Справа № 215/5474/14-а
Суддя: Тарасенко О. В.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2014 р.
м. Кривий Ріг

Суддя Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу Тарасенко О.В. розглянувши
у письмовому провадженні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Тернівському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області про
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою до Управління Пенсійного Фонду
України в Тернівському районі м.
Кривого Рогу /далі Управління/, яким
просить визнати протиправними дії УПФ
України в Тернівському районі м.
Кривого Рогу щодо не проведення
перерахунку та виплату пенсії та
зобов'язати Управління здійснити
перерахунок пенсії за показниками
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих в галузі
економіки за 2007 року в сумі 1 197,91 грн.
згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та індивідуальний
коефіцієнт заробітної плати 2,17759 (01.01.1986
по 01.02.1990 року) з 01.06.2010 року, а також
стягнути невиплачену суму в розмірі 12
145, грн. та судовий збір в сумі 73,0 грн.

В обґрунтування вказує, що на підставі
ч.4 ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за якою, у разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжував працювати ,
проводиться перерахунок пенсії з
урахуванням не менше 24 місяців після
призначення пенсії.

Тому, відповідач провів перерахунок
його пенсії не за показниками 2007 г (1 197,91
грн. і застосування індивідуального
коефіцієнту 2,17759), як це передбачається
нормативно - правовими актами України,
а за показниками 2006 року (928,81 грн. . і
застосування індивідуального
коефіцієнту 2,12238).

В червні 2010 року він звернувся до суду
з позовом до УПФ України в
Дніпропетровській області про
перерахунок пенсії з урахуванням
середньої заробітної плати за 2009 рік в
сумі 1 650,43 грн., постановою Тернівського
районного суду від 06.05.2011 року позов
задоволено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 24.02.2012 року постанова Тернівського
районного суду від 06.05.2011 року
скасовано і в позові відмовлено у
повному обсязі.

В червні 2014 року він дізнався, що
Управління Пенсійного фонду України у
Тернівському районі м. Кривого Рогу при
черговому перерахунку його пенсії у
липні 2010 року ввело в оману його,
Тернівський районний суд м. Кривого
Рогу та Дніпропетровський апеляційний
адміністративним суд. повідомивши;, що
перерахунок пенсії здійснено з
урахуванням показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузі економіки України за 2007 рік 1
197,91 грн., а в дійсності застосував
показник за 2006 рік 928,81 грн. Без
обгрунтування застосував для
перерахунку пенсії індивідуальний
коефіцієнт заробітної плати 2,12238
замість 2,117759 грн. за період 01.01.1986 року
по 31.12.1990 року та з 01.07.2000 року по 31.05.2006
року.

Просить визнати протиправними дії УПФ
України в Тернівському районі м.
Кривого Рогу щодо не проведення
перерахунку та виплату пенсії та
зобов'язати Управління здійснити
перерахунок пенсії за показниками
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих в галузі
економіки за 2007 року в сумі 1 197,91 грн.
згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та індивідуальний
коефіцієнт заробітної плати 2,17759 (01.01.1986
по 01.02.1990 року) з 01.06.2010 року, а також
стягнути невиплачену суму в розмірі 12
145, грн. та судовий збір в сумі 73,0 грн.

Ухвалою суду від 23.10.2014 року позовні
вимоги в частині зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
пенсії за віком із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників на застраховану особу в
цілому по Україні, за календарний рік ,
що передує року звернення за
призначенням пенсії, за період з 01.06.2010
р. до 09.03.2014 року, залишені без розгляду.

Відповідач в своїх письмових
запереченнях зазначив, що УПФ України в
Тернівському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області заперечує
проти позовних вимог в повному обсязі,
з наступних обґрунтувань.

Частиною 4 ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (в редакції Закону яка
діяла до 01.10.2011 р.) встановлено, що в разі
якщо застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати, провадиться перерахунок
пенсії з урахуванням не менше ніж 24
місяців страхового стажу після
призначення (попереднього перерахунку)
пенсії незалежно від перерв у роботі.
За бажанням пенсіонера перерахунок
пенсії провадиться із заробітної плати
за періоди страхового стажу, зазначені
в частині першій статті 40 цього Закону.

Отже, ч. 4 ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачені два види
перерахунку пенсії пенсіонерам, які
продовжували працювати після
призначення пенсії, а саме :перерахунок
пенсії з додаванням стажу набутого
після призначення пенсії; перерахунок
пенсії з додаванням стажу набутого
після призначення пенсії та заробітної
плати отриманої після призначення
пенсії.

