Справа № 821/3700/14
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/3700/14
Херсонський окружний
адміністративний суд у складі
головуючої судді Хом'якової В.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Генічеської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(позивач) звернувся до
адміністративного суду з позовом, в
якому просить визнати протиправними та
скасувати податкові повідомлення -
рішення Керченської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в АР
Крим від 06.03.14 № про збільшення
суми грошового зобов'язання по
орендній платі за землю на 710,03 грн. та
застосування штрафної санкції у
розмірі 1,00 грн., № про збільшення
суми грошового зобов'язання по
орендній платі за землю на 6539,35 грн. та
застосування штрафної санкції у
розмірі 1634,84 грн.

У зв'язку із утворенням територіальних
органів Державної фіскальної служби та
визнання такими, що втратили чинність,
деяких актів Кабінету Міністрів
України, відповідно до постанови КМУ
від 06.08.14 № 311 реорганізовано
територіальні органи Міністерства
доходів і зборів, відповідно, судом
здійснено заміну відповідача у справі
Керченську об'єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів в АР Крим на
правонаступника Генічеську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області.

Сторонами по справі надано до суду
клопотання з проханням розглянути
справу без їх участі. Відповідно до ч. 4
ст. 122 КАС України, суд здійснює розгляд
даної справи у порядку письмового
провадження на підставі наявних у
справі матеріалів.

Судом встановлено, що позовні вимоги
ФОП ОСОБА_1 ґрунтуються на порушенні
відповідачем ст. 79 ПК України щодо
порядку проведення документальних
перевірок, позивачем не було отримано
повідомлення про проведення перевірки,
у зв'язку з чим підприємець не зміг
належним чином надати до перевірки
докази правомірності оплати орендної
плати за землю за спірний період. Також,
позивач зауважив про порушення
контролюючим органом положень наказу
№ 1236 від 28.11.12 щодо направлення
податкових повідомлень - рішень,
оскільки спірні податкові
повідомлення - рішення не були належним
чином та своєчасно направлені
підприємцю, про них він дізнався під
час відвідування інспектора в
податковій інспекції 02.07.14, потім, в
серпні 2014 року ним були отримані копія
акту перевірки та спірні рішення.
Позивач також вважає необґрунтованою
визначення орендної плати за земельну
ділянку виходячи із нормативно
грошової оцінки земельної ділянки,
оскільки відповідно до положень
земельного законодавства та
Цивільного кодексу України, до
договору від 14.04.2009, укладеного з
Керченською міською радою не було
укладено додаткових угод щодо
збільшення розміру орендної плати за
землю, за договором розмір плати був
фіксований, відповідно підприємець і
продовжував сплачувати за землю у сумі,
визначеній в договорі.

Генічеська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області (відповідач, Генічеська ОДПІ)
вважає позовні вимоги
необґрунтованими, просить відмовити в
їх задоволенні виходячи з того, що
порушень з боку Керченської ОДПІ щодо
порядку проведення документальної
перевірки не було здійснено,
направлення було надіслано ФОП ОСОБА_1
рекомендованою поштою, встановлене
порушення зафіксоване в акті перевірки
від 20.02.14 № 133/01-06-17-03/НОМЕР_3 щодо
заниження орендної плати за орендовану
земельну ділянку є обґрунтованим,
оскільки відповідно до п.п. 288.5.1 п. 288.5
ст. 288 ПК України розмір орендної плати
встановлюється у договорі, але не може
бути меншою трикратному розміру
земельного податку, що встановлюється
Податковим кодексом. ФОП ОСОБА_1 було
задекларовано орендну плату за землю
без врахування нормативно грошової
оцінки землі, що призвело до заниження
податку на 7249,38 грн. за період з 01.01.2011 по
31.12.2013. Рішенням 5 сесії Керченської
міської ради 6 скликання від 18.03.11 було
затверджено розміри нормативно
грошової оцінки земель м. Керчі та
оприлюднено в газеті "Керченський
робочий" № 32 від 04.03.11, що не було
враховано позивачем.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем
з 07.08.2000. На підставі наказу ОДПІ у м.
Керчі від 03.02.14 № 88, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.
75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.13 п. 78.1 ст. 78 ПК
України, в.о. заступником начальника
відділу контрольно-перевірочної
роботи доходів і зборів з фізичних осіб
управління доходів і зборів фізичних
осіб Керченської ОДПІ ГУ Міндоходів в
АР Крим Пономарьовою Д.А. проведено
документальну перевірку ФОП ОСОБА_1,
результати якої відображені в акті від
20.02.14 № 133/01-06-17-03/НОМЕР_3 "Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з орендної плати за
землю згідно договора оренди землі рег.
№ 77 від 14.04.2009 р. за період з 01.01.2011
р. по 31.12.2013 р.". В акті зазначено про
надіслання копії наказу № 88 на адресу
позивача рекомендованою поштою.

