Справа № 754/10365/14-а
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Смирнова Є.П.
Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Ключковича В.Ю.,

суддів
Борисюк Л.П.,

Петрика І.Й.,

при секретарі
Шевчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на постанову Деснянського
районного суду м. Києва від 03 вересня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій та бездіяльності
незаконними і неправомірними та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

18.06.2014 року ОСОБА_3 звернувся до
Деснянського районного суду м. Києва з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва, в якому
просив:

- визнати незаконними дії Відповідача
щодо застосування ним під час
нарахування/перерахунку пенсій
Позивача положень Бюджетних законів, а
також підзаконних нормативно-правових
актів, якими у порушення та розріз
встановлених Конституцією і Законами
України вимог і норм, визначено розміри
пенсій для осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
до того, ще й значно менші, ніж
передбачені статтями 50, 54 Закону
України № 796 для відповідної категорії
громадян;

- визнати бездіяльність Відповідача
щодо нарахування, перерахунку та
виплати ним Позивачу недоотриманих сум
державної та додаткової пенсій,
передбачених статтями 49, 50, 54 Закону
України № 796, протиправною;

- зобов'язати Відповідача зробити
нарахування, перерахунок та виплату
пенсій Позивача відповідно, на
підставі, у порядку та розмірах,
встановлених Законом України № 796 у
редакції діючих Законів України № 230/96,
№ 231, та пов'язаних із ним Законами, - без
урахування неконституційних приписів
Бюджетних законів, а також підзаконних
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, якими визначено
розміри пенсій для осіб, постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
відмінні від законодавчо встановлених,
ще й у бік зменшення;

А саме: державну пенсію: - у розмірі не
нижчому 6 (шести) мінімальних пенсій за
віком; додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю: - у розмірі 50
(пятдесят) процентів мінімальної
пенсії за віком, де розмір пенсії за
віком визначається у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого законом, одночасно
враховуючи вимоги статті 67 Закону
України № 796, за якими розміри пенсій
збільшуються у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність;

- зобов'язати Відповідача зазначені
нарахування та перерахунки провести за
період, починаючи з 2013 року і до моменту
винесення рішення у цій справі;

- зобов'язати Відповідача
перераховувати у подальшому Позивачу,
визначені статтями 50, 54 Закону України
№ 796 розміри пенсій, у зв'язку зі
збільшенням розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
відповідної групи осіб, починаючи з дня
встановлення нового розміру, а також
вчасно виплачувати належні йому
пенсії;

- стягнути з Відповідача у порядку
негайного виконання, передбаченого
статтею 256 КАС України, на користь
Позивача суму боргу за пенсійними
виплатами, що виник за весь період
невиконання вимог Законів України щодо
нарахування та перерахунку пенсій
Позивача, передбачених статтями 50, 54
Закону України № 796;

- за наявності всіх необхідних доказів
для вирішення справи, відповідно до
статті 183-2 КАС України, розглянути цю
справу у порядку скороченого
провадження;

- у разі неможливості розгляду справи в
порядку скороченого провадження,
слухати справу за відсутності Позивача
та його представника; позовні вимоги
підтримую у повному обсязі та прошу їх
задовольнити.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 03 вересня 2014 року провадження
у справі за позовом ОСОБА_3 до
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій та бездіяльності
незаконними і неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії в
частині вимог за період з 01.01.2005 року по
22.07.2011 року - закрито, а
адміністративний позов в частині вимог
за період з 22.07.2011 року по 18.12.2013 року -
залишено без розгляду.

Постановою Деснянського районного
суду міста Києва від 03 вересня 2014 року у
задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції від 03 вересня 2014 року,
позивачем подано апеляційну скаргу, в
якій апелянт просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти по
справі нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись на порушенням
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Згідно з ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, з наступних
підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є інвалідом ІІІ групи і має
категорію 1 як особа, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
що підтверджується копією посвідчення
серії А №414028 та копією довідки до акта
огляду МСЕК серії КИ-1 № 013982 (а. с. 15, 17).

25 лютого 2014 року представник позивача
за довіреністю звернувся до управління
Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва із заявою
про перерахунок пенсій відповідно до
ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 01 січня 2005 року
по час повного розрахунку по
заборгованості перед заявником.

За результатами розгляду даної заяви,
управління Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва вказало,
що позивач отримує пенсію по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсію у
зв'язку з втратою годувальника
Чорнобильської катастрофи відповідно,
розмір яких розрахований з
урахуванням вимог чинного
законодавства, тобто постанов Кабінету
Міністрів України.

При ухваленні постанови, суд першої
інстанції виходив з того, що Законом
України «Про внесення змін до Закону
України «Про державний бюджет України
на 2011 рік» від 14.06.2011 року було
зазначено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та у розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Колегія суддів, враховуючи доводи
апеляційної скарги, погоджується з
висновком суду першої інстанції
частково, з наступних підстав.

Вирішуючи спір в частині вимоги
позивача щодо визнання дій
неправомірними та зобов'язання
управління Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва здійснити
нарахування, перерахунок та виплату
пенсій відповідно до ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 19 грудня 2013 року по 31 грудня
2013 року. колегія суддів зазначає
наступне.

Виходячи із змісту ст. 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: - інвалідам IIІ групи - 50
процентів мінімальної пенсії за
віком.

Також, ч. 4 ст. 54 вказаного вище Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими: по
IІI групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком.

