Справа № 826/20882/13-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Гром Л.М.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою особи, яка не
приймала участі у справі -
Олександрівської клінічної лікарні
міста Києва на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
07 березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Житло-Буд"
до Київської міської ради, третя особа:
Департамент земельних ресурсів
Виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) про визнання
протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Житло-Буд" звернувся
до суду з позовом до Київської міської
ради, третя особа: Департамент
земельних ресурсів Виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) про
визнання протиправним та скасування п.
1 рішення Київської міської ради від 23
жовтня 2013 року № 409/9897 «Про розірвання
договору оренди земельної ділянки від
13 серпня 2004 року № 82-6-00224, укладеного
між Київською міською радою та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Житло-Буд" для
будівництва, експлуатації та
обслуговування житлового будинку на
вул. Шовковичній, 39/1-а у Печерському
районі м. Києва».

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
07 березня 2014 року адміністративний
позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду,
особа, яка не приймала участі у справі -
Олександрівська клінічна лікарня
міста Києва звернулась з апеляційною
скаргою, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
пунктом 1 рішення Київської міської
ради від 10 липня 2003 року № 638-5/798
Центральній міській клінічній лікарні
припинено право користування частиною
земельної ділянки площею 0,45 га,
відведеної відповідно до рішення
виконавчого комітету Київської
міської ради депутатів трудящих від 22
березня 1965 року № 1960 "Про відвод
земельної ділянки Київській міській
лікарні ім. Жовтневої революції в
Печерському районі" (лист-згода від 05
червня 2002 року № 45/60) та зараховано
зазначену земельну ділянку до земель
запасу житлової та громадської
забудови.

Вищевказаним рішенням також було
припинено Інституту фізіології ім. О. О.
Богомольця НАН України право
користування частиною земельної
ділянки площею 0,06 га, відведеної
відповідно до пункту 7 рішення
Київської міської ради від 21 жовтня 1999
№ 63/565 "Про надання та вилучення
земельних ділянок" (лист-згода від 01
липня 2003 № 104/1-478), та зараховано
зазначену земельну ділянку до земель
запасу житлової та громадської
забудови.

Крім того, даним рішенням затверджено
проект відведення земельної ділянки
Товариству з обмеженою
відповідальністю " Житло-Буд " для
будівництва, експлуатації та
обслуговування житлового будинку на
вул. Шовковичній, 39/1-а у Печерському
районі м. Києва та передано Товариству
в довгострокову оренду на 15 років
земельну ділянку площею 0,51 га для
будівництва, експлуатації та
обслуговування житлового будинку на
вул. Шовковичній, 39/1-а у Печерському
районі м. Києва за рахунок земель
запасу житлової та громадської
забудови.

07 липня 2004 року, на виконання п. 1
рішення Київської міської ради від 10
липня 2003 року № 638-5/798, між Київською
міською радою (Орендодавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Житло-Буд" (Орендар)
укладено Договір оренди земельної
ділянки, зареєстрований Головним
управлінням земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), про що зроблено запис
від 13 серпня 2004 року за № 82-6-00224 у книзі
записів державної реєстрації
договорів, з наступними
характеристиками: місце розташування -
вул. Шовковична, 39/1-а у Печерському
районі міста Києва, розмір - 4357 кв. м.,
цільове призначення - для будівництва,
експлуатації та обслуговування
житлового будинку.

Відповідно до п. 1 рішення Київської
міської ради від 25 жовтня 2007 року №
1076/3909 «Про Олександрівську клінічну
лікарню м. Києва», реорганізовано
Центральну міську клінічну лікарню
шляхом її перетворення в
Олександрівську клінічну лікарню м.
Києва (а.с. 116).

Згідно п. 1.1 Статуту Олександрівської
клінічної лікарні м. Києва,
затвердженого рішенням Київради від 27
грудня 2007 року № 1522/4355, Олександрівська
клінічна лікарня м. Києва є
правонаступником Центральної міської
клінічної лікарні (а.с. 118).

14 липня 2011 року Київською міською радою
прийнято рішення № 788/6175, яким визнано
таким, що втратив чинність, пункт 1
рішення Київської міської ради від 10
липня 2003 року № 638-5/798 «Про надання і
вилучення земельних ділянок та
припинення права користування землею».

Також, Київською міською радою 23 жовтня
2013 року прийнято рішення № 409/9897 «Про
розірвання договору оренди земельної
ділянки від 13 серпня 2004 року № 82-6-00224,
укладеного між Київською міською радою
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Житло-Буд" для
будівництва, експлуатації та
обслуговування житлового будинку на
вул. Шовковичній, 39/1-а у Печерському
районі м. Києва».

