Справа № 295/5221/14-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
УХВАЛА

іменем України

"27" жовтня 2014 р.
Справа № 295/5221/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Бучик А.Ю.

суддів:
Майора Г.І.

Одемчука Є.В.,

при секретарі
Витрикузі В.П. ,

за участю

позивача ОСОБА_3

представника відповідача - Молот Є.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги ОСОБА_3,
Управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі Житомирської області на
постанову Богунського районного суду
м. Житомира від "26" серпня 2014 р. у справі
за позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області про визнання
дій незаконними і зобов'язання вчинити
дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Богунського районного суду
м. Житомира від 26 серпня 2014 року
залишено без розгляду позовні вимоги в
частині зобов'язання управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області здійснити ОСОБА_3
перерахунок та виплату пенсії з
урахуванням пільгового стажу в
1,5-кратному розмірі, починаючи з 03.05.2009
року по 02.10.2013 року. Визнано
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області щодо відмови в
пільговому обчисленні ОСОБА_3
страхового стажу та в нарахуванні та
виплаті пенсії з урахуванням
пільгового стажу за час роботи в
м.Нягань Тюменської області, що є
місцевістю, прирівняною до районів
Крайньої Півночі, за періоди роботи з
12.11.1986 року по 25.05.1989 року та з 19.06.1989 року
по 15.06.1990 року. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області здійснити ОСОБА_3
перерахунок та виплату пенсії з
урахуванням пільгового стажу за час
роботи в м.Нягань Тюменської області,
що є місцевістю, прирівняною до районів
Крайньої Півночі, за періоди роботи з
12.11.1986 року по 25.05.1989 року та з 19.06.1989 року
по 15.06.1990 року, починаючи з 03.10.2013 року з
урахуванням фактично проведених
пенсійних виплат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати вказану постанову в частині
залишення частини позовних вимог без
розгляду, зокрема, зазначає про
порушення судом норм процесуального
права, невідповідність висновків суду
обставинам справи та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних вимог
в повному обсязі.

В апеляційній скарзі управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області просить
скасувати вказану постанову через
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
ухвалити нове рішення про відмову в
позові повністю.

Апеляційні скарги задоволенню не
підлягають.

Щодо права позивача на перерахунок та
виплату пенсії з урахуванням
пільгового стажу за час роботи в
м.Нягань Тюменської області, що є
місцевістю, прирівняною до районів
Крайньої Півночі, за періоди роботи з
12.11.1986 року по 25.05.1989 року та з 19.06.1989 року
по 15.06.1990 року, колегія суддів зазначає
наступне.

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_3 перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м.Житомирі Житомирської області та
отримує пенсію за віком по списку №2 з
03.05.2009 року.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 14 лютого 2012
року визнано протиправною відмову
управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі Житомирської області в
пільговому обчисленні страхового
стажу ОСОБА_3 Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області провести
обчислення страхового стажу ОСОБА_3
роботи в районах Крайньої півночі в 1.5-
кратному розмірі.

Позивач звернувся до управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області із заявою щодо
обчислення страхового стажу в
1,5-кратному розмірі за період роботи в
м.Нягань Тюменської області з 12.11.1986
року по 25.05.1989 року та з 19.06.1989 року по
15.06.1990 року.

Листом-відповіддю від 06.12.2013 року
відповідачем повідомлено, що підстав
для обчислення страхового стажу в
1,5-кратному розмірі за період роботи в
м.Нягань Тюменської області з 12.11.1986
року по 25.05.1989 року та з 19.06.1989 року по
15.06.1990 року немає підстав через
невідповідність тривалості роботи
Інструкції про порядок надання пільг
особам, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої півночі, затвердженої
16.12.1967 року.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», період роботи до 1 січня
1991 року в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
а також на острові Шпіцберген
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 1 січня 1991
року.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року «Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі».

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно довідок, які в доповнення до
записів трудової книжки позивача,
уточнювали особливий характер його
робіт в районах Крайньої Півночі та в
кожній з яких міститься запис про
користування ОСОБА_3 пільгами,
передбаченими тодішнім
Законодавством: "Данные льготы
распространялись на ОСОБА_3".

