Справа № 2а-1772/10/0970
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2010-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"07" вересня 2010 р.
Справа № 2a-1772/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Скільського І.І.

при секретарі Дякун М.М.

за участю:

представника позивача - Сенчук І.В.,
Гейко В.Я.,

представника відповідача - Круль М.Ф.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: Державної інспекції
України з контролю за цінами в
Івано-Франківській області, вул.
Шашкевича, 6,м. Івано-Франківськ,76018

до відповідача: Богородчанського
виробничого управління
водо-каналізаційного господарства,
вул. Петраша, 6а,смт.
Богородчани,Богородчанський район,
Івано-Франківська область,77701

про стягнення коштів в сумі 285374,22
грн.,-

ВСТАНОВИВ:

12.05.2010 року Державна інспекція з
контролю за цінами в
Івано-Франківській області звернулась
в суд з адміністративним позовом до
Богородчанського виробничого
управління водо-каналізаційного
господарства про стягнення
необґрунтовано одержаної виручки та
економічних санкцій, застосованих
рішенням за № 88 від 22.03.2010 року, всього
в розмірі 285374,22 гривень.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали в
повному обсязі з підстав, викладених в
позовній заяві. Пояснили, що
відповідачем застосовувались тарифи
на послуги водопостачання та
водовідведення в порушення
законодавчо встановлених вимог, в
результаті чого була отримана
необґрунтована виручка в розмірі 95124,74
грн. До відповідача застосовано
штрафні санкції в сумі 190249,48 грн. Посили
позов задовольнити повністю.

Представник відповідача, в судовому
засіданні позов визнав у повному
обсязі, зазначив, що економічні санкції
Державної інспекції з контролю за
цінами в Івано-Франківській області,
правомірно застосовані до
Богородчанського виробничого
управління водо-каналізаційного
господарства.

Суд, розглянувши позовну заяву,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази, приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення, виходячи із таких підстав.

Судом встановлено, що 04.03.2010 року
позивачем, у відповідності до статті 13
Закону України «Про ціни і
ціноутворення», постанови Кабінету
Міністрів України за №1819 від 13.12.2000
року «Питання Державної інспекції з
контролю за цінами»та п.4.1.2 плану
роботи Державної інспекції з контролю
за цінами на 1-й квартал 2010 року
проведено перевірку відповідача на
предмет дотримання державної
дисципліни цін при формуванні,
встановленні та застосуванні тарифів
на послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення. За
результатами перевірки складено акт
від 16.03.2010 року, за № 0000160 в якому
зазначено, що відповідачем у період з
15.05.2009 року по 28.02.2010 року
застосовувались тарифи на послуги
водопостачання та водовідведення для
бюджетних споживачів з рентабельністю
100%, а для інших споживачів -60%.
Формування та застосування тарифів для
бюджетних та інших споживачів з
рентабельністю 15 та 50% призвело до
перевищення 6% (шести відсотків)
законодавчо встановленого граничного
рівня рентабельності в цілому по
підприємству. Так, перевіркою
встановлено, що при формуванні та
застосуванні тарифів плановий рівень
рентабельності на послуги
водопостачання в цілому по
підприємству становив 100 відсотків, а
на послуги водовідведення -60 відсотків,
у результаті чого відповідачем
необґрунтовано нараховано 212924,74 грн., з
них необґрунтовано одержано виручки
95124,74 грн.

22.03.2010 року позивачем, на підставі
вказаного акту прийнято рішення за № 88
про застосування до відповідача
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін, яким
вирішено вилучити у відповідача в
дохід державного бюджету 95124,74 гривень
необґрунтовано отриманої виручки та
стягнути штраф в розмірі 190249,48 гривень.

У відповідності до статті 8 Закону
України «Про ціни і
ціноутворення»державне регулювання
цін і тарифів здійснюється шляхом
встановлення державних фіксованих цін
(тарифів) та граничних рівнів цін
(тарифів) або граничних відхилень від
державних фіксованих цін і тарифів.
Стаття 9 вказаного Закону України
передбачає, що державні фіксовані та
регульовані ціни і тарифи
встановлюються державними органами
України.

