Справа № 807/2891/14
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2014 рокум. Ужгород№ 807/2891/14

Закарпатський
окружний адміністративний суд у
складі:

головуючого - судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання -
Штефанюк Н.І.

за участі:

представника позивача - Крегул Галини
Миколаївни;

представника відповідача - Петрової
Ольги Миколаївни;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Закарпатського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовною
заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ужнафта" до
Ужгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області про визнання протиправними
дій суб'єкта владних повноважень та
скасування акту перевірки № 1607/22-0/36908372
від 19 серпня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС
України 08 жовтня 2014 року було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови виготовлено та підписано 13
жовтня 2014 року.

До Закарпатського окружного
адміністративного суду звернулося з
позовною заявою Товариство з
обмеженою відповідальністю "Ужнафта"
до Ужгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області, якою з врахуванням доповнення
до адміністративного позову, просить
суд: визнати протиправними дії
Ужгородської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Закарпатській
області про проведення позапланової
невиїзної документальної перевірки
ТОВ "Ужнафта", код ЄДРПОУ - 36908372, з питань
правильності формування податкового
кредиту по взаємовідносинах з
контрагентами ТОВ "Київ Ліквід
Петролеум" () і ТОВ
"Праус" () та формування
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість за квітень-травень 2014
року; визнати протиправним та
скасувати Акт Ужгородської Об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів у
Закарпатській області за № 1607/22-0/36908372
від 19.08.2014 р. "Про результати
позапланової невиїзної документальної
перевірки ТОВ "Ужнафта", код ЄДРПОУ -
36908372, з питань правильності формування
податкового кредиту по
взаємовідносинах з контрагентами ТОВ
"Київ Ліквід Петролеум" () і ТОВ "Праус" () та
формування податкового зобов'язання з
податку на додану вартість за
квітень-травень 2014 року; стягнути з
Відповідача на користь ТОВ "Ужнафта"
витрати, пов'язані з розглядом справи у
суді.

Мотивуючи свої доповнені позовні
вимоги позивач вказує, що відповідачем
було проведено позапланову невиїзну
документальну перевірку Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ужнафта" з
питань правильності формування
податкового кредиту по
взаємовідносинах з контрагентами ТОВ
"Київ Ліквід Петролеум" () і ТОВ "Праус" () та
формування податкового зобов'язання з
податку на додану вартість за
квітень-травень 2014 року. За
результатами вказаної перевірки
Ужгородської ОДПІ у Закарпатській
області було складено Акт № 1607/22-0/36908372
від 19 серпня 2014 року, який отримано ТОВ
"Ужнафта" поштовим зв'язком 27.08.2014 р. за
вхідним № 36/08-14 від 27.08.2014 р. "Про
результати позапланової невиїзної
документальної перевірки ТОВ
"Ужнафта"() з питань
правильності формування податкового
кредиту по взаємовідносинах з
контрагентами ТОВ "Київ Ліквід
Петролеум" () і ТОВ
"Праус" () та формування
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість за квітень-травень 2014
року. Позивач із висновками,
зафіксованими у вказаному Акті не
погоджується, вважаючи їх такими, що не
відповідають існуючим фактам та
суперечать законодавству України, є
безпідставними та необґрунтованими.

У судовому засіданні, представник
позивача доповненні позовні вимоги
підтримав з мотивів, наведених у
позовній заяві та додатково поданих
поясненнях та просив суд задовольнити
такі. Крім того, представник позивача
на запитання представника відповідача
уточнив, що вважає дії відповідача
протиправними не у зв'язку з
проведенням самої перевірки, а у
зв'язку з формуванням його змісту.

Представник відповідача проти позову
заперечував з мотивів, наведених у
письмових запереченнях. Зокрема,
представник відповідача пояснив суду,
що діяльність посадових осіб
контролюючих органів із складання
актів документальних перевірок є
службовою діяльністю працівників
таких органів на виконання своїх
посадових обов'язків із збирання
доказової інформації щодо дотримання
платником податків податкової
дисципліни. Тому, представник
відповідача вважає, що як власне акт
перевірки, так і дії посадових осіб
контролюючого органу із складання
цього акту не створюють жодних
правових наслідків у вигляді
виникнення, зміни чи припинення
будь-яких прав платника податків, крім
права на надання зауважень до акту
перевірки. Водночас, таке право виникає
на підставі статті 86 пункту 86.7
Податкового кодексу України в зв'язку
із самим фактом складення акту
безвідносно до його конкретного
змісту. Отже, на думку представника
відповідача, діяльність контролюючого
органу із оформлення результатів
перевірки, зокрема із складання акту
перевірки та формування його змісту не
може порушувати права та/або
охоронювані законом інтереси особи в
публічно-правових відносинах.

