Справа № 813/340/14
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року
Справа №
876/5193/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючого судді - Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської
З.М.,

за участі секретаря судового засідання
Бєлкіної Н.І.,

та за участі осіб:

від позивача - Подольчак С.Р.,

від відповідача - Кебус Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Сихівському районі м. Львова Головного
управління Міндоходів у Львівській
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 28
квітня 2014 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Білдерпоінт» до
Державної податкової інспекції у
Сихівському районі м. Львова Головного
управління Міндоходів у Львівській
області про визнання протиправним та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А
Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Білдерпоінт» (далі
ТзОВ «Білдерпоінт») звернулось в суд з
позовом до Державної податкової
інспекції у Сихівському районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській област (далі
ДПІ у Сихівському районі м.Львова) та
просило визнати нечинними та скасувати
податкові повідомлення-рішення ДПІ у
Сихівському районі м.Львова № , №
та № від 09.12.2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
висновки працівників ДПІ у Сихівському
районі м.Львова внаслідок проведеної
перевірки ґрунтуються виключно на
припущеннях того, що господарські
операції не відбулися та не носили
реального характеру. Реальність
господарських операцій повністю
доводиться представленими позивачем
первинними документами. Висновки, які
були зроблені працівниками
відповідача про неправомірне
формування об'єкта оподаткування з
податку на прибуток та податку на
додану вартість ґрунтуються виключно
лише на актах іншого податкового
органу

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2014
року позов задоволений повністю,
визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення ДПІ у
Сихівському районі м.Львова № , №
та № від 09.12.2013 року.

Постанова суду мотивована тим, що
позивачем в підтвердження реальності
господарських операцій представлено
суду належним чином оформлені
документи, а саме: договори, видаткові
та податкові накладні, акти приймання
виконаних будівельних робіт, платіжні
доручення та ін. Цими документами
засвідчено факт виконання з боку
контрагентів ТзОВ «Білдерпоінт» робіт
(послуг), отримання
товарно-матеріальних цінностей.

З цією постановою не погодовся апелянт
ДПІ в Сихівському районі м.Львова, який
звернувся до суду з апеляційною
скаргою та просить скасувати постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2014
року та винести нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
судом порушено норми матеріального та
процесуального права, неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, висновки суду не
відповідають дійсним обставинам
справи, що призвело до неправильного
вирішення справи. Апелянт в
апеляційній скарзі настоює на тому, що
господарські операції між ТзОВ
«Білдерпоінт» та його контрагентами ПП
«Один Два Три», ТзОВ «БК АРТ Груп», ТзОВ
«ВТ-Техбуд», ТзОВ «АРС Трейд», ТзОВ
«Будівельна компанія АРС», ПП
«Юридична фірма «Фортеця», ТзОВ «Ейс
контракшен менеджмент», ТзОВ «Викуп»,
ТзОВ «БК Київбудмонтаж», ТзОВ «БТК
Євробуд», ТзОВ «Лідерком», ТзОВ
«Гарант-буд-сервіс», ПП «Біко
Агротрейд», ТзОВ «Інтеграл Ай Ті», ТзОВ
«Компанія «Аджаната-Україна», ТзОВ
«Автоприватінвест», ПП «СМУ-600» не мали
реального характеру, оскільки у
вищевказаних контрагентів відсутні
власні виробничі потужності та трудові
ресурси не представлено достатніх
первинних документів в підтвердження
реальності проведених господарських
операцій.

В судовому засіданні представник
апелянта вимоги апеляційної скарги
підтримала та просить її задовільнити,
скасувавши постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 28
квітня 2014 року і винести нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

В судовому засіданні представник
позивача проти вимог апеляційної
скарги заперечила та просить в її
задоволенні відмовити та залишити без
змін оскаржувану постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2014
року.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, учасників судового
розгляду, перевіривши та дослідивши
матеріали справи вважає, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення
виходячи з наступних міркувань.

Згідно ч.1.ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Судом першої інстанції встановлено, що
працівниками ДПІ у Сихівському районі
м. Львова проведено документальну
позапланову виїзну перевірку ТзОВ
«Білдерпоінт». За результатами
перевірки ТзОВ «Білдерпоінт» з питань
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати в бюджет податку
на прибуток підприємств та податку на
додану вартість при здійсненні
фінансово-господарських операцій з ПП
«Один Два Три», ТзОВ «БК АРТ Груп», ТзОВ
«ВТ-Техбуд», ТзОВ «АРС Трейд», ТзОВ
«Будівельна компанія АРС», ПП
«Юридична фірма «Фортеця», ТзОВ «Ейс
контракшен менеджмент», ТзОВ «Викуп»,
ТзОВ «БК Київбудмонтаж», ТзОВ «БТК
Євробуд», ТзОВ «Лідерком», ТзОВ
«Гарант-буд-сервіс», ПП «Біко
Агротрейд», ТзОВ «Інтеграл Ай Ті», ТзОВ
«Компанія «Аджаната-Україна», ТзОВ
«Автоприватінвест», ПП «СМУ-600» за
перод з 01.01.2010 року по 31.03.2013 року, ДПІ у
Сихівському районі м.Львова складено
акт від 25.11.2013 року за №63/22-10/35943421 та
прийнято слідуючі податкові
повідомлення-рішення від 09.12.2013 року.

