Справа № 826/20445/13-а
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

Іменем України

м. Київ

04 лютого 2014 року 14:27 год.
№826/20445/13-а

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Костенка Д.А.,

за участю секретаря судового засідання
Левченко І.В.,

представників сторін: позивача -
Заворотної О.В., відповідача - Денисенко
О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Профконсалт плюс" до Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві (далі - ДПІ) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №000163
від 31.07.2013,

в с т а н о в и в:

Позов обґрунтовано помилковістю
висновків перевірки, результати якої і
спірне гро-шове нарахування не
відповідають вимогам податкового
законодавства щодо порядку фор-мування
податкового кредиту з ПДВ і наданим до
перевірки документам
фінансово-госпо-дарської діяльності по
взаємовідносинам з ТОВ "Омнітех".

Під час розгляду справи представник
позивача підтримала позов з наведених
підстав.

Представник відповідача не визнала
позов, надала заперечення, в яких
просить відмо-вити у його задоволенні з
тих підстав, що позивачем неправомірно
сформовано податковий кредит з ПДВ по
операціям з ТОВ "Омнітех", які не мають
реального характеру. Представ-ник
відповідача у запереченнях зазначив
про ненадання до перевірки доказів
перевезення товарів; відсутність
визначених договором замовлень на
товар; неналежністю придбаного
позивачем товару (яблуко сортове)
основному виду діяльності ТОВ "Омнітех"
(торгівля ме-талами та металевими
рудами); відкриття вказаного у договорі
від 04.03.2013 розрахункового рахунку
№171 лише 18.03.2013.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд дій-шов висновку про відсутність
підстав для задоволення позову,
виходячи з такого.

Судом встановлено, що на підставі
наказу від 09.07.2013 року №819 та згідно з
пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК відповідачем
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку позивача з питань
дотримання податкового законодавства
по фінансово-господарських
взає-мовідносинах з ТОВ "Омнітех" за
період з 01.03.2013 по 31.03.2013, за
результатами якої від-повідачем
складено акт від 18.07.2013 №346/26-56-03-09/37826191.

На підставі даного акта перевірки
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення від 31.07.2013 №000163,
яким згідно з пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК
позивачу збіль-шено грошове
зобов'язання з ПДВ на 88250 грн. (у т.ч.:
основний платіж - 58833 грн., штраф - 29417
грн.).

Згідно з актом спірне грошове
нарахування здійснено у зв'язку з
порушенням позива-чем п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6
ст. 198 ПК і безпідставним формуванням
податкового кредиту з ПДВ по
взаємовідносинах з ТОВ "Омнітех",
внаслідок чого занижено ПДВ за
березень 2013р. на 58833 грн. Висновки про
заниження податкових зобов'язань з ПДВ
зроблені відпо-відачем на підставі
акта ДПІ у Ворошиловському районі м.
Донецька №334/22-2/34534437 від 24.05.2013 про
результати проведення зустрічної
звірки ТОВ "Омнітех" щодо
докумен-тального підтвердження
взаємовідносин із контрагентами за
серпень 2012р. - квітень 2013р., згідно з
яким у ТОВ "Омнітех" відсутні
матеріально-технічні умови і трудові
ресурси для здійснення господарських
операцій, остання податкова звітність
подана за серпень 2012р., за податковою
адресою дане підприємство не
знаходиться, що за висновком
відповідача свід-чить про відсутність
реального характеру господарських
операцій з позивачем.

Спірні правовідносини виникли у сфері
справляння податків і зборів та
стосуються правомірності податкового
повідомлення-рішення.

Під податковим кредитом відповідно до
пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК розуміється сума,
на яку платник ПДВ має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
(податково-го) періоду, визначена
згідно з розділом V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає зокрема у
разі здій-нення операцій з придбання
товарів та послуг (пп. "а" п. 198.1 ст. 198 ПК).

Пунктом 198.2 ст. 198 ПК визначено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату това-рів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податко-вою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК податковий
кредит звітного періоду визначається
виходя-чи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, виз-начених
відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 193.1
ст. 193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду, зокрема, у зв'язку з
придбанням або виготовленням това-рів
(у т.ч. при їх імпорті) та послуг з метою
їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК визначено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього
Кодексу).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, яка, як встановлено
п. 201.10 цієї ж статті, є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Законом України від 16.07.1999 №996-XIV "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлено, що
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством та на даних якого
ґрунтується, зокрема, податкова
звітність (ч. 2 ст.3). Підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій визначено первинні документи,
які фіксують факти здійснення
господарських операцій (ч. 1 ст. 9) та які
повинні містити обов'язкові реквізити
первинних документів, визначені у ч. 2
ст. 9.

