Справа № 362/2588/14а
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Орда О.О.
Суддя-доповідач: Твердохліб
У Х В А Л А

Іменем України

28 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Троян Н.М., Костюк Л.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Києві апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м.Василькові та
Васильківському районі Київської
області на постанову Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 09 вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Василькові та Васильківському районі
Київської області про визнання дій
неправомірними, зобов"язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернулася до
Васильківського міськрайонного суду
Київської області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Василькові та Васильківському районі
Київської області (далі - Відповідач)
про визнання неправомірними дій щодо
відмови у перерахунку пенсії як
державному службовцю, відповідно
Закону України «Про державну службу» з
урахуванням сум матеріальної допомоги
для вирішення соціально - побутових
питань, допомоги на оздоровлення,
зобов»язання здійснити перерахунок
та виплату пенсії в розмірі 90
відсотків заробітної плати з
урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань згідно довідки від 16.05.2014 року
№433 з моменту подання заяви.

Постановою Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 09 вересня 2014 року адміністративний
позов задоволено частково, визнано
неправомірними дії щодо відмови у
перерахунку пенсії як державному
службовцю, відповідно Закону України
«Про державну службу» з урахуванням
сум матеріальної допомоги для
вирішення соціально - побутових питань,
допомоги на оздоровлення, згідно
довідки від 16.05.2014 року №433, зобов»язано
здійснити перерахунок та виплату
пенсії в розмірі 90 відсотків
заробітної плати за останнім місцем
роботи на державній службі відповідно
ст.37 Закону України «Про державну
службу» з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань згідно
вказаної довідки з 01.06.2014 року. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням, Відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
прийняти нове, яким в задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи по
суті.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з»явилися, про
дату, час та місце апеляційного
розгляду повідомлені належним чином
відповідно до вимог ст.35 КАС України.

Відповідно п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

З огляду на вказане, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Згідно ст.41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
Позивач є пенсіонером, з 26.03.2010 року
перебуває на обліку у Відповідача та
отримує пенсію за віком відповідно
Закону України «Про державну службу».

Позивач зверталася до Відповідача із
заявою про перерахунок пенсії згідно
довідки Міністерства доходів і зборів
України від 16.05.2014 року №433.

Листом Відповідача від 04.06.2014 року №2727/6
Позивачу в перерахунку пенсії
відмовлено з посиланням на положення
ст.33 Закону України «Про державну
службу», зазначивши при цьому, що такі
види виплат як матеріальна допомога на
оздоровлення та матеріальна допомога
для вирішення соціально-побутових
питань не включені до складових
заробітної плати, що враховуються при
перерахунку пенсії у зв»язку із
підвищенням розміру заробітної плати
державного службовця.

Згідно ст.37 Закону України «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно ст. 37-1 Закону України «Про
державну службу» у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв'язку
із набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про
оплату праці» встановлено, що
заробітна плата це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Положеннями ст.33 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що
оплата праці державних службовців
повинна забезпечувати достатні
матеріальні умови для незалежного
виконання службових обов'язків,
сприяти укомплектуванню апарату
державних органів компетентними і
досвідченими кадрами, стимулювати їх
сумлінну та ініціативну працю.

Заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Посадові оклади державних службовців
установлюються залежно від складності
та рівня відповідальності виконуваних
службових обов'язків.

Доплата за ранг провадиться відповідно
до рангу, присвоєного державному
службовцю.

Надбавка за вислугу років виплачується
державним службовцям щомісячно у
відсотках до посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг і залежно
від стажу державної служби у таких
розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років -
15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25,
понад 20 років - 30, понад 25 років - 40
відсотків.

Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Джерелом формування фонду оплати праці
державних службовців є Державний
бюджет України та інші джерела,
визначені для цієї мети положеннями
про органи державної виконавчої влади,
затвердженими указами Президента
України та постановами Кабінету
Міністрів України.

Отже, матеріальна допомога на
оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входить до системи оплати праці
державного службовця.

Згідно ч.1 ст.66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до заробітку
для обчислення пенсії включаються всі
види оплати праці (виплат, доходу), на
які відповідно до Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Приписами ст.41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема, до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, отримувані застрахованою
особою суми виплат, з яких фактично
нараховані та сплачені страхові внески
або збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування, враховуються в
заробіток (дохід) застрахованої особи
для обчислення пенсії, незалежно від
того, чи входять вони до структури
заробітної плати.

Як вбачається з довідки від 16.05.2014 року
№433, інші виплати в розмірі 27 635,41 грн
складаються із матеріальної допомоги
на оздоровлення та матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових потреб. На всі
виплати, включені в довідку, нараховано
страхові внески на
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування.

З огляду на вказане, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про протиправність дій
Відповідача щодо невключення
додаткових видів оплати праці при
обчисленні розміру пенсії Позивача та
відмови у проведенні Позивачу
перерахунку пенсії з урахуванням
фактично отриманих сум матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається, а тому апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Василькові та Васильківському районі
Київської області залишити без
задоволення, а постанову
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 09 вересня 2014 року
- без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді
Троян Н.М.

Костюк Л.О.

.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді:
Троян Н.М.

Костюк Л.О.