Пунктом 1 Рішення Київської міської
ради від 23 жовтня 2013 року № 409/9897
вирішено розірвати договір оренди
земельної ділянки від 13 серпня 2004 року
№ 82-6-00224, укладений між Київською
міською радою та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Житло-Буд "
на підставі п.1 рішення Київської
міської ради від 10 липня 2003 року № 638-5/798
«Про надання і вилучення земельних
ділянок та припинення права
користування землею».

Не погоджуючись з пунктом 1 рішення
Київської міської ради від 23 жовтня 2013
року № 409/9897 та вважаючи його
протиправним, позивач звернувся до
суду з позовом.

Так, приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
посилався на те, що оскаржуваний пункт
рішення є протиправним та підлягає
скасуванню.

Проте, колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішення Київської міської ради від 23
жовтня 2013 року № 409/9897 прийняте з
урахуванням рішення Київської міської
ради 14 липня 2011 року № 788/6175 «Про
визнання таким, що втратив чинність
пункт 1 рішення Київської міської ради
від 10 липня 2003 року № 638-5/798 «Про
надання і вилучення земельних ділянок
та припинення права користування
землею».

Так, суд першої інстанції посилався на
те, що постановою Окружного
адміністративного суду від 21 листопада
2013 року у справі № 826/17534/13-а
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Житло-Буд"
до Київської міської ради про визнання
дій протиправними та скасування
рішення задоволено. Визнано
протиправним та скасовано рішення
Київської міської ради 14 липня 2011 року
№ 788/6175 «Про визнання таким, що втратив
чинність пункт 1 рішення Київської
міської ради від 10 липня 2003 року № 638-5/798
«Про надання і вилучення земельних
ділянок та припинення права
користування землею».

Разом з тим, колегія суддів звертає
увагу на те, що постановою Київською
апеляційного адміністративного суду
від 10 липня 2014 року у вищевказаній
справі № 826/17534/13-а постанову Окружного
адміністративного суду від 21 листопада
2013 року скасовано. У задоволенні
адміністративного позову Товариства з
обмеженою відповідальністю "Житло-Буд"
- відмовлено (а.с. 141-145).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З огляду на вищенаведене, рішення
Київської міської ради 14 липня 2011 року
№ 788/6175, яке було підставою для
прийняття рішення Київської міської
ради від 23 жовтня 2013 року № 409/9897, було
чинним на момент прийняття
відповідачем оскаржуваного рішення.

Крім того, рішення відповідача від 23
жовтня 2013 року № 409/9897 прийняте з
підстав невиконання ТОВ "Житло-Буд"
умов пункту 8.4 Договору оренди
земельної ділянки від 13 серпня 2004 року
№ 82-6-00224, а саме: не здійснено
будівництва об'єкта протягом трьох
років з моменту державної реєстрації
цього Договору, чим порушено строки
завершення забудови земельної
ділянки, відповідно до ст. 9 Земельного
кодексу України, ст. 32 Закону України
«Про оренду землі», пунктів 8.4, 11.4
Договору оренди земельної ділянки.

Так, згідно п. 8.4 Договору оренди
земельної ділянки від 13 липня 2004 року
№ 82-6-00224, Орендар зобов'язаний
завершити забудову земельної ділянки в
строки встановлені проектною
документацією на будівництво,
затвердженою в установленому порядку,
але не пізніше, ніж через три роки з
моменту державної реєстрації Договору.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 09 лютого 2008 року у справі №
47/34 за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Житло-Буд" до
Київської міської ради, Головного
управління земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) про визнання недійним
пункту договору, внесено зміни до
Договору оренди земельної ділянки 07
липня 2004 року № 82-6-00224, зокрема, до п. 8.4
та викладено його в наступній редакції:
«Орендар зобов'язаний завершити
забудову земельної ділянки в строки,
встановлені проектною документацією
на будівництво, затвердженою в
установленому порядку».

Суд першої інстанції посилався на те,
що під час прийняття Київською міською
радою оскаржуваного рішення не
враховано угоду про внесення змін до
Договору оренди земельної ділянки від
07 липня 2004 року, якою не передбачено
обов'язку позивача завершити забудову
не пізніше, ніж через три роки з моменту
державної реєстрації Договору оренди
земельної ділянки.

Колегія суддів вважає безпідставним
дане посилання, оскільки судом першої
інстанції не було досліджено, які саме
строки завершення забудови земельної
ділянки вказані в проектній
документації на будівництво.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
планування і забудову територій» від 20
квітня 2000 року № 1699-III (чинного на
момент виникнення спірних
правовідносин), дозвіл на виконання
будівельних робіт - документ, що
засвідчує право замовника та
підрядника на виконання підготовчих
(якщо підготовчі роботи не були
виконані раніше відповідно до дозволу
на виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт, підключення об'єкта
будівництва до інженерних мереж та
споруд.