За таких обставин представник
відповідача вважає, що у задоволенні
позовних вимог слід відмовити.

З'ясувавши всі обставини у справі та
перевіривши їх належними та
допустимими доказами суд дійшов
висновку, що у задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі
наказу Ужгородської ОДПІ ГУ Міндоходів
у Закарпатській області від 01.08.2014 № 459,
працівниками відповідача було
проведено позапланову невиїзну
документальну перевірку ТОВ "Ужнафта"
() з питань правильності
формування податкового кредиту по
взаємовідносинах з контрагентами ТОВ
"Київ Ліквід Петролеум" () і ТОВ "Праус" () та
формування податкового зобов'язання з
податку на додану вартість за
квітень-травень 2014 року (Т.5. а.с. 145).
Згідно відмітки про ознайомлення та
одержання копії наказу представником
позивача, такий був отриманий останнім
01 серпня 2014 року (Т.5.а.с. 145). На підставі
вищевказаного наказу відповідачем
було видано повідомлення від 01 серпня
2014 року № 16/22-0, копію якого представник
позивача отримав також 01 серпня 2014
року, про що свідчить розписка
останнього (Т.5. а.с. 146).

За результатами вказаної перевірки 19
серпня 2014 року був складений
відповідний акт № 1607/22-0/36908372 (Т.1. а.с.
а.с. 16-67).

У висновках вказаного Акту
відповідачем були зафіксовані
наступні порушення ТОВ "Ужнафта":

1. п. 1 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16 липня 1999 року
№ 996-ХІV, із змінами та доповненнями, п.
187.1 ст. 187, п. 201.4.1, п. 201.6, п.201.7, п. 201.10 ст.201
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№ 2755-VІ із змінами і доповненнями,
підприємством виписано податкову
накладну від 31.05.2014 року № 1087 на користь
ТОВ "Едіфіс Компані". Перевіркою
спростовано правомірність формування
податкових зобов'язань ТОВ "Ужнафта"
пов'язаних з фактичним здійсненням
господарських операцій з постачання
ПММ на користь ТОВ "Едіфіс Компані" та
виписку податкової накладної № 1087 від
31.05.2014 року, на суму ПДВ 1562145, 33 грн., що
надає можливість формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість ТОВ "Едіфіс Компані" по
операціях проведених у травні 2014 року.

2. п.п. 1.2 п. 1, п.п.2.1 п. 2, п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95 № 88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.95
за № 168/704, п. 1 ст.9 Закону України від
16.07.99 №996- ХІV "Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні" із
змінами та доповненнями, п.п.5.1.6. п.5.1 ст.5
Інструкції "Про порядок приймання,
транспортування, зберігання, відпуску
та обліку нафти і нафтопродуктів на
підприємствах і організаціях України"
затвердженої наказом Мінпаливенерго
України, Мінтрансзв'язку України,
Мінекономіки України,
Держспоживстандарту України від 20.05.2008
№281/171/578/155 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 02.09.2009 за
№ 805/15496, п.п. 6.1.20, п.п. 6.1.22 п. 6.1. ст.. 6
Інструкції з контролювання якості
нафти і нафтопродуктів на
підприємствах і організаціях України,
затвердженої наказом Міністерства
палива та енергетики України від 04.06.2007
№ 271/121 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 04.07.2007 за
№ 762/14029, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст.
198 Податкового кодексу України від
02.12.2010 року за № 2755-VІ із змінами і
доповненнями, перевіркою зменшено
податковий кредит по контрагенту ТОВ
"Праус" на загальну суму 1221296 грн., в т.ч.
за квітень 2014 - 378412 грн., за травень 2014 -
482884 грн. та донараховано податок на
додану вартість, що підлягає сплаті до
бюджету у загальній сумі 1221296 грн., в т.ч.
по деклараціях: за квітень 2014 - 378412 грн.,
за травень 2014 - 842884 грн.. (Т.1. а.с. а.с. 62-63).

