Справа № 286/5269/14-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"28" жовтня 2014 р.
Справа № 286/5269/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Іваненко Т.В.

суддів:
Кузьменко Л.В.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області на
постанову Овруцького районного суду
Житомирської області від "10" вересня 2014
р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області про зобов'язання вчинити дії
,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Овруцького районного суду
Житомирської області від 10.09.2014 року
позов задоволено повністю: зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області зробити перерахунок та
виплатити ОСОБА_3 підвищення до пенсії
як непрацюючому пенсіонеру, який
проживає на території радіоактивного
забруднення, додаткову пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю в розмірах
встановлених ст.ст. 39, 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
01.02.2014 по 31.07.2014 року та підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком щомісячно, в розмірі
передбаченому ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", за
період з 01.02.2014 року по 31.07.2014 року.

Не погоджуючись з рішенням першої
інстанції відповідач подав апеляційну
скаргу, якою посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову та
позовну заяву залишити без розгляду
або закрити провадження.

Згідно ч.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені в апеляційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач є пенсіонером, перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Овруцькому районі
Житомирської області, віднесений до 2
категорії громадян, які потерпіли від
Чорнобильської катастрофи та проживає
в зоні гарантованого добровільного
відселення. Водночас позивач має
статус дитини війни, що
підтверджується відповідним
посвідченням.

Судом встановлено, що позивач отримує
доплату до пенсії та додаткову пенсію,
передбачені ст.ст.39, 51 Закону №796-ХІІ, та
підвищення до пенсії як дитині війни
передбачене ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", але у
розмірах, встановлених постановою КМУ,
що підтверджується відповідною
довідкою.

Згідно ст.39 вищевказаного Закону
громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться доплата в таких розмірах:
у зоні безумовного (обов'язкового)
відселення - три мінімальні заробітні
плати; у зоні гарантованого
добровільного відселення - дві
мінімальні заробітні плати; у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
- одна мінімальна заробітна плата.
Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на цих територіях,
підвищуються у таких же розмірах.

Відповідно до ст. 51 Закону особам,
віднесеним до категорії 2, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 30
процентів мінімальної пенсії за віком.
Особам, віднесеним до категорії 3,
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 25
процентів мінімальної пенсії за віком.
Особам, віднесеним до категорії 4,
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 15
процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.6 ЗУ „Про соціальний
захист дітей війни", у відповідній
редакції, дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищується на 30% мінімальної пенсії
за віком.

Водночас суми, з яких здійснювався
розрахунок виплат позивачу,
передбачених Законом № 796-XII,
визначалися згідно постанов Кабінету
Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року
"Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та № 1381 від 28.12.2011 року "Про підвищення
рівня соціального захисту найбільш
вразливих верств населення".
Зазначеними постановами, всупереч
вимогам Законів, які встановлюють
розмір доплати як величину, кратну
відносно до розміру мінімальної
заробітної плати або пенсії,
визначеної Законом на час здійснення
виплати, установлено конкретні розміри
доплат в твердій грошовій сумі та у
розмірах до прожиткового мінімуму.

Згідно ст. 3 Бюджетного Кодексу України
бюджетний період для всіх бюджетів, що
складають бюджетну систему України,
становить один календарний рік, який
починається 1 січня кожного року і
закінчується 31 грудня того ж року.

Законом України "Про Державний бюджет
на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1
Прикінцевих положень Закону) не
встановлено обмеження щодо
застосування положень Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Доводи відповідача щодо правомірності
своїх дій з посиланням на відсутність
бюджетних коштів на фінансування
виплат в порядку статей 39, 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" обґрунтовано не взяті
судом до уваги, оскільки питання
фінансування цих видатків не виступає
предметом даного спору. Питання
надання бюджетних коштів Управлінню
для виконання покладених на нього
обов'язків у справах цієї категорії
виходять за межі заявлених вимог і
судом не розглядалися.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції вірно встановив
фактичні обставини справи, дослідив
наявні докази, надав їм належну оцінку
та прийняв законне та обґрунтоване
рішення, підстави для скасування якого
відсутні.

Підстав для залишення позовної заяви
без розгляду чи закриття провадження у
справі немає.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області залишити
без задоволення, а постанову
Овруцького районного суду
Житомирської області від "10" вересня 2014
р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Т.В. Іваненко

судді:
Л.В. Кузьменко

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3
АДРЕСА_1,11106

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області вул.Леніна, 12, м.Овруч,
Овруцький район, Житомирська
область,11100

- ,