В даному акті зазначено про
встановлені порушення ФОП ОСОБА_1 п.п.
288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України, що призвело
до заниження суми орендної плати за
землю, що підлягає сплаті в бюджет на
загальну суму 7249,38 грн., у т.ч по
періодах: березень 2011 р. - 56,24 грн.,
квітень 2011 р. - 217,93 грн., травень 2011 р. -
217,93 грн., червень 2011 р. - 217,93 грн., липень
2011 р. - 217,93 грн., серпень 2011 р. - 217, 93 грн.,
вересень 2011 р. - 217,93 грн., жовтень 2011 р. -
217,93 грн., листопад 2011 р. - 217,93 грн.,
грудень 2011 р. - 217,94 грн., січень 2012 р. - 217,93
грн., лютий 2012 р. - 217,93 грн., березень 2012 р.
- 217,93 грн., квітень 2012 р. - 217,93 грн.,
травень 2012 р. - 217,93 грн., червень 2012 р. -
217,93 грн., липень 2012 р. - 217,93 грн., серпень
2012 р. - 217,93 грн., вересень 2012 р. - 217,93 грн.,
жовтень 2012 р. - 217,93 грн., листопад 2012 р. -
217,93 грн., грудень 2012 р. - 217,94 грн., січень
2013 р. - 217,93 грн., лютий 2013р. - 217,93 грн.,
березень 2013р. - 217,93 грн., квітень 2013 р. -
217,93 грн., травень 2013 р. - 217,93 грн., червень
2013 р. - 217,93 грн., липень 2013 р. - 217,93 грн.,
серпень 2013 р. - 217,93 грн., вересень 2013 р. -
217,93 грн., жовтень 2013 р. - 217,93 грн.,
листопад 2013 р. - 217,93 грн., грудень 2013 р. -
217,94 грн.

Перевірка проводилась на підставі
реєстраційних документів, податкових
декларацій з плати за землю за 2011-2012-2013
роки, інформації з Держземагентсва,
договору оренди. В п. 2.7 акту зазначено
про направлення на адресу ФОП ОСОБА_1
запиту від 22.11.13 № 2185/10/15.1 про
необхідність у наданні пояснень та їх
документального підтвердження.
Відповіді на запит не отримано.

З дослідженого акту перевірки
вбачається, що за період з 01.01.2011 р. по
31.12.2013 р. ОСОБА_1 задекларовано орендної
плати за землю за 2011 рік - 2013 рр. щорічно
в розмірі 20118 грн. 68 коп.

Рішенням 5 сесії Керченської міської
ради 6 скликання від 18.03.11 було
затверджено матеріали по нормативно
грошової оцінки земель м. Керчі та
оприлюднено в газеті "Керченський
робочий" № 32 від 04.03.11, яким мав
скористатись ФОП ОСОБА_1 для визначення
орендної плати за землю за період 2011-2013
р.р. За вказаним рішенням ради
нормативно-грошова оцінка наданої
позивачу в оренду земельної ділянки на
території міської набережної в районі
АДРЕСА_2 для розміщення
пляжно-культурно-оздоровчого
комплексу площею 1045 кв. м. - складає
757792,20 грн., за 1 кв. м. нормативно-грошова
оцінка одинці площі земельної ділянки
становить 725,16 грн. Трьохкратний розмір
земельного податку складає 22733 грн. 77
коп. Відповідно, перевіряючою особою
зазначено про встановлення заниження
орендної плати за землю з 01.01.2011 р. по
31.12.2011 р. на 2017,62 грн., за 2012 рік на 2614,38
грн., за 2013 рік на 2614,38 грн. , усього на
суму 7249 грн. 38 коп.

Позиція перевіряючої особи в акті
перевірки ґрунтується на тому, що ФОП
ОСОБА_1 було сплачено орендну плату за
орендовану в м. Керч землю у розмірі,
визначеному в договорі, без врахування
нормативно-грошової оцінки землі, яка
кожного року може мати різні показники,
а також не врахувавши, що розмір
орендної плати встановлюється у
договорі, але цей розмір не може бути
менше трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється Податковим
кодексом.

Так, за висновками перевірки
Керченською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів в АР Крим
прийнято податкові повідомлення -
рішення від 06.03.14:

- № про збільшення ФОП ОСОБА_1
суми грошового зобов'язання по
орендній платі за землю на 710,03 грн. та
застосування штрафної санкції у
розмірі 1,00 грн.,

- № про збільшення суми грошового
зобов'язання по орендній платі за землю
на 6539,35 грн. та застосування штрафної
санкції у розмірі 1634,84 грн.