Представником відповідача надано суду
відповідь щодо розгляду поданого
позивачем заперечення на оскаржуваний
акт. За результатами розгляду
заперечення позивача, відповідач
прийняв рішення про залишення акту без
змін, а заперечення ТОВ "Ужнафта" від
29.08.2014 року за № 08.1.13/199 (29.08.2014 за вх. №
5078/10) - без задоволення. (Т. 5. а.с.а.с. 148-156).

Як встановлено в судовому засіданні, 17
червня 2014 року відповідачем було
направлено запит № 2165/10/2201 на адресу
позивача щодо надання інформації,
пов'язаної з проведенням господарських
операцій з ТОВ "Праус" та ТОВ "Київ
Ліквід Петролеум". (Т.5 а.с. 143). У
вказаному запиті також містилося
повідомлення позивача про те, що
ненадання такої інформації та її
документального підтвердження
протягом десяти робочих днів з дня
отримання запиту є підставою для
здійснення органом Міністерства
доходів і зборів документальної
позапланової виїзної перевірки згідно
п.п. 78.1.1 п. 78.1. ст. 78 Податкового кодексу
України (Т. 5. а.с. 143). 03 липня 2014 року
відповідачем було направлено запит
позивачу Про надання інформацій та її
документального підтвердження №
2294/10/2201, яким у останнього
витребовувались документи, пов'язані
із проведенням господарських операцій
з ТОВ "Барилит Плюс" та ТОВ "Едіфіс
Компані" (Т.5. а.с. 144). Одночасно позивача
повторно було повідомлено про те, що
ненадання такої інформації та її
документального підтвердження
протягом десяти робочих днів з дня
отримання запиту є підставою для
здійснення органом Міністерства
доходів і зборів документальної
позапланової виїзної перевірки згідно
п.п. 78.1.1 п. 78.1. ст. 78 Податкового кодексу
України. Вказаний запит представник
позивача отримав 03 липня 2014 року, про що
свідчить підпис останнього (Т.5. а.с. 144
(на звороті)).

У судовому засіданні представник
відповідача пояснив суду, що на
підставі оскаржуваного акту
відповідачем були прийняті податкові
повідомлення-рішення, яким позивачу
визначено обов'язок зі сплати грошових
зобов'язань з відповідних видів
податків. Представник позивача
пояснила суду, що суми, визначені в
зазначених податкових
повідомленнях-рішеннях є не
узгодженими, оскільки позивачем
розпочата процедура їх
адміністративного оскарження.

Відповідно до статті 17 частини 1 КАС
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на правовідносини,
що виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму. Частиною 2
пунктом 1 вказаної статті, визначено, що
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема, спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Відповідно до статті 20 пункту 20.1.
підпункту 20.1.4 Податкового кодексу
України, органи державної податкової
служби мають право проводити перевірки
платників податків (крім Національного
банку України) в порядку, встановленому
цим Кодексом. Під час проведення
перевірок органи державної податкової
служби мають право вивчати та
перевіряти первинні документи, які
використовуються в бухгалтерському та
податковому обліку, інші регістри,
фінансову, статистичну звітність,
пов'язані з обчисленням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби.

Статтею 61 пунктами 61.1. та 61.2.
Податкового кодексу України визначено,
що податковий контроль - система
заходів, що вживаються контролюючими
органами з метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
регулювання обігу готівки, проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи.
Підпунктом 62.1.3 вказаної статті
передбачено, що податковий контроль
здійснюється шляхом перевірок та
звірок відповідно до вимог цього
Кодексу, а також перевірок щодо
дотримання законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, у порядку,
встановлено законами України, що
регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Відповідно до статті 75 пункту 75.1
підпункту 75.1.2 Податкового кодексу
України документальною перевіркою
вважається перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Документальна позапланова
перевірка не передбачається у плані
роботи органу державної податкової
служби і проводиться за наявності хоча
б однієї з обставин, визначених цим
Кодексом. Документальною невиїзною
перевіркою вважається перевірка, яка
проводиться в приміщенні органу
державної податкової служби.

Статтею 86 пунктом 86.1 Податкового
кодексу України визначено, що
результати перевірок (крім камеральних
та електронних перевірок) оформлюються
у формі акта або довідки, які
підписуються посадовими особами
контролюючого органу та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка. Акт (довідка), складений за
результатами перевірки та підписаний
посадовими особами, які проводили
перевірку, у строки визначені цим
Кодексом, надається платнику податків
або його законному представнику, який
зобов'язаний його підписати.