Отже, формування податкового кредиту з
ПДВ обумовлено придбанням товарів,
робіт (послуг) з метою їх використання в
межах господарської діяльності та
реалізується за наяв-ності в платника
належно оформлених податкових
накладних. При цьому відображенню в
податковому обліку підлягають лише ті
господарські операції, що мають
реальний характер, а їх проведення
підтверджуються належно оформленими
первинними документами.

Як вірно встановлено перевіркою,
позивачем відображено в податковому
обліку з ПДВ за березень 2013р. операції з
ТОВ "Омнітех" і задекларовано у складі
податкового кре-диту з ПДВ за цей
звітний період 58833 грн. по даному
контрагенту.

На підтвердження придбання у ТОВ
"Омнітех" товарів (яблуко сортове)
позивач надав до перевірки наступні
видаткові (ВН) і податкові (ПН) накладні,
копії яких наявні у справі (т. 1 а.с. 28-35):

- ВН від 04.03.2013 №О-00000001 і ПН від 04.03.2013 №1
на суму 59331,19 грн. (у т.ч. ПДВ - 9888,53 грн.);

- ВН від 04.03.2013 №О-00000002 і ПН від 04.03.2013 №2
на суму 59452,80 грн. (у т.ч. ПДВ - 9908,80 грн.);

- ВН від 15.03.2013 №О-00005549 і ПН від 15.03.2013 №4
на суму 116490,17 грн. (у т.ч. ПДВ - 19415,03 грн.);

- ВН від 28.03.2013 №О-00005551 і ПН від 28.03.2013 №5
на суму 117721,44 грн. (у т.ч. ПДВ - 19620,24 грн.).

Згідно з вищевказаними видатковими і
податковими накладними позивачем
придбано у ТОВ "Омнітех" товар - яблуко
сортове у кількості 51262 кг на загальну
вартість 352995,60 грн. (у т.ч. ПДВ - 58832,60
грн.). Також у справі наявні копії
платіжних доручень від 03.04.2013 №3899 на
суму 104000 грн., від 16.04.2013 №4090 на суму 120000
грн., від 17.05.213 №4655 на суму 227813,56 грн. (т. 1
а.с. 39-41) про перерахунок позивачем
коштів на користь ТОВ "Омнітех" згідно з
договором від 04.03.2013 №195.

На підставі вищевказаних податкових
накладних позивач відніс до
податкового креди-ту з ПДВ за березень
2013р. 58832,60 грн. по операціям з ТОВ
"Омнітех".

Відповідач не взяв до уваги вказані
документи з підстав відображення
позивачем у податковому обліку
операцій з ТОВ "Омнітех", які не мають
реального характеру.

Так, в акті перевірки відповідач
зазначив про ненадання позивачем до
перевірки доку-ментів, що
підтверджують факт перевезення
товарів, товарно-транспортних
накладних.

Також на підставі акта ДПІ у
Ворошиловському районі м. Донецька від
24.05.2013 №334/22-2/34534437 "Про результати
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Омнітех" щодо документального
підтвердження взаємовідносин із
контрагентами за період: серпень 2012р. -
квітень 2013р." відповідач встановив, що
ТОВ "Омнітех" не надавало податкової
звітності з серпня 2012р., остання
звітність: декларація з ПДВ за липень
2012р. № від 20.08.2012; декларація з
податку на прибуток за І півр. 2012р.
№4 від 09.08.2012; звіт за формою 1-ДФ за
1 кв. 2012р. від 10.05.2012 №.

Згідно податкової звітності ТОВ
"Омнітех" основні фонди, транспортні
засоби на під-приємстві відсутні
(додаток АМ "Інформація щодо
нарахування амортизації" до декларації
з податку на прибуток не подавався).
Кількість працюючих на підприємстві
склала 1 особу.