Статтею 4 Закону України «Про ціни і
ціноутворення»встановлені
повноваження Кабінету Міністрів
України в галузі ціноутворення. Згідно
абзацу 1 частини 1 вказаної статті
Кабінет Міністрів України забезпечує
здійснення державної політики цін.

Постановою Кабінету Міністрів України
за №959 від 12.07.2006 року затверджено
Порядок формування тарифів на послуги
з централізованого водопостачання та
водовідведення (далі -Порядок), яким
визначено механізм формування тарифів
на послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення.

У відповідності до пункту 3 Порядку,
формування тарифів підприємствами
здійснюється відповідно до річних
планів виробництва і надання послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення і економічно
обґрунтованих планованих витрат,
визначених на підставі державних і
галузевих нормативів (норм) витрат
ресурсів, техніко-економічних
розрахунків та кошторисів, ставок
податків і зборів (обов'язкових
платежів) та цін у планованому періоді,
встановлених на підставі прогнозних
індексів цін виробників промислової
продукції.

До фінансових витрат, які включаються в
регульований тариф, пунктом 21
вказаного Порядку включено рівень
рентабельності, у відповідності до
якого, останній формується з
урахуванням необхідності сплати
податку на прибуток підприємств та
спрямування частини отриманого
прибутку на технічне переоснащення
підприємств і не повинен перевищувати
в цілому по підприємству 12 відсотків, а
для категорій споживачів - бюджетних
установ та інших споживачів - не
повинен перевищувати 15 та 50 відсотків
відповідно (із змінами, внесеними
постановою Кабінету Міністрів України
за № 400 від 02.04.2009 року).

Таким чином, суд приходить до висновку,
що тариф на послуги централізованого
водопостачання та водовідведення є
регульованим тарифом, щодо якого
встановлено граничний рівень.

Суд вважає вірним висновок позивача
про порушення відповідачем державної
дисципліни цін та про безпідставність
застосування ним в період з 15.05.2009 року
по 28.02.2010 року тарифів для бюджетних та
інших споживачів, які забезпечували
планову рентабельність в цілому по
підприємству - 100% по водопостачанню та -
60% по водовідведенню, що перевищило
гранично встановлений розмір - 12%. На
підставі вказаного висновку позивачем
до відповідача і були застосовані
економічні санкції.

Статтею 14 Закону України «Про ціни і
ціноутворення»встановлена
відповідальність за порушення
державної дисципліни цін. У
відповідності до частини 1 якої вся
необґрунтовано одержана
підприємством, організацією сума
виручки в результаті порушення
державної дисципліни цін та діючого
порядку визначення вартості
будівництва, що здійснюється із
залученням коштів Державного бюджету
України, бюджету Автономної Республіки
Крим, місцевих бюджетів, а також коштів
державних підприємств, установ та
організацій підлягає вилученню в доход
відповідного бюджету залежно від
підпорядкованості підприємства,
організації.

Стаття 14 Закону України «Про ціни і
ціноутворення», якою встановлена
відповідальність за порушення
державної дисципліни цін, передбачає
стягнення штрафу у двократному розмірі
необґрунтовано одержаної суми виручки.
Здійснення стягнення даного штрафу
вказаною нормою Закону не пов'язано з
відшкодуванням спричиненої шкоди чи
поверненням необґрунтовано отриманої
виручки підприємством, організацією,
що допустила порушення державної
дисципліни цін.

Враховуючи викладене, суд вважає
рішення № 88 від 22.03.2010 року Державної
інспекції з контролю за цінами в
Івано-Франківській області про
стягнення штрафу з Богородчанського
виробничого управління
водо-каналізаційного господарства за
порушення державної дисципліни цін -
правомірним, а позовні вимоги про
стягнення застосованого штрафу в
розмірі 190249,48 грн., такими, що
підлягають до задоволення.

На підставі ст.124 Конституції України,
ст.ст.158-163, ст.167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Богородчанського
виробничого управління
водо-каналізаційного господарства,
вул.Петраша, 6а, смт.Богородчани,
Богородчанський район,
Івано-Франківська область, в доход державного бюджету
економічні санкції в сумі 285374,22 грн. (
двісті вісімдесят п`ять тисяч триста
сімдесят чотири гривні 22 копійки).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Скільський І.І.

Постанова буде складена в
повному обсязі 10.09.2010 року.

Постанова в повному обсязі
складена 10.09.2010 року