Справа № 826/8871/14
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8871/14
Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «САТІС» на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 09.07.14р. у справі
№826/8871/14 за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «САТІС» до Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг про визнання протиправною та
скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання протиправною та скасування
постанови від 29.05.14р. №56/17/4-20 ФМ.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
09.07.14р. у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
позивач подав апеляційну скаргу, у якій
просить суд скасувати постанову з
мотивів порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення про
задоволення адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що
виплачена позивачем сума у розмірі 150
294,89 грн. не підлягає обов'язковому
фінансовому моніторингу згідно ст. 15
Закону України «Про запобігання та
протидію легалізації (відмиванню)
доходів, одержаних злочинним шляхом,
або фінансування тероризму», оскільки
кошти були виплачені по 250 страховим
випадкам, сума по кожному з яких не
перевищувала 1 784,71 грн. Тобто, сума
коштів у розмірі 150 294,89 грн. не є окремою
страховою виплатою, а є сукупністю
виплат, які не пов'язані між собою,
оскільки нараховані відповідно до умов
різних договорів страхування та
стосуються проведення лікування
різних фізичних осіб. Крім того,
апелянт зазначив, що оспорювана
постанова прийнята з порушенням
строків встановлених ст. 250 ГК України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу позивача, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та
встановлено судом першої інстанції,
Національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг на підставі подання
щодо проведення позапланових
безвиїзних перевірок від 31.03.14р. №121с/17
проведено позапланову безвиїзну
перевірку позивача щодо дотримання
вимог чинного законодавства України у
сфері фінансового моніторингу в
частині виконання вимог Закону України
«Про запобігання та протидію
легалізації (відмиванню) доходів,
одержаних злочинним шляхом або
фінансуванню тероризму» та інших
нормативно-правових актів з питань
запобігання та протидії легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванню
тероризму, за результатом якої
складено акт від 30.04.14р.

Перевіркою встановлено, що відповідно
до виписки банку ПАТ «БАНК ФОРУМ» за
02.02.11р. та платіжного доручення від
02.02.11р. №2334, з поточного рахунку ПрАТ
«СК «САТІС» 02.02.11р. було здійснено
перерахування грошових коштів у сумі 150
294,89 грн. на розрахунковий рахунок КМКОЛ
«Центр мікрохірургії ока» №1242 в
ГУ ДКСУ у м. Києві (МФО 820019), що є
страховим відшкодуванням згідно з
консолідованим страховим актом
№04о/В/11-ІДМХО від 01.02.11р.

Станом на дату проведення безвиїзної
перевірки ПрАТ «СК «САТІС»,
вищезазначена фінансова операція, не
була своєчасно виявлена, як операція,
яка підлягає обов'язковому фінансовому
моніторингу, не була своєчасно знесена
до реєстру фінансових операцій за
формою 2-ФМ та відповідно, не було
своєчасно повідомлено
Держфінмоніторингу України, що є
порушенням вимог:

п.3 ч.2 ст.6 Закону №249 щодо обов'язку
суб'єкта первинного фінансового
моніторингу забезпечувати виявлення
фінансових операцій, що підлягають
фінансовому моніторингу, до початку, у
процесі, після їх проведення;

п.5 ч.2 ст.6 Закону №249, щодо обов'язку
суб'єкта первинного фінансового
моніторингу забезпечувати реєстрацію
фінансових операцій, що підлягають
фінансовому моніторингу, не пізніше
наступного робочого дня з дати їх
виявлення;

пп. «а» п.6 ч.2 ст.6 Закону №249 щодо
обов'язку суб'єкта первинного
фінансового моніторингу повідомляти
Спеціального уповноважений орган про
фінансові операції, що підлягають
обов'язковому фінансовому моніторингу,
- протягом 3-х робочих днів з дня їх
реєстрації або спроби їх проведення;

п.15 Порядку взяття на облік суб'єктів
первинного фінансового моніторингу,
реєстрації ними фінансових операцій,
що підлягають фінансовому моніторингу,
і подання Державній службі фінансового
моніторингу інформації про зазначенні
та інші фінансові операції, що можуть
бути пов'язані з легалізацією
(відмиванням) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансування
тероризму, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №747 від
25.08.2010 р. (надалі - Порядок №747), щодо
забезпечення виявлення фінансових
операцій, що підлягають фінансовому
моніторингу, до початку, в процесі, але
не пізніше наступного робочого дня
після їх проведення;

п.7.2 п.7.5 р.7 Положення про здійснення
фінансового моніторингу фінансовими
установами, затвердженого
Держфінпослгу №25 від 05.08.03р. (надалі -
Положення №25), щодо виявлення та
реєстрації інформації про фінансову
операцію в порядку, встановленому
законодавством.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято постанову від
29.05.14р. №56/17/4-20 ФМ, якою до позивача
застосовано штраф у сумі 3 400 грн.
відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України
«Про запобігання та протидію
легалізації (відмиванню) доходів,
одержаних злочинним шляхом, або
фінансування тероризму».

Так, 3. ст. 23 цього Закону передбачено, що
у разі невиконання (неналежного
виконання) суб'єктом первинного
фінансового моніторингу вимог цього
Закону та/або нормативно-правових
актів, що регулюють діяльність у сфері
запобігання та протидії легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом, на нього в
установленому законом порядку може
бути накладено штраф:

за невиявлення, несвоєчасне виявлення
та порушення порядку реєстрації
фінансових операцій, що відповідно до
законодавства підлягають фінансовому
моніторингу, - у розмірі до 800
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян (для суб'єктів первинного
фінансового моніторингу, які не є
юридичними особами, - у розмірі до 100
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян).

Відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
порушено вимоги Закону №249, а відтак
застосування штрафу є правомірним.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інтонації про
наявність порушення позивачем вимог
вказаного Закону, відтак вважає
протиправним застосування штрафу,
виходячи з наступного.

Так, згідно п. 1 ч. 2 ст. 5 Закону України
«Про запобігання та протидію
легалізації (відмиванню) доходів,
одержаних злочинним шляхом, або
фінансуванню тероризму» від 28.11.02р. №
249-IV (у редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
позивач є суб'єктом первинного
фінансового моніторингу.

У відповідності до п.п. 3, 5, пп. «а» п. 6 ч. 2
ст. 6 Закону № 249-IV, суб'єкт первинного
фінансового моніторингу зобов'язаний
забезпечувати виявлення фінансових
операцій, що підлягають фінансовому
моніторингу, до початку, у процесі, в
день виникнення підозр, після їх
проведення або при спробі їх
проведення чи після відмови клієнта
від їх проведення; забезпечувати
реєстрацію фінансових операцій, що
підлягають фінансовому моніторингу, не
пізніше наступного робочого дня з дати
їх виявлення; повідомляти Спеціально
уповноважений орган про фінансові
операції, що підлягають обов'язковому
фінансовому моніторингу, - протягом
трьох робочих днів з дня їх реєстрації
або спроби їх проведення.

Згідно п.4 ч.1 ст. 2 Закону № 249-IV,
фінансова операція - будь-які дії щодо
активів, здійснені за допомогою
суб'єкта первинного фінансового
моніторингу.

Відповідно до п.13 ч.1 ст. 15 Закону № 249-IV,
фінансова операція підлягає
обов'язковому фінансовому моніторингу
у разі, якщо сума, на яку вона
проводиться, дорівнює чи перевищує 150000
гривень (для суб'єктів господарювання,
які проводять азартні ігри, - 13000
гривень) або дорівнює чи перевищує суму
в іноземній валюті, еквівалентній 150000
гривень (для суб'єктів господарювання,
які проводять азартні ігри, - 13000
гривень), та має одну або більше таких
ознак: проведення страхової виплати
або страхового відшкодування.

З аналізу вказаних правових норм
вбачається, що на суб'єкта первинного
фінансового моніторингу покладається
обов'язок у випадку здійснення
фінансової операції яка підлягає
фінансовому моніторингу своєчасно
заносити її до реєстру фінансових
операцій за формою 2-ФМ, своєчасно
повідомляти Держфінмоніторингу
України, чого позивачем зроблено не
було.

Сукупна сума перерахованих позивачем
коштів перевищує ліміт встановлений
п.13 ч.1 ст. 15 Закону № 249-IV, а відтак є
фінансовою операцією в розумінні цього
закону, яка підлягає обов'язковому
фінансовому моніторингу.

Водночас, є слушними покликання
апелянта на порушення відповідачем
строків накладення штрафу
передбачених ст. 250 ГК України, з огляду
на наступне.

В силу ст. 238 Господарського кодексу
України, за порушення встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності
до суб'єктів господарювання можуть
бути застосовані уповноваженими
органами державної влади або органами
місцевого самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

У відповідності до ст.239 цього Кодексу,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування відповідно
до своїх повноважень та у порядку,
встановленому законом, можуть
застосовувати до суб'єктів
господарювання такі
адміністративно-господарські санкцій,
як адміністративно-господарський
штраф, яким є - це грошова сума, що
сплачується суб'єктом господарювання
до відповідного бюджету у разі
порушення ним встановлених правил
здійснення господарської діяльності
(ст.241 ГК України)

Таким чином, штрафи, встановлені
Законом №249-IV є нічим іншим, як
адміністративно-господарською
санкцією
(адміністративно-господарським
штрафом), так як вони застосовуються до
суб'єктів господарювання за порушення
ними встановлених правил здійснення
обов'язкового моніторингу фінансової
операції.

Відповідно до ст. 250 ГК України,
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніш як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, порушення
мало місце 02.02.11р., тоді як санкції,
згідно оспорюваної постанови,
застосовані 29.05.14р., тобто за спливом
строку, визначеного ст.250 ГК України.

За наведених обставин,
застосування вказаної санкції згідно
оспорюваної постанови за спливом
строку, визначеного ст.250 ГК України -
неправомірне, в зв'язку з чим постанова
протиправна та підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 202 КАС України,
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є: неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст.195, 197, 202, 205, 207 КАС
України, Київський апеляційний
адміністративний суд

П О С Т А Н
О В И В:

апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «САТІС» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 09.07.14р. у справі №826/8871/14 -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 09.07.14р. у справі
№826/8871/14 скасувати та прийняти нову
постанову, якою адміністративний позов
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «САТІС» до
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг про визнання
протиправною та скасування постанови -
задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг від 29.05.14р.
№56/17/4-20 ФМ.

Дана постанова набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча суддя
Шелест С.Б.

Судді :
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М.

Головуючий суддя

Шелест С.Б.

Судді:

Романчук О.М

Пилипенко О.Є.