Крім того, з зазначених документів
слідує, що ОСОБА_3 переведено на роботу
в райони Крайньої Півночі, що
підтверджує його право на визначені
Законодавстом пільги, в тому числі, і
обрахування пільгового стажу за період
роботи в м.Нягань Тюменської області з
12.11.1986 року по 25.05.1989 року та з 19.06.1989 року
по 15.06.1990 року.

Таким чином, колегія вважає, що
наявнісь у позивача трудової книжки з
відповідними записами його роботи в
районах Крайньої Півночі, уточнюючих
довідок з даними про користування ним
пільгами відносно обчислення
страхового стажу, є достатніми
письмовими доказами, які надають право
для обрахування відповідачем ОСОБА_3
трудового стажу на пільгових умовах за
період роботи в м.Нягань Тюменської
області з 12.11.1986 року по 25.05.1989 року та з
19.06.1989 року по 15.06.1990 року.

Щодо періоду задоволених позовних
вимог, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до частини 1 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня
виникнення підстав, що дають суб'єкту
владних повноважень право на
пред'явлення передбачених законом
вимог.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті
107 КАС України суддя після одержання
позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи
подано адміністративний позов у строк,
установлений законом (якщо
адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, чи достатньо
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до суду поважними).

З матеріалів справи слідує, що
позивачем заявляються вимоги про
перерахунок та виплату пенсії з 03.05.2009
року. Перебіг шестимісячного строку
для звернення до суду за нормами
Кодексу адміністративного судочинства
України розпочинається з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до положень статті 1 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" пенсія -
щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Таким чином, пенсія є періодичним
платежем, виплата якої, за загальним
правилом проводиться один раз у місяць,
а тому про порушене право позивач
повинен був дізнатись в тому місяці,
якому здійснено виплату пенсії.

А тому з урахуванням вищевикладених
норм права та фактичних обставин
справи, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
залишення частини позовних вимог без
розгляду.

Слід також зазначити, що оцінюючи
обставини, що перешкоджали здійсненню
процесуального права на звернення до
суду з позовом, на які заявник
посилається як на поважні, суд має
виходити з оцінки та аналізу всіх
наведених у клопотанні доводів і з
того, чи мав заявник за таких обставин
можливість своєчасно реалізувати
право на звернення до суду.

У відповідності до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод і
інтересів фізичних осіб, прав і
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Зазначені положення кореспондуються з
нормами ст. 162 КАС України, які
визначають повноваження суду при
вирішенні справи по суті.

Тобто, чинне законодавство обмежує
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів. Це, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Строк звернення до адміністративного
суду з адміністративним позовом - це
проміжок часу після виникнення спору у
публічно-правових відносинах, протягом
якого особа має право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою за вирішенням цього спору і
захистом своїх прав, свобод чи
інтересів.

Дотримання строку звернення з
адміністративним позовом є однією з
умов для реалізації права на позов у
публічно-правових відносинах. Вона
дисциплінує учасників цих відносин у
випадку, якщо вони стали спірними,
запобігає зловживанням і можливості
регулярно погрожувати зверненням до
суду, сприяє стабільності діяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
виконання своїх функцій. Відсутність
цієї умови приводила б до постійного
збереження стану невизначеності у
публічно-правових відносинах.

Практика Європейського суду з прав
людини також свідчить про те, що право
на звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків на звернення до
суду за захистом порушених прав (справа
"Стаббігс та інші проти
Великобританії", справа "Девеер проти
Бельгії").

Враховуючи вищенаведене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
залишення адміністративного позову
без розгляду через пропуск
встановленого строку звернення до
суду.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційних скарг не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
рішення, яке постановлено з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області залишити без
задоволення, а постанову Богунського
районного суду м. Житомира від "26"
серпня 2014 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
А.Ю.Бучик

судді: (підпис)
Г.І. Майор

(підпис)
Є.В.Одемчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ А.Ю.Бучик

Повний текст cудового рішення
виготовлено "29" жовтня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10004

3- відповідачу: Управління Пенсійного
фонду України в м.Житомирі
Житомирської області
вул.Перемоги,55,м.Житомир,10003

- ,