Відповідно до пункту 3 Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 22 грудня 2010 року № 984
(зареєстровано у Міністерстві юстиції
України 12 січня 2011 року за № 34/18772), у
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Акт - це
службовий документ, який підтверджує
факт проведення документальної
перевірки фінансово-господарської
діяльності платника податків і є
носієм доказової інформації про
виявлені порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства. В
даному випадку, акт перевірки, в якому
відображено узагальнений опис
виявлених перевіркою порушень,
законодавства, що в свою чергу
відповідає встановленим правилам
складання акта перевірки, не є правовим
документом, який встановлює
відповідальність суб'єкта
господарювання та, відповідно не є
актом індивідуальної дії у розумінні
статті 17 частини 1 КАС України.

Згідно зі статтею 17 пунктом 17.1.
підпунктом 17.1.7 Податкового кодексу
України, платникам податків надано
право оскаржувати в порядку,
встановленому цим Кодексом, рішення,
дії (бездіяльність) контролюючих
органів (посадових осіб).

Однак, Закарпатський окружний
адміністративний суд вважає, що дане
право передбачає можливість
оскарження дій службових осіб
податкового органу, які пов'язані із
порушенням порядку проведення
перевірки; дій, які полягають у
перевищенні повноважень службовою
особою щодо обмеження прав у
можливості ознайомлення з
результатами контролюючого заходу
тощо.

За таких обставин, проаналізувавши
вищевказані норми та дослідивши всі
наявні в матеріалах справи докази, суд
приходить до висновку, що дії посадових
осіб відповідача щодо проведення
позапланової невиїзної документальної
перевірки ТОВ "Ужнафта" з питань
правильності формування податкового
кредиту по взаємовідносинах з
контрагентами ТОВ "Київ Ліквід
Петролеум" та ТОВ "Праус" та формування
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість за квітень - травень 2014
року, є правомірними.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта
владних повноважень, які можуть бути
оскаржені до суду, є те, що вони
безпосередньо породжують певні
правові наслідки для суб'єктів
відповідних правовідносин і мають
обов'язковий характер. Висновки,
викладені у акті, не породжують
обов'язкових юридичних наслідків.
Водночас, інформація контролюючого
органу, що викладена в акті є лише
висновком контролюючого органу,
зазначення якого в акті перевірки не
суперечить чинному законодавству. Такі
твердження акта можуть бути
підтверджені або спростовані судом у
разі спору про законність рішень, дій, в
основу яких покладені згадувані
висновки акта. Отже, предметом
оскарження є дії чи бездіяльність
службових осіб, якщо вони обмежують чи
порушують права, свободи чи законні
інтереси особи.

Враховуючи викладене, Закарпатський
окружний адміністративний суд дійшов
висновку, що акт перевірки не є
рішенням суб'єкта владних повноважень
у розумінні статті 17 КАС, не зумовлює
виникнення будь-яких прав і обов'язків
для осіб, діяльність яких перевірялися,
тому його висновки не можуть бути
предметом спору. Акт перевірки є носієм
доказової інформації про виявлені
контролюючим органом порушення вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єктами
господарювання, документом, на
підставі якого приймається відповідне
рішення контролюючого органу, а тому
оцінка акта, в тому числі й оцінка дій
службових осіб контролюючого органу
щодо його складання, викладення у ньому
висновків перевірки, може бути надана
судом при вирішенні спору щодо
оскарження рішення, прийнятого на
підставі такого акта.

Аналогічна правова позиція щодо
оскарження актів перевірок висловлена
Верховним Судом України у постанові
від 10 вересня 2013 року ухвалена у справі
№ 21-237а13, а відтак відповідно до статті
2442 КАС України є обов'язковими для всіх
судів України.

Оскільки складений за результатами
проведення вказаної перевірки
відповідний акт, що оскаржується, не
породжує для позивача жодних правових
наслідків у вигляді виникнення, зміни
чи припинення будь-яких прав платника
податків, крім права на надання
зауважень до акту, а носить виключно
інформативний характер, такий не може
бути визнаний протиправним та
скасований.

На підставі наведеного та керуючись
статтями 11, 70, 72, 86, 160-163 КАС України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовної заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ужнафта" до
Ужгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області - відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена до Львівського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення, а у
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Апеляційна
скарга подається через Закарпатський
окружний адміністративний суд з
одночасним надсиланням її копії до
суду апеляційної інстанції. У випадках,
встановлених статтею 167 частиною 4
цього Кодексу десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду. У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

СуддяС.Є. Гаврилко