Справа № 753/14849/14-а
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів: Оксененка
О.М., Федотова І.В.,

за участю секретаря:
Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Дарницького районного суду м.
Києва від 15 серпня 2014 року про
залишення без розгляду позовної заяви
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Дарницькому районі м. Києва
про визнання протиправними дій,
зобов'язання здійснити перерахунок,
нарахування та виплату основної та
додаткової пенсії,

В С Т А Н О В И В:

09 серпня 2014 року позивач звернувся до
Дарницького районного суду м. Києва з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м. Києва, в якому
просив суд визнати протиправними дії
відповідача щодо відмови у нарахуванні
та виплати державної та додаткової
пенсії відповідно до статей 50 та 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», зобов'язати відповідача
провести перерахунок, нарахування та
виплату пенсії, встановивши її розмір
на рівні 8 мінімальних пенсій за віком,
та додаткової пенсії, встановивши її
розмір на рівні 75% від мінімальної
пенсії за віком у відповідності до
статей 50 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
01.01.2005 року по дату прийняття рішення
судом.

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 15 серпня 2014 року позовні
вимоги позивача про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання здійснити перерахунок,
нарахування та виплату основної та
додаткової пенсії за період з 01.01.2005
року по 11.02.2014 року залишено без
розгляду на підставі статті 100 КАС
України у зв'язку із пропущенням строку
звернення до адміністративного суду; в
інший частині відкрито скорочене
провадження.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої
інстанції позивач подав апеляційну
скаргу з підстав порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права, в якій просить скасувати ухвалу,
яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, відповідно до частини
четвертої статті 196 Кодексу
адміністративного судочинства України
не перешкоджає судовому розгляду
справи. У зв'язку з цим, відповідно до
частини першої статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
вважаючи неправомірними дії
відповідача щодо виплати основної та
додаткової пенсії у меншому розмірі,
ніж той, що встановлений положеннями
статей 50 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» позивач 09
серпня 2014 року звернувся до суду з
даним позовом.

При постановленні оскаржуваної ухвали
суд першої інстанції дійшов висновку
про залишення позовної заяви без
розгляду в частині позовних вимог з
підстав пропущення позивачем строку
звернення до суду.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів погоджується,
виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 99
КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до частини першої статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Згідно листа відповідача від 04.03.2014
року №118/К-113 позивачу як інваліду ІІ
групи із числа учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
нараховувалась пенсія та додаткова
пенсія у розмірах, що передбачені
постановами Кабінету Міністрів
України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
позивач повинен був дізнатися про
порушення своїх прав під час отримання
ним таких пенсій.

Будь - яких обґрунтованих підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними позивачем не надано.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду 09.08.2014 року,
просить визнати протиправними дії та
зобов'язати відповідача здійснити
нарахування та виплату пенсії за
період з 01.01.2005 року по дату винесення
рішення, відповідно, судом першої
інстанції обґрунтовано залишено без
розгляду позовні вимоги за період з
01.01.2005 року.

Проте, суд першої інстанції помилково
зазначив кінцеву дату, до якої
необхідно залишити без розгляду
позовні вимоги - 11.02.2014 року, виходячи з
того, що позивач звернувся 11.08.2014 року.

Так, відповідно до частини дев'ятої
статті 103 КАС України строк не
вважається пропущеним, якщо до його
закінчення позовна заява, скарга, інші
документи чи матеріали або грошові
кошти здано на пошту чи передані іншими
відповідними засобами зв'язку.

Згідно конверту, позовна заява разом з
додатками здана позивачем на пошту
09.08.2014 року, відповідно, позовні вимоги
підлягають залишенню без розгляду до
09.02.2014 року.

Відповідно до частини першої статті 201
КАС України підставами для зміни
постанови або ухвали суду першої
інстанції є правильне по суті
вирішення справи чи питання, але із
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково, а
ухвала суду першої інстанції зміні
шляхом зазначення в першому абзаці
резолютивної частини ухвали вказівки
кінцевої дати по яку слід залишити
позовні вимоги без розгляду - 09.02.2014
року, замість 11.02.2014 року, в інший
частині без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 199, 201, 205, 206 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Змінити ухвалу Дарницького районного
суду м. Києва від 15 серпня 2014 року
шляхом зазначення в першому абзаці
резолютивної частини ухвали вказівки
кінцевої дати по яку слід залишити
позовні вимоги без розгляду - 09.02.2014
року, замість 11.02.2011 року.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено
27.10.2014 року)

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
О.М.
Оксененко

Суддя:
І.В. Федотов