Позивач вважає, що він належним чином
сплачував орендну плату відповідно до
договору оренди, змін до договору
сторонами не було внесено, що виключає
порушення норм чинного законодавства
під час сплати до бюджету податкового
зобов'язання з орендної плати за землю
в періоді з 2011-2013 р.р.

Суд не погоджується із твердженням
позивача з огляду на наступне.

Використання землі в Україні є платним.
Відповідно до положень Податкового
кодексу України плата за землю - це
загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності. Таким чином, орендна плата
за земельні ділянки державної та
комунальної власності включена до
переліку загальнодержавних податків.
Такі ж положення діяли і на момент
укладання договору оренди відповідно
до Закону "Про систему оподаткування"
(2009 рік).

Згідно ст.269 та ст.270 ПК України
об'єктами оподаткування є земельні
ділянки, які перебувають у власності
або користуванні, земельні частки (паї).
Суб'єктами плати за землю (платником) є
власник земельної ділянки.

Статтею 271 ПК України визначено, що
базою оподаткування є нормативна
грошова оцінка земельних ділянок з
урахуванням коефіцієнта індексації,
визначеного відповідно до порядку,
встановленого цим розділом.

Рішення рад щодо нормативної грошової
оцінки земельних ділянок офіційно
оприлюднюється відповідним органом
місцевого самоврядування до 15 липня
року, що передує бюджетному періоду, в
якому планується застосування
нормативної грошової оцінки земель або
змін (плановий період). В іншому разі
норми відповідних рішень
застосовуються не раніше початку
бюджетного періоду, що настає за
плановим періодом. Статтею 144
Конституції України унормовано, що
рішення органів місцевого
самоврядування є обов'язковим до
виконання на відповідній території,
відповідно до ст. 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні", де
встановлено, що рішення ради
нормативно-правового характеру
набирає чинності з дня офіційного
оприлюднення. Отже, після оприлюднення
даного рішення сторони договору оренди
були зобов'язані у зв'язку з
затвердженням нової нормативної
грошової оцінки укласти та
зареєструвати додаткові угоди до
договору оренди.

За пунктом 274.1 статті 274 ПК України
ставка податку за земельні ділянки,
нормативну грошову оцінку яких
проведено, встановлюється у розмірі 1
відсотка від їх нормативної грошової
оцінки, за винятком земельних ділянок,
зазначених у статтях 272, 273, 276 цього
Кодексу.

Згідно п. 286.2 ст. 286 ПК України (в
редакції чинній на час виникнення
спірних відносин) платники плати за
землю (крім фізичних осіб) самостійно
обчислюють суму податку щороку станом
на 1 січня і до 1 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Відповідно до вимог п. 288.1 та п. 288.4 ст. 288
Податкового кодексу України підставою
для нарахування орендної плати за
земельну ділянку є договір оренди
такої земельної ділянки, у якому
встановлюється розмір та умови
внесення орендної плати.

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 ст. 288 ПК
України визначено, що розмір орендної
плати встановлюється у договорі
оренди, але річна сума платежу не може
бути меншою, зокрема, для інших
категорій земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
цим розділом.

Те, що законодавець закріплює
мінімальне значення розміру орендної
плати за земельні ділянки державної та
комунальної власності означає, що
орендна плата за такі земельні ділянки
є регульованою законодавством ціною.
Державна регульована ціна
встановлюється державними органами
України на ресурси, які справляють
визначальний вплив на загальний рівень
і динаміку цін, на товари і послуги, що
мають вирішальне соціальне значення, а
також на продукцію, товари і послуги,
виробництво яких зосереджено на
підприємствах, що займають монопольне
домінуюче становище на ринку.

Проте, відповідних змін до договору
оренди земельної ділянки з метою
приведення його у відповідність до
вимог законодавства сторонами
договору не здійснено.

Суд вважає обґрунтованим посилання
позивача в позовній заяві на те, що
розмір орендної плати за договором є
суттєвою умовою договору оренди, зміна
розміру орендної плати можлива тільки
за взаємною згодою сторін. Положеннями
ПКУ передбачено, що питання щодо
встановлення розміру орендної плати за
земельні ділянки державної та
комунальної власності вирішується за
згодою сторін договору оренди
земельної ділянки із закріпленням
розміру орендної плати в такому
договорі оренди. Саме умови договору
(включаючи і умову щодо розміру
орендної плати) є обов'язковими для
виконання сторонами і орендодавець має
право вимагати сплати, а орендар
зобов'язаний сплачувати орендну плату
за користування земельною ділянкою, що
є предметом такого договору, у
визначеному договором розмірі. Органи
державної податкової служби України не
наділені правом визначати у договорі
оренди розмір орендної плати за
земельні ділянки, тобто, втручатись в
господарські стосунки.