Відповідно до п. 17 ч. 1 с. 87 Бюджетного
кодексу України до видатків, що
здійснюються з Державного бюджету
України (з урахуванням особливостей,
визначених пунктом 5 частини другої
статті 67-1 цього Кодексу), належать
видатки на державні програми з
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи, охорони навколишнього
природного середовища та ядерної
безпеки, запобігання виникненню та
ліквідації надзвичайних ситуацій та
наслідків стихійного лиха.

Відповідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної
частини Рішення Конституційного Суду
України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини, зокрема питання
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до пункту 5 частини першої
статті 4 Бюджетного кодексу України.
Отже, суди загальної юрисдикції
України під час вирішення справ щодо
соціального захисту прав громадян
повинні застосовувати
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, прийняті на
підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік.

Статтею 63 Закону України «Про статусі і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету,
коштів, які враховуються при
визначенні міжбюджетних трансфертів,
та інших джерел, не заборонених
законодавством.

Частиною 4 «Прикінцевих положень»
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» встановлено, що у 2013
р. норми і положення статей деяких
Законів України, зокрема ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», застосовуються в порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

З огляду на вказане, колегією суддів
встановлено, що на 2013 рік дія ст. ст. 50, 54
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
обмежується нормами Закону України
«Про Державний бюджет України на 2013
рік», а тому позивач має право на
зазначені пенсії з урахуванням вимог
відповідних постанов Кабінету
Міністрів України.

Таким чином, проаналізувавши норми
законодавства України, колегія суддів
вважає, що за період з 19 грудня 2013 року
по 31 грудня 2013 року позовні вимоги про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України у Деснянському районі м.
Києва здійснити нарахування,
перерахунок та виплату пенсій
відповідно до ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» є
необґрунтованими та таким, що не
підлягають задоволенню.

Однак, починаючи з 01.01.2014 р., Закон
України «Про державний бюджет України
на 2014 рік» від 16.01.2014 р. в редакції
Закону України від 06.07.2014 р. № 1534-18 не
містить жодної норми, яка б обмежувала
у 2014 р. пряме застосування Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
зокрема ст. 50, 54 вказаного Закону.

Законом України "Про державний бюджет
України на 2014 рік " від 16.01.2014 р. в
редакції Закону України від 03.08.2014 р. №
1622-18, встановлено, що норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи "
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Отже, починаючи лише з 16.08.2014 року
розміри пенсій передбачених ст. ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи "
обмежується вимогами Законом України
"Про Державний бюджет України на 2014 рік
" від 16.01.2014 р. в редакції Закону України
від 03.08.2014 р.

Колегія суддів вважає за необхідне
зверти увагу, що вказана норма діє з
16.08.2014 року, а тому з 16.08.2014 року розміри
пенсій передбачених ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
обмежується вимогами Закону України
«Про державний бюджет України на 2014
рік» від 16.01.2014 р. в редакції Закону
України від 03.08.2014 р. № 1622-18.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З огляду на зазначене, колегія суддів
дійшла висновку, що, виходячи з
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій, позивачу з 01.01.2014 року
по 15.08.2014 року застосуванню підлягають
норми ст. ст 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а не
постанова Кабінету Міністрів України
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
№ 1210.

В іншій частині позовні вимоги щодо
зобов'язання відповідача
перераховувати у подальшому визначені
ст.ст. 50, 54 Закону № 796 розміри пенсій, у
зв'язку зі збільшенням розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для відповідної групи осіб,
починаючи з дня встановлення нового
розміру, а також вчасно виплачувати
належну йому додаткову пенсію, суд
вважає необґрунтованими та
незаконними, оскільки рішення суду не
може ґрунтуватися на припущеннях, в
тому числі щодо можливого порушення
прав та законних інтересів позивача
при здійсненні відповідачем
нарахування та виплат йому пенсії в
майбутньому.

Таким чином, виходячи з
вищезазначеного, проаналізувавши
норми законодавства та фактичні
обставини справи, колегія суддів
дійшла висновку, що постанову
Деснянського районного суду міста
Києва від 03 вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
управління Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії-
необхідно скасувати та ухвалити нову
постанову, якою адміністративний позов
ОСОБА_3 задовольнити частково:

Керуючись ст. ст. 41, 160,198, 202, 207, 212, 254 КАС
України, суд ,-

П О С Т
А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову
Деснянського районного суду міста
Києва від 03 вересня 2014 року -
задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду
м. Києва від 03 вересня 2014 року -
скасувати та прийняти нову, якою
адміністративний позов ОСОБА_3 до
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій та бездіяльності
незаконними і неправомірними та
зобов'язання вчинити дії - задовольнити
частково.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України у Деснянському районі м.
Києва щодо відмови в проведені
перерахунку та виплати пенсій в
розмірах, передбачених ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» неправомірними починаючи
з 01 січня 2014 року

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Деснянському районі м.
Києва здійснити нарахування,
перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсій
відповідно до ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» починаючи
з 01 січня 2014 року, з урахуванням
проведених виплат.

В іншій частині позовні вимоги -
залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст постанови складено та
підписано 27.10.2014 року.

Головуючий суддя:
В.Ю.Ключкович

Судді:
Л.П.
Борисюк

І.Й.Петрик

Головуючий суддя

Ключкович В.Ю.

Судді:

Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.