При виході 22.05.2013 за податковою адресою
ТОВ "Омнітех" (м. Донецьк, пр-т
Теат-ральний, 21) встановлено, що
посадові особи за вказаною адресою не
знаходяться. Директор Луцик С.М. і
засновник ОСОБА_4 у Донецькій області
не зареєстровані, а бухгалтер ОСОБА_5 до
діяльності підприємства відношення не
має з 2012р.

З мотивів відсутності доказів
перевезення товарів і неможливості ТОВ
"Омнітех" фак-тичного здійснення
господарської діяльності відповідач
дійшов висновку, що господарські
операції не мали реального характеру, а
формальна наявність у покупця
податкових наклад-них та сплата коштів
не є безумовним підтвердженням того, що
поставка товару мала місце.

Суд погоджується з такими висновками
відповідача, які підтверджуються
матеріалами справи і позивачем
спростовані не були, виходячи з
наступного.

1). Перевіркою вірно встановлено, що між
позивачем (Покупець) і ТОВ "Омнітех"
(Продавець) укладено договір
купівлі-продажу товарів від 04.03.2013 №195,
копія якого наявна у справі (т. 1 а.с. 21-25),
згідно з яким Продавець зобов'язується
передати у власність Покупця, а
Покупець зобов'язується прийняти у
власність від Продавця товари.

Згідно з п. 3.5 цього Договору поставка
товару здійснюється транспортом
Продавця.

Водночас, як встановлено зустрічної
звіркою ТОВ "Омнітех", згідно
податкової звіт-ності в останнього
транспортні засоби відсутні. Доказів
перевезення товару Продавцем пози-вач
до перевірки і до суду не надав.

Натомість під час судового засідання
представник позивача зазначив, що
перевезення товару здійснювалося
Покупцем, тобто позивачем, на
підтвердження чого до суду були надані
копії додаткової угоди від 04.03.2013 до
договору купівлі-продажу товарів №195
від 04.03.2013, подорожніх листів
вантажного автомобіля серії 10 ААЧ:
№791658 від 03.03.2013, №791659 від 14.03.2013, №791660
від 27.03.2013, договорів оренди
транспортного засобу від 06.12.2011 (т. 1 а.с.
42-48; т. 2 а.с. 99-113).

Так, згідно з наявною у справі копією
додаткової угоди від 04.03.2013 сторони
дійшли згоди викласти п. 3.5 Договору
купівлі-продажу товарів №195 від 04.03.2013 у
наступній редакції: "Поставка товару
здійснюється транспортом Покупця на
умовах самовивозу".

Із наявної у справі копії додаткової
угоди від 04.03.2013 вбачається наявність
печатки ТОВ "Омнітех", але відсутній
підпис уповноваженої особи - директора
цього підприємства. Під час розгляду
справи судом представник позивача не
надав до суду доказів підписання
додаткової угоди від 04.03.2013 повноважною
особою ТОВ "Омнітех", а також не надав
суду зрозумілих пояснень щодо причин
відсутності підпису директора ТОВ
"Омнітех" у наданій до суду копії
додаткової угоди від 04.03.2013.

Таким чином, зважаючи на відсутність
факту підписання додаткової угоди від
04.03.2013 директором ТОВ "Омнітех", суд
дійшов висновку, що остання не набрала
чиннос-ті, а тому суд не бере до уваги
наявну у справі копію додаткової угоди
від 04.03.2013. Крім того, до перевірки
вищевказана додаткова угода від 04.03.2012
не надавалася, причин чого представник
позивача суду не пояснив, що згідно з п.
44.6 ст. 44 ПК вказує на її відсутність на
час перевірки.

Згідно з наявними у справі копіями
подорожніх листів вантажного
автомобіля серії 10 ААЧ: №791658 від 03.03.2013,
№791659 від 14.03.2013, №791660 від 27.03.2013 (т. 1 а.с.
42-47) автомобілем "Mercedes-Benz Atego", державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, здійс-нено
перевезення фруктів (яблука) від ТОВ
"Омнітех" за маршрутом м. Донецьк - м.
Київ, вул. Зрошувальна, 5.

Проте вказані подорожні листи
вантажного автомобіля не містять
відомостей про кількість та/або
вартість вантажу, видатковий документ,
адресу місця навантаження, відсутні
підписи водія і уповноваженої особи
вантажовідправника, що не дозволяє
суду встановити належність цих
документів до поставки товарів
відповідно до договору купівлі-продажу
товарів від 04.03.2013 №195.