№, яким платнику податків
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 89787 грн. 00 коп.

№, яким платнику податків
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток на суму 1498176 грн. 00
коп., в тому числі, за основним платежем
-1490244 грн. 00 коп., за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) - 7932
грн. 00 коп.

№, яким платнику податків
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на суму
2108239 грн. 00 коп., в тому числі, за
основним платежем -1574417 грн. 00 коп., за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 533822 грн. 00 коп.

Перевіркою встановлено слідуючі
порушення з боку ТзОВ «Білдерпоінт» ПК
України. п.44.1, п.44.3 ст.44, підп.138.1.1 п.138.1,
п.138.2, п.138.4, п.138.6 ст.138, підп.139.1.9 п.139.1
ст.139 ПК України, в результаті чого
занижено податок на прибуток на
загальну суму 1490244 грн. 00 коп.,підп.7.2.1,
п.7.2.3 п.7.2, підп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», п.198.6, п.198.3, п.198.1 ст.198 ПК
України, в результаті чого занижено
податку на додану вартість, який
підлягає сплаті до бюджету всього на
суму 1574417 грн. 00 коп. та завищено залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (рядок
24) за січень 2012 року в сумі 89787 грн. 00 коп.

Як вбачається з акта перевірки,
проведеним дослідженням
фінансово-госодарської діяльності по
субпідрядниках встановлено, що
господарські операції по виконанню
субпідрядних робіт для позивача не
підтверджується стосовно врахування
участі в таких операціях трудових
ресурсів, транспорту, машин і
механізмів та іншого обладнання, які
економічно необхідні для виконання
таких робіт, що свідчить про
відсутність необхідних умов для
результатів відповідної
господарської, економічної діяльності,
участі технічного персоналу, основних
фондів, виробничих активів,
транспортних засобів. До перевірки не
надано належним чином оформлених
первинних документів, що підтверджують
реальність виконання операцій з
контрагентами платника податків, якими
опосередковувався рух товару, а саме:
транспортування товару, його прийняття
за кількістю та якістю, виконання
вантажно-розвантажувальних робіт,
зберігання товару, та правомірність
проведених розрахунків за придбаний
товар.

При цьому, висновки контролюючого
органу ґрунтуються на обставинах,
викладених в акті ДПІ у Печерському
районі м.Києва від 23.05.2013 року за
№1788/22.8/37403533, від 16.05.2013 року за
№1689/22-8/33499358, від 19.04.2012 року за
№943/22-3/37241554, від 20.04.2012 року за
№961/22-2/37143832, від 16.05.2013 року за
№1690/22-8/34029127, від 23.08.2012 року за
№3240/22-9/21687550.

Даючи правову оцінку наведеним доказам
суд першої інстанції на думку колегії
суддів підставно вважав, що прямими
доказами в підтвердження обставин
правомірності формування податкового
кредиту з податку на додану вартість є
надані позивачем первинні
бухгалтерські документи. Подані ж
відповідачем докази не є прямими та в
своїй сукупності не можуть вказувати
на протиправність дій позивача при
оподаткуванні згаданих господарських
операції і підтверджувати обізнаність
позивача про сумнівне ведення
господарської діяльності його
контрагента та контрагентами
останнього.

На підтвердження позовних вимог
позивачем надано суду первинні
документи, а саме: договори, видаткові
та податкові накладні, акти приймання
виконаних робіт, платіжні доручення
та інші документи.

Відповідно до акту перевірки, всі вище
перелічені документи були надані
перевіряючому (податковому органу) як
до початку перевірки, так і
безпосередньо під час її проведення.
Розрахунки проведено у безготівковій
формі, заборгованість відсутня.

За таких обставини, колегія суддів суд
вважає, що суд першої інстанції
правильно врахував наявні в матеріалах
справи докази, які повністю
підтверджують обставини реальності
господарських операцій між позивачем
та його контрагентами, а тому висновки
про неправомірність формування
платником податків податкового
кредиту з податку на додану вартістю та
валових витрат з податку на прибуток за
результатами таких господарських
операцій є безпідставними та не
обгрунтованими.

Також судом першої інстанції правильно
враховано те, що оскільки
правомірність нарахування основного
платежу по згаданих податках не
знайшла свого підтвердження під час
розгляду справи органом державної
податкової служби безпідставно
застосовано штрафні (фінансові)
санкції (штрафи).

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції об'єктивно та повно з
врахуванням вимог діючого податкового
законодавства досліджено обставини
справи та в судовому засіданні
встановлено факт реальності
господарський операцій між
контрагентами, а відтак суд першої
інстанції підставно задовільнив позов.

Також судом першої інстанції правильно
враховано правову позицію
Європейського Суду з прав людини від 22
січня 2009 року у справі "БУЛВЕС" АД проти
Болгарії".

У відповідності до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана
постанова Львівського окружного
адміністративного суду від 28 квітня
2014 року у справі прийнята з
додержанням норм матеріального і
процесуального права при правильно
встановлених обставинах справи, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, а
тому оскаржувану постанову слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ч.1
ст.198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст.212, ст. 254КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Сихівському
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2014
року у справі № 813/340/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.М.
Каралюс

суддя
В.С.Затолочний

суддя
З.М. Матковська

повний текст ухвали виготовлений 21.10.2014
року.