Разом з тим, органи державної
податкової служби як контролюючі
органи з питань правильності
визначення та сплати податків мають
право перевіряти правильність
визначення та сплати податків, до
переліку яких віднесено орендну плату
за земельні ділянки державної та
комунальної. Суб'єкт владних
повноважень, який не є учасником
договору, не може здійснювати владні
управлінські функції шляхом втручання
у відносини сторін договору, але має
право контролювати належність
виконання договору та відповідність
його умов чинному законодавству
України, зокрема стежити, щоб такі
умови не суперечили інтересам
суспільства. Якщо ж договір пов'язаний
зі сплатою податків і, на думку суб'єкта
владних повноважень, спрямований на
ухилення від їх сплати, останній, за
допомогою адміністративних заходів,
уповноважений відновити публічний
порядок.

Посилання позивача на те, що до
договору оренди не було внесено ніяких
змін щодо розміру орендної плати, не
звільняє позивача від обов'язку
дотримуватись вимог законодавства, а
саме ПКУ. В даному випадку, розмір
орендної плати відповідно становить
менше 3 % від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, чого позивач
не заперечує. Сторони договору оренди
не можуть ігнорувати вимоги щодо
дотримання умов відносно мінімального
розміру орендної плати, тому що орендна
плата за земельні ділянки державної і
комунальної власності належить до
загальнодержавних податків і зборів,
порядок нарахування та сплати якої
регламентований положеннями
спеціальних законів. З огляду на це
положення договору оренди земельної
ділянки, які суперечать вказаним
законам, застосовуватися не можуть.
Сплата позивачем як орендарем орендної
плати в розмірі, який менше трикратного
розміру земельного податку, є
недоплатою до бюджету
загальнодержавного податку, тому це
тягне за собою такі ж самі наслідки, як
при несплаті інших податків.

Крім того, суд приймає до уваги, що
відповідно до ч. 2 ст. 632 Цивільного
кодексу України та ч. 1 ст. 188
Господарського кодексу України в
договорі оренди землі від 23.05.2004 (п. 13)
встановлений обов'язок перегляду
орендної плати у випадку зміни
розмірів земельного податку,
підвищення, цін, тарифів, у тому числі
внаслідок інфляції, в інших випадках,
передбачених законом, тому орендар
зобов'язаний був це зробити.

Крім того, платник орендної плати
повинен обчислювати орендну плату у
відсотках до нормативної грошової
оцінки, яка є змінною величиною, тому у
разі зміни нормативної грошової оцінки
землі, яка є базою оподаткування для
плати за землю, змінюється річна сума
податкового зобов'язання по орендній
платі за земельні ділянки державної і
комунальної власності.

Отже, якщо у населеному пункті рішенням
ради запроваджено нову нормативну
грошову оцінку землі та в
установленому порядку її оприлюднено,
платники самостійно повинні
звернутися до відповідного органу
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів для отримання довідки (витягу)
про розмір нормативної грошової оцінки
земельної ділянки, перерахувати суму
податкового зобов'язання по земельному
податку та орендній платі за земельні
ділянки державної і комунальної
власності та подати зазначену довідку
з податковою звітністю до податкового
органу державної податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки.

З огляду на вищевикладене, суд
приходить до висновку що податковий
орган правомірно визначив суму
грошового зобов'язання з орендної
плати, тому не вбачає підстав для
скасування спірного податкового
повідомлення - рішення, оскільки воно
прийняте відповідачем обґрунтовано, з
дотриманням вимог закону.

Судові витрати відносяться на
позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір" ставка
судового збору за подання позовної
заяви майнового характеру до
адміністративного суду становить 2
відсотки розміру майнових вимог, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати (1827 грн.), при поданні
адміністративного позову позивачем
сплачено тільки 10 відсотків розміру
ставки судового збору (182 грн. 70 коп.). З
позивача підлягає стягненню до
Державного бюджету недоплачений
судовий збір в сумі 1644 грн. 30 коп.

Керуючись ст.ст. 122, 158-163, 167 КАС України,
суд -

постановив:

В задоволенні позову фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень
Керченської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в АР Крим від
06.03.14 № , № .

Стягнути до Державного бюджету з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1 ідент. номер НОМЕР_3) судовий
збір в сумі 1644 грн. (одна тисяча шістсот
сорок чотири гривні) 30 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. В разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя

Хом'якова В.В.

кат. 8.3.13