Позов ОСОБА_3 містить позовну вимогу
про зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Тернівському районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області здійснити з 01.06.2010 р.
перерахунок його пенсії з
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески за 2007 рік - 1197,91 грн.,
тобто здійснити перерахунок його
пенсії з додаванням стажу та
заробітної плати. У червні 2010 р.
позивач звертався до управління
Пенсійного фонду України в
Тернівському районі м. Кривого Рогу , і
позивач листом від 08.12.2010 р. № Н-563/03
повідомило позивача про недоцільність
проведення перерахунку пенсії з
додаванням стажу та заробітної плати,
оскільки це призведе до зменшення
розміру пенсії (копія листа від 08.12.2010 р.
№ Н-563/03 додана позивачем до позову),
дане рішення позивачем не
оскаржувалася.

Даний факт свідчить про те, що
позивачем пропущений строк звернення
до адміністративного суду, оскільки ч. 1
та 2 ст. 99 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня. коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Позов ОСОБА_3 містить позовну вимогу
про зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Тернівському районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області здійснити з 01.06.2010 р.
перерахунок його пенсії з
застосуванням індивідуального
коефіцієнта заробітної плати 2,17759.
Коефіцієнт заробітної плати
застрахованої особи визначається за
формулою встановленою ч. 2 ст. 40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» : Кз = Зв
: Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної
плати (доходу) застрахованої особи; Зв -
сума заробітної плати (доходу)
застрахованої особи, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
цього Закону враховується для
обчислення пенсії за місяць, за який
розраховується коефіцієнт заробітної
плати (доходу); Зс - середня заробітна
плата (дохід) в Україні, з якої сплачено
страхові внески.

Таким чином, визначення коефіцієнту
заробітної плати встановлено на
законодавчому рівні та не визначається
самостійно застрахованими особами.

Щодо позовної вимоги позивача стягнути
з управління Пенсійного фонду України
в Тернівському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області невиплачену
суму в розмірі 12 145,00 грн., заперечують,
оскільки позивачем самостійно,
безпідставно обраховано неіснуючу
невиплачену суму в розмірі 12 145,00 грн.; а
у постанові від 28 жовтня 2008 року
Верховний Суд України, серед іншого,
зазначив, що відповідно до статей 2.1, 105,
162 Кодексу адміністративного
судочинства України адміністративний
позов може містити вимоги щодо
визнання незаконними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконним рішенням, дією чи
бездіяльністю. Установивши, що
відповідачі порушили норми права, які
регулюють спірні відносини,
адміністративний суд повинен визнати
такі дії протиправними і зобов'язати
відповідачів здійснити нарахування та
виплату належних сум відповідно до
закону, а не ухвалювати рішення про
стягнення конкретних сум.

Частиною 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.
Частиною 2 ст. 72 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» закріплено, що кошти
Пенсійного фонду не включаються до
складу Державного бюджету України.

Суд визнав наявні матеріали
достатніми для прийняття судового
рішення в порядку скороченого
провадження та ухвалення постанови
відповідно до ч. 6 ст. 183-2 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про те, що в
позові слід відмовити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач у справі
перебуває на пенсійному обліку
відповідача, отримує пенсію згідно
Закону України №1058 та продовжує
працювати, що дає право на перерахунок
пенсії по стажу та заробітній платі.
(а.с.7-11) У зв'язку з цим позивач
звернувся до відповідача з заявою про
перерахунок призначеної пенсії
працюючому пенсіонеру з урахуванням
додаткового страхового стажу та
заробітної плати. Відповідач провів
перерахунок пенсії та своїм листом від
11.08.2014 року повідомив позивача про те,
що перерахунок його пенсії
здійснювався у відповідності до Закону
України №1058 із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівника в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
враховується для обчислення пенсії у
розмірі 1197.91 грн. за 2007 рік та с
застосуванням коефіцієнту заробітку -
2,12328, в якому також роз'яснив
позивачеві, що у разі обчислення
заробітку за період роботи з 01.06.2006 року
по 31.05.2010 року, індивідуальний
коефіцієнт заробітної плати
зменшиться до 1,39500, що в свою чергу
призведе до зменшення пенсії, тому
перерахунок пенсії здійснено лише з
додатком стажу. (а.с. 12-15).

Правовідносини, які виникли між
сторонами у даній адміністративній
справі, з приводу здійснення
перерахунку пенсії позивача, який
отримує пенсію за віком згідно Закону
України №1058 та продовжує працювати
після призначення пенсії, врегульовано
нормами зазначеного Закону.