Також у подорожніх листах вантажного
автомобіля серії 10 ААЧ: №791658 від 03.03.2013,
№791660 від 27.03.2013 зазначено недостовірні
відомості про автомобіль, яким, як
стверджує представник позивача,
здійснювалося перевезення товарів, -
"Mercedes-Benz Atego" державний реєстраційний
номер НОМЕР_1. Водночас представником
відповідача до суду надано роздруківку
з бази даних АІС "Автомобіль" ДАІ МВС
України (т. 2 а.с. 152), згідно з якою
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
зареєстрований за автомобілем марки
"ВАЗ 21043", належний ОСОБА_6.

У справі наявна копія нотаріально
посвідченого договору оренди
транспортного засо-бу від 06.12.2011,
реєстровий №1996 (т. 2 а.с. 104-108),
укладеного між ОСОБА_7 (Орендодавець) і
ТОВ "Профконсалт Плюс" (Орендар), згідно
з яким предметом оренди є автомобіль
марки DAIMLER CHRYSLER, модель - 817, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2.

Цей же державний реєстраційний номер
вказано у подорожньому листі
вантажного автомобіля №791659 від 14.03.2013,
однак вбачається розбіжність в
найменуванні марки і моделі вантажного
автомобіля, зазначені у подорожньому
листі ("Mercedes-Benz Atego") і в договорі оренди
транспортного засобу від 06.12.2011,
реєстровий №1996 ("DAIMLER CHRYSLER 817").

Крім цього, як зазначено у видаткових і
податкових накладних, вага партій
товару ста-новить 17582 кг (8782 кг + 8800 кг),
16766 кг та 16914 кг, водночас технічні
характеристики вантажного автомобіля
"Mercedes-Benz Atego 817", 1999 р.в.,
вантажопідйомність якого бл. 5000 кг
згідно з інформацією з мережі Інтернет,
вочевидь свідчать про неможливість
здійс-нення перевезення вказаних у
накладних партій товару (понад 16 тон) за
1 рейс. При цьому у подорожніх листах
вантажного автомобіля відсутні
відомості про наявність причепів.

У ході розгляду справи представник
позивача не надав суду аргументованих
пояснень щодо причин відсутності
необхідних реквізитів та наявних
розбіжностей у подорожніх лис-тах
вантажного автомобіля, а також причин
ненадання їх до перевірки.

Таким чином, зважаючи на неналежне
оформлення подорожніх листів та їх
ненадання позивачем до перевірки, а
також з огляду на суперечливість
відомостей про вагу вантажу і технічні
характеристики вантажних автомобілів,
зазначених у подорожніх листах, суд
дій-шов висновку про неналежність цих
доказів (подорожніх листів), які не
фіксують і не під-тверджують факт
перевезення позивачем яблук сортових у
кількості 51262 кг.

Інших доказів безпосереднього
перевезення позивачем зазначених
товарів представ-ник позивача суду не
зазначив і не надав.

Надані позивачем до суду копії
договорів оренди транспортних засобів
від 06.12.2011, реєстровий №1994 і №1995 (т. 2 а.с.
99-103, 109-113), укладених між ОСОБА_7
(Орендодавець) і ТОВ "Профконсалт Плюс"
(Орендар), згідно з якими предме-тами
оренди є автомобілі марки MERCEDES-BENZ,
модель ATEGO 815, державні реєстра-ційні
номери АА7263ВТ і АА6276ВТ відповідно, суд
не бере до уваги, оскільки відомості
про ці вантажні автомобілі не
значаться у вищевказаних подорожніх
листах.

З огляду на викладене, твердження
представника позивача про самовивіз
товарів від ТОВ "Омнітех" є
необґрунтованими, які не
підтверджуються належними доказами по
справі та суперечать матеріалам
перевірки, тому відхиляються судом.

2). Згідно з актом ДПІ у Ворошиловському
районі м. Донецька від 24.05.2013 №334/22-2/34534437
"Про результати проведення зустрічної
звірки ТОВ "Омнітех" щодо
документального підтвердження
взаємовідносин із контрагентами за
період: серпень 2012р. - квітень 2013р.",
копія якого наявна у справі (т. 2 а.с.
146-151), не підтверджено реальність
здійснення господарських відносин з
реалізації товару ТОВ "Профконсалт
Плюс" за березень 2013р. на загальну суму
352995,60 грн.

Під час зустрічної звірки встановлено,
що ТОВ "Омнітех" не надавало податкової
звіт-ності з серпня 2012р., остання
звітність: декларація з ПДВ за липень
2012р. № від 20.08.2012; декларація з
податку на прибуток за І півр. 2012р.
№4 від 09.08.2012; звіт за формою 1-ДФ за
1 кв. 2012р. від 10.05.2012 №. Основним
видом діяль-ності ТОВ "Омнітех" є
торгівля металами та металевими
рудами. Станом на 22.05.2013 за податковою
адресою ТОВ "Омнітех" (м. Донецьк, пр-т
Театральний, 21) не знаходиться. Згідно
податкової звітності ТОВ "Омнітех"
основні фонди, транспортні засоби на
підприємс-тві відсутні (додаток АМ
"Інформація щодо нарахування
амортизації" до декларації з податку на
прибуток не подавався). Кількість
працюючих на підприємстві склала 1
особу.

Під час розгляду справи представник
позивача не спростував цих обставин,
які вка-зують на відсутність ознак
фактичного ведення ТОВ "Омнітех"
господарської діяльності у березні
2013р., зокрема щодо здійснення поставки
позивачу яблук сортових.

3). Обґрунтованими і не спростованими
представником позивача є заперечення
пред-ставника відповідача про те, що
зазначений у договорі купівлі-продажу
товарів №195 від 04.03.2013 розрахунковий
рахунок ТОВ "Омнітех" №1171 в АКБ
"ІМЕКСБАНК", був відкритий лише 18.03.2013,
що підтверджується роздруківкою з бази
даних "Податковий блок" (т. 2 а.с. 154).

Дана обставина вказує на те, що договір
купівлі-продажу товарів №195 фактично
міг бути підписаний сторонами після
відкриття ТОВ "Омнітех" вказаного у
договорі розрахунко-вого рахунку,
тобто після 18.03.2013, що ставить під
сумнів достовірність дати укладення
вказаного договору 04.03.2014 та його
реальне існування на час стверджуваних
позивачем поставок товарів. Про це ж
свідчить і розбіжності у податкових
накладних в частині зазна-чення дати
договору №195: "04.03.2013" і "15.03.2013", що вказує
на відсутність такого на момент
складання податкових накладних.

Обґрунтованими є заперечення
представника відповідача про
ненадання позивачем до перевірки і до
суду передбачених п.п. 3.1, 3.2. договору
замовлень Покупця на партію то-вару та
підтверджень Продавця, а також інших
товаросупровідних документів,
передбаче-них п.п. 3.7, 4.2 договору
(завірені Продавцем копії протоколу
дослідження проб харчових продуктів та
протоколу випробувань на вміст ГМО;
сертифікати якості на товар).

Під час розгляду справи представник
позивача не надав пояснень чи інших
доказів щодо того, хто являвся
виробником товарів (яблуко сортове) чи
постачальником цих товарів на митну
території Україну.

Самі по собі вказані обставини
відсутності письмового господарського
договору на момент складення
податкових накладних або відсутності
замовлень Покупця і підтверджень
Продавця, а також відсутності інших
товаросупровідних документів на товар,
не є безумов-ними доказами проведення
або не проведення господарських
операцій. Однак у сукупності з
відсутністю у справі доказів
перевезення товарів, неналежністю
наданих позивачем до суду доказів
фактичного проведення господарських
операцій з ТОВ "Омнітех", а також з
огляду на наявність у справі
об'єктивних ознак того, що ТОВ "Омнітех"
фактично не здійснювало свою
господарську діяльність у березні 2013р.,
суд приймає вищевказані обставини до
уваги як додаткові докази відсутності
реальності господарських операцій.

Беручи до уваги вищевикладене, суд
дійшов висновку про недоведеність
позивачем тих обставин, на які він
посилається у підтвердження своїх
вимог, а саме реального здійс-нення ТОВ
"Омнітех" операцій з поставки товарів
(яблука сортового).

Формальна наявність у позивача
виписаних ТОВ "Омнітех" податкових
накладних, а також здійснення грошових
платежів, не є достатнім і
беззаперечним доказом правомірності
формування податкового кредиту з ПДВ і
не спростовує зазначені в акті
порушення ст. 198 ПК, оскільки
відображена у видаткових і податкових
накладних інформація про поставку ТОВ
"Омнітех" яблук сортових у кількості 51262
кг вартістю 352995,60 грн. не знайшла сво-го
підтвердження іншими доказами про
фактичне здійснення цих господарських
операцій.