Замовник та підрядник для одержання
дозволу на виконання будівельних робіт
подають до відповідної інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю письмову заяву, до якої
додається, в тому числі: проектна
документація на будівництво, погоджена
та затверджена в порядку, визначеному
законодавством.

Дозвіл на виконання будівельних робіт
надається на нормативний строк
будівництва об'єкта або на строк дії
договору (контракту) підряду на
будівництво об'єкта.

Здійснення будівельних робіт на
об'єктах містобудування без дозволу на
виконання будівельних робіт або його
перереєстрації, а також здійснення не
зазначених у дозволі будівельних робіт
вважається самовільним будівництвом і
тягне за собою відповідальність згідно
із Законом.

До суду апеляційної інстанції
представником Олександрівської
клінічної лікарні надано копію Дозволу
на виконання будівельних робіт №
2709-Пч/Т від 03 вересня 2007 року, виданого
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Житло-Буд", в якому
встановлено строк дії дозволу, а саме:
до 31 серпня 2009 року (а.с. 125).

Так, згідно положень Закону України
«Про планування і забудову територій»,
дія дозволу може бути продовжена за
зверненням замовника на строк не
більше одного року.

При цьому, оскаржуване рішення № 409/9897
прийнято відповідачем 23 жовтня 2013 року,
тобто після спливу значного терміну з
дня закінчення дії Дозволу на
виконання будівельних робіт від 31
серпня 2009 року.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з доводами апелянта про
те, що, незважаючи на внесення змін до
Договору оренди в частині термінів
забудови земельної ділянки, позивачем
вказаних термінів, а саме: до 31 серпня
2010 року, не дотримано.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку про
правомірність прийнятого Київською
міською радою рішення від 23 жовтня 2013
року № 409/9897 «Про розірвання договору
оренди земельної ділянки від 13 серпня
2004 року № 82-6-00224, укладеного між
Київською міською радою та Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Житло-Буд" для будівництва,
експлуатації та обслуговування
житлового будинку на вул. Шовковичній,
39/1-а у Печерському районі м. Києва» з
підстав, зазначених в даному рішенні.

Крім того, до суду апеляційної
інстанції апелянтом також надано лист
Департаменту земельних ресурсів
Виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) від 19 березня 2014 року №
057/С-51-861, відповідно до якого, Договір
оренди земельної ділянки від 13 серпня
2004 року № 82-6-00334 знятий з реєстрації, що
посвідчено витягом з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
про що зроблено відповідний запис у
міському земельному кадастрі (а.с. 126).

Також, під час прийняття оскаржуваного
рішення Київська міська рада
посилалась на п. 11.4 Договору оренди
земельної ділянки.

Так, відповідно вищевказаного пункту,
Договір може бути розірваний, в тому
числі, в односторонньому порядку за
ініціативою Орендодавця, із
звільненням Орендодавця від
відповідальності, згідно з
Господарським кодексом, в разі
порушення строків завершення забудови
земельної ділянки, встановлених п. 8.4
Договору.

Пунктом 11.5 Договору передбачено, що
Договір може бути достроково
розірваний у разі невиконання або
неналежного виконання Орендарем
обов'язків визначених, у тому числі, у
пункті 8.4 даного Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України
«Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року
№ 161-XIV, на вимогу однієї із сторін
договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених
Земельним кодексом України та іншими
законами України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
позивачем не надано доказів на
підтвердження того, що забудову
земельної ділянки було здійснено у
строки, передбачені Договором оренди
від 13 серпня 2004 року за № 82-6-00224.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення
Київської міської ради від 23 жовтня 2013
року № 409/9897 прийнято на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Аналізуючи обставини справи та норми
законодавства, колегія суддів вважає
помилковим висновок суду першої
інстанції про задоволення
адміністративного позову Товариства з
обмеженою відповідальністю "Житло-Буд",
тому апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду
скасуванню із винесенням нового
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи, викладені в
апеляційній скарзі, повністю
спростовують висновки суду першої
інстанції та знайшли своє належне
підтвердження в суді апеляційної
інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
висновки суду першої інстанції не
відповідають встановленим обставинам
по справі, допущені судом першої
інстанції порушення норм
матеріального права призвели до
неправильного вирішення справи, а тому
оскаржувана постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нового
рішення.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 202, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка не
приймала участі у справі -
Олександрівської клінічної лікарні
міста Києва - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 07 березня 2014 року -
скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "Житло-Буд" до
Київської міської ради, третя особа:
Департамент земельних ресурсів
Виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) про визнання
протиправним та скасування рішення -
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складення в повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.

Повний текст постанови виготовлено
22.10.2014 року.

Головуючий суддя

Вівдиченко Т.Р.

Судді:

Гром Л.М.

Міщук М.С.