Перерахунок пенсій у зв'язку із
збільшенням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України та страхового стансу
регулюється статтею 42 Закону України
№1058, частина 4 якої передбачає, що у
разі, якщо застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати, провадиться перерахунок
пенсії з урахуванням страхового стажу
після призначення пенсії. Кожний
наступний перерахунок пенсії
провадиться не раніш як через 2 роки
після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсій. Перерахунок пенсій
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону.

Наведена редакція існує після визнання
Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
неконституційними змін, внесених
підпунктом "б" підпункту 10 пункту 35
Розділу 2 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" від 28 грудня 2007 року №
107-VI.

Скасовані зміни надавали можливість
перераховувати пенсію із заробітної
плати за періоди страхового стажу,
зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
цього Закону враховується для
обчислення пенсії за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої на даний
час), та також як на день звернення
позивача з позовом, норми абзацу 3 ч. 4
ст. 42 Закону України № 1058 доводить що
перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу зазначені в частині
першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила частини першої етапі 40
при перерахунку пенсії, застосовуються
виключно з метою визначення періоду
страхового стажу, за який може бути
обчислена заробітна плата (дохід).

Частина перша статті 40 передбачає, що
для обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від
перерв, та за весь період страхового
стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Середня заробітна плата працівників,
зайнятих у галузях економіки України,
за календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії,
використовується як складова для
призначення пенсії відповідно до ч. 2
ст. 40 Закону України № 1058, і є величиною
постійною, не змінною при перерахунку
пенсії, на відміну від інших
показників, які використовуються при
визначенні заробітної плати (доходу)
застрахованої особи для обчислення
пенсії.

Правове розуміння понять "середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України" та
"показник середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка,
відповідно до цього закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії" є різними
правовими категоріями в основі цієї
різності лежить, перед усім, різні
економічні критерії їх визначеності,
внаслідок чого ототожнювати або
змішувати ці понятті не вбачається
можливим.

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції
України, виключно законами України
визначаються, зокрема, форми і види
пенсійного забезпечення. Такими
законами є Закон України "Про пенсійне
забезпечення" від 5 листопада 1991 року №
1788-12 та Закон України №1058. З огляду на
зазначене та керуючись положеннями
принципу законності закріпленого в ст.
9 КАС України приписи Постанови
Кабінету Міністрів України № 530 від 28
травня 2008 року "Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян" не можливо застосовувати до
спірних відносин.

З урахуванням зазначеного, підстави
для перерахунку пенсії позивача із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні -відсутні.

Крім того, обчислення включає в себе
призначення та перерахунок пенсії,
разом з цим, виходячи з норм діючого
законодавства, це не є тотожні поняття,
вони мають різний правовий зміст та
правове навантаження, при цьому
формула обчислення заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії
(призначення та перерахунку)
визначається ч. 2 ст. 40 Закону України
№1058, з тією лише різницею, що середня
заробітна плата працівників, зайнятих
у галузях економіки України, за
календарний рік, що передує року
звернення визначається один раз при
призначенні пенсії, і в подальшому
використовується як постійна величина
для пенсіонера, на відміну від інших
показників, а саме: суми коефіцієнтів
заробітної плати (доходу) за кожний
місяць та кількості місяців страхового
стажу, за які розраховано коефіцієнти
заробітної плати (доходу)
застрахованої особи.

Коефіцієнт заробітної плати
застрахованої особи визначається за
формулою встановленою ч. 2 ст. 40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» : Кз = Зв
: Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної
плати (доходу) застрахованої особи; Зв -
сума заробітної плати (доходу)
застрахованої особи, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
цього Закону враховується для
обчислення пенсії за місяць, за який
розраховується коефіцієнт заробітної
плати (доходу); Зс - середня заробітна
плата (дохід) в Україні, з якої сплачено
страхові внески.

Таким чином, визначення коефіцієнту
заробітної плати встановлено на
законодавчому рівні та не визначається
самостійно застрахованими особами.

В зв'язку з викладеним не підлягає
задоволенню і вимога позивача, про
стягнення недоплат в розмірі 12 145,0 грн.

На підставі ст. ст.. 40, 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», керуючись ст.
ст. 2, 10, 11, 49, 51, 69, 183-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Тернівському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області про
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржене до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Тернівський районний суд м. Кривого
Рогу шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

СУДДЯ: