Справа № 826/12474/14
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Шрамко Ю.Т.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів:
при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В.,
Гром Л.М. Коток А.О.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу
Окружного адміністративного суду
міста Києва у справі за позовом ОСОБА_5
до Пенсійного фонду України, Головного
управління Пенсійного фонду України в
Одеській області про визнання
протиправною бездіяльності,
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2014 року ОСОБА_5 звернулась до
Окружного адміністративного суду
міста Києва із позовом до Пенсійного
фонду України (далі ПФУ), Головного
управління Пенсійного фонду України в
Одеській області (далі ГУ ПФУ в
Одеській області), у якому просила:

- визнати бездіяльність Пенсійного
фонду України при виконанні
зобов'язань по внесенню змін до
основного документу діяльності ПФУ -
«Порядок подання и оформлення
документів для призначення пенсії» у
відповідності з Рішенням КСУ №25-рп/2009
від 07.10.2009 року - актом порушення
майнових прав;

- зобов'язати ПФУ негайно внести та
затвердити зміни в «Порядок подання и
оформлення документів для призначення
пенсії», які забезпечать документальне
виконання та реальну виплату пенсій
всім українським пенсіонерам, які
проживають за межами України у
відповідності з Рішенням КСУ №25-рп/2009
від 07.10.2009 року;

- зобов'язати відповідачів визначити
уповноважене територіальне управління
ПФУ та зобов'язати його поновити
виплату позивачу пенсію за віком з
07.10.2009 року (дата прийняття Рішенням КСУ
№25-рп/2009 від 07.10.2009 року) за межі
України, у відповідності до
Конституції України та діючим
пенсійним законодавством України.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 26 серпня 2014 року
позовну заяву залишено без розгляду у
зв'язку з пропуском шестимісячного
строку звернення до суду.

В апеляційній скарзі про скасування
ухвали ОСОБА_5 посилається на те, що
позивач з листа відповідача від 21.07.2014
року дізналась, що їй було відмовлено у
перерахунку пенсії, після чого
звернулась до суду за захистом своїх
прав в межах строку звернення.

Відповідно до частини 1 статті 41
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Оскільки, будучи належним чином
повідомлені про час та місце судового
засідання позивач та відповідач в
судове засідання не з'явились,
фіксування звукозаписувального засобу
при розгляді справи не здійснювалось.

Перевіривши за матеріалами справи
наведені у скарзі доводи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Залишаючи позов без розгляду суд
першої інстанції виходив з того, що про
порушення своїх прав позивач повинна
була дізнатися в січні 2006 року відносно
Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
Постановою правління ПФУ №22-1 від 25
листопада 2005 року, однак, з позовом
звернулась 12 серпня 2014 року, тобто, з
пропуском визначеного частиною 2
статті 99 КАС України строку для
звернення до адміністративного суду.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції.

Згідно із статтею 107 КАС України, суддя
після одержання позовної заяви
з'ясовує, чи: подано адміністративний
позов у строк, установлений законом
(якщо подано заяву про поновлення цього
строку, то чи є підстави для її
задоволення). Суддя відкриває
провадження в адміністративній справі
на підставі позовної заяви, якщо
відсутні підстави для повернення
позовної заяви, залишення її без
розгляду чи відмови у відкритті
провадження у справі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 99 КАС
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач з 1952 по 1984 роки працювала на
підприємствах УРСР, а з 28.05.1984 року їй
призначено пенсію за вислугу років.

У зв'язку з тим, що у червні 1990 року
позивач виїхала на постійне місце
проживання за кордон до держави
Ізраїль, позивачу виплачено авансом
пенсію за 6 місяців та припинено її
виплату.

У червні 2014 року позивач направила
заяву до відповідача про відновлення
виплати їй пенсії за віком, на підставі
рішення Конституційного Суду України
№25-рп/2009 від 07.10.2009 року.

Листом ГУ ПФУ в Одеській області №1071/М-3
від 21.07.2014 року відмовлено позивачу у
виплаті пенсії.

Згідно із частиною 3 статті 99 КАС
України, для захисту прав, свобод та
інтересів особи цим Кодексом та іншими
законами можуть встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не
встановлено інше, обчислюються з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 102 КАС України,
пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений, а
процесуальний строк, встановлений
судом, - продовжений судом за
клопотанням особи, яка бере участь у
справі.

За змістом викладеного вбачається
обов'язкова наявність ряду
процесуальних умов, які мають бути
дотриманні адміністративним судом,
згідно вимог закону, при винесенні
ухвали з питання поновлення
процесуальних строків чи залишення
позовної заяви без розгляду.

Проте, як видно з оскаржуваної ухвали
такі вимоги судом першої інстанції
дотримані не були.

Отже, позивач звернувшись у серпні 2014
року з вищевказаним позовом не
пропустила строк для звернення до суду,
оскільки, про порушення свого права їй
стало відомо у липні 2014 року з листа ГУ
ПФУ в Одеській області №1071/М-3 від 21.07.2014
року.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року
(далі Закон № 1058-IV) пенсія - це щомісячна
пенсійна виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Колегія суддів наголошує, що з самого
визначення поняття пенсії випливає, що
ці виплати здійснюються на постійній
основі один раз на місяць протягом
невизначеного періоду часу.

Таким чином, оскаржувані позивачем дії
територіального органу Пенсійного
фонду України носять систематичний
щомісячний, а не одноразовий, характер.

Частиною 2 статті 46 Закону № 1058-IV
передбачено, що нараховані суми пенсії,
не отримані з вини органу, що призначає
і виплачує пенсію, виплачуються за
минулий час без обмеження будь-яким
строком з нарахуванням компенсації
втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у
зв'язку з порушенням строків її виплати
пенсіонерам здійснюється згідно із
законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 159 КАС
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

На підставі викладеного, колегія
суддів встановила невідповідність
постановленої ухвали суддею Окружного
адміністративного суду м.Києва вимогам
процесуального закону.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
посилання суду першої інстанції у
своєму рішенні на ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 14
березня 2013 року у справі №К/9991/81749/12 є
помилковим, оскільки у тій справі мали
місце інші обставини, а саме: визнання
незаконним та нечинним пункт 2
постанови Кабінету Міністрів України
№ 170 від 12.03.2008 року; визнання такими, що
не відповідають правовому акту вищої
юридичної сили абз. 7, 8 пункту 3
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 1078 від 17.07.2003 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції, зроблені з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку із чим колегія суддів вважає
за необхідне апеляційну скаргу
задовольнити.

Керуючись статтями 41, 160, 195, 196, 199, 204, 205,
206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 26 серпня 2014 року
скасувати, справу направити для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвала остаточна та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя

Судді:

.

Головуючий суддя
Міщук М.С.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.