Не спростовують вказаних обставин і не
доводять фактичного придбання
позивачем товару саме у ТОВ "Омнітех"
надані позивачем до суду копії
договорів, укладених з ТОВ "Еффіус Груп"
(мережа магазинів "Фуршет") і ДП "Фуршет
Центр", на виконання яких пози-вач
здійснював оптово-роздрібну
реалізацію товару (овочів та фруктів)
через мережу магази-нів та інших
закладів торгівлі та харчування, а
також видаткові накладні і подорожні
листи вантажного автомобіля.

З цих же мотивів суд відхиляє посилання
позивача на статус ТОВ "Омнітех" як
плат-ника ПДВ, що є формальною
підставою для складення податкових
накладних, але не є дока-зом
фактичності поставки товару.
Констатація позивачем того, що платник
податків не може нести
відповідальність за порушення
податкової дисципліни його
контрагентами, загалом є вірною, але в
даному випадку ця теза не стосується
тих випадків, коли платник відображає в
податковому обліку господарські
операції, які не мали реального
характеру, що не звільняє такого
платника від настання відповідних
юридичних наслідків.

За таких обставин, суд погоджується з
висновками відповідача про порушення
позива-чем вимог п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК і
неправомірне включення ним до складу
податкового кредиту з ПДВ за березень
2013р. 58833 грн. по контрагенту ТОВ
"Омнітех".

Як вірно встановлено перевіркою,
вказане порушення позивача призвело до
зани-ження ПДВ за березень 2013р. на 58833
грн., тому донарахування цих податкових
зобов'я-зань відповідає вимогам пп. 54.3.2
п. 54.3 ст. 54 ПК.

Частиною 2 ст. 123 ПК передбачено, що при
повторному протягом 1095 днів
визна-ченні контролюючим органом суми
податкового зобов'язання з цього
податку тягне за собою накладення на
платника податків штрафу у розмірі 50
відсотків суми нарахованого
податко-вого зобов'язання.

Представник відповідача надав до суду
копії акта перевірки від 27.03.2013
№992/22-409/37826191 і прийнятих на підставі
нього податкових повідомлень-рішень
від 04.04.2013 № і № про
нарахування позивачу податкових
зобов'язань з податку на прибуток і ПДВ
(т. 2 а.с. 155-175), які свідчать про те, що на
протязі 1095 днів до винесення
відповідачем оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення
31.07.2013 позивачу вже нараховувалося
контролюючим органом податкове
зобов'язання з ПДВ.

На час винесення оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення
попереднє по-даткове
повідомлення-рішення від 04.04.2013 №
не було відкликано чи скасовано в
адміністративному або судовому
порядку, тому відповідач обґрунтовано
врахував факт нарахування позивачу
04.04.2013 податкових зобов'язань з ПДВ при
визначенні розміру штрафу та
відповідно до ч. 2 ст. 123 ПК правомірно
застосував до позивача штрафні санкції
у розмірі 50 відсотків.

Посилання представника позивача на те,
що податкове повідомлення-рішення ДПІ
від 04.04.2013 № було скасовано
постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15.08.2013 №826/10767/13-а, суд не бере до уваги,
оскільки на час винесення
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення дана постанова
винесена не була, а відтак її винесення
не спростовує наявність обставин,
передбачених ч. 2 ст. 123 ПК. Крім того, на
час розгляду даної справи вказана
постанова не набрала законної сили у
зв'язку з поданням ДПІ апеляційної
скарги, копія якої наявна у справі (т. 2
а.с. 176-178).

Отже, зважаючи на обґрунтованість
здійсненого відповідачем грошового
нарахування, правомірність чого
встановлено під час судового розгляду
і позивачем спростовано не було, суд
дійшов висновку про необґрунтованість
позовних вимог і не вбачає підстав для
визнання протиправним і скасування
податкового повідомлення-рішення, у
зв'язку з чим в задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити.

Враховуючи встановлені судом
обставини і наведені мотиви, керуючись
ст.ст. 2, 6, 9, 11, 70, 71, 76, 79, 86, 122, 138, 158-163