу проходження служби) та
старшим інспектором сектору кадрового
забезпечення за місцем мешкання
позивача, що також відображено в
рапорті від 01.10.2012 року, позивач
повідомив, що з 01.10.2012 року перебуває на
лікарняному у лікарні № 3 з діагнозом
«гострий бронхіт», тобто за місцем
проживання ОСОБА_1

Однак, позивачем до матеріалів справи
долучено незакритий листок
непрацездатності, виданий
поліклінікою № 20, розташованою за
адресою: м. Харків, пр. Московський, 179.

Відповідно до п. 1.9. Інструкції про
порядок видачі документів, що
освідчують тимчасову непрацездатність
громадян, затверджену наказом
Міністерства охорони здоров'я від
13.11.2011 р. № 455, «листок непрацездатності
в амбулаторно-поліклінічних закладах
видається лікуючим лікарем переважно
за місцем проживання чи роботи. У разі
вибору громадянином лікуючого лікаря і
лікувально-профілактичного закладу не
за місцем проживання чи роботи,
документи, що засвідчують тимчасову
непрацездатність, видаються при
наявності заяви-клопотання
громадянина, погодженої з головним
лікарем обраного
лікувально-профілактичного закладу,
засвідченої його підписом та печаткою
лікувально-профілактичного закладу».

Таким чином, зазначений листок
непрацездатності виданий з порушенням
вимог вказаної Інструкції, оскільки не
засвідчений підписом головного лікаря
та печаткою.

Згідно з п. 3.13. Інструкції про порядок
заповнення листка непрацездатності,
затвердженої наказом Міністерства
охорони здоров'я України, Міністерства
праці та соціальної політики України,
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
03.11.2004 р. N 532/274/136-ос/1406 «у разі
продовження тимчасової
непрацездатності підкреслюється
"Продовжує хворіти" та зазначається
номер нового листка непрацездатності».

Із дослідженого листка
непрацездатності серії АВМ №195580
вбачається, що він не закритий з
відміткою продовжує хворіти, доказів
видачі нового листка непрацездатності
позивачем до матеріалів справи не
надано. (а.с.12).

Крім того, відповідно до пояснень
представника Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області, листок
непрацездатності, копію якого позивач
додає до позову як доказ своєї хвороби,
не був наданий за місцем проходження
служби.

Суд зазначає, що згідно зі ст.15
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, у разі
порушення дисципліни особами рядового
і начальницького складу в період
перебування у відрядженні, відпустці,
на відпочинку або в період тимчасової
непрацездатності начальник органу чи
підрозділу, у межах відповідної
території, де вчинено дисциплінарний
проступок, уживає заходів щодо його
припинення, збирає первинні матеріали
та надсилає їх для розгляду за місцем
проходження служби порушника.

З урахуванням вищевикладеного, суд
зазначає, що притягнення ОСОБА_1 до
дисциплінарної відповідальності та
звільнення відбулось з дотриманням
чинного законодавства, копія листка
непрацездатності серії АВМ №195580,
складеного з порушенням Інструкції про
порядок заповнення листка
непрацездатності та не пред'явленого
за місцем проходження служби, не може
вважатися належним та допустимим
доказом правомірності відсутності
ОСОБА_1 з 01.10.2014 року на службі.

Так, відповідно до вимог статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, де передбачено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку відповідачі надали
належні докази правомірності
проведення службового розслідування
та складання за його наслідками
наказів відносно позивача.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта
владних повноважень має бути законними
та обґрунтованими , прийнятими чи
вчиненими в межах наданих повноважень,
мати під собою конкретні об'єктивні
факти, на підставі яких його ухвалено
або вчинено, а суд, відповідно до п. 3 ст.
2 КАС України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, перевіряє чи
прийнято такі рішення на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, з використанням повноважень з
метою, з якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення,
з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення, своєчасно,
тобто протягом розумного строку. Також
рішення суб'єкта владних повноважень
на може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин справи, судом
встановлено відсутність порушень
відповідачем норм чинного
законодавства при складанні наказу
Головного управління МВС України в
Харківській області № 1230 від 09.10.2012р.
про притягнення ОСОБА_1 до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ та наказу Головного
управління МВС України в Харківській
області № 190 від 23.10.2012р. про звільнення
ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ, у
зв'язку з чим в задоволенні позовних
вимог про скасування вказаних наказів
слід відмовити.

Враховуючи, що накази № 1230 від 09.10.2012р.
та № 190 від 23.10.2012р. є правомірними,
немає підстав для задоволення позовних
вимог про поновлення ОСОБА_1 на посаді
оперуповноваженого СКР Московського
РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській
області та стягнення з Харківського
міського управління ГУ МВС України в
Харківській області на користь ОСОБА_1
середній заробіток за час вимушеного
прогулу, починаючи з 13.03.2014р. по день
винесення судом рішення по справі.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені адміністративного позову
ОСОБА_1 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області, Харківського
міського управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області,
Московського районного відділу
Харківського міського управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області, третя особа Начальник
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Харківській області про зобов'язання
вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено КАС України,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 27
жовтня 2014 року.

Суддя
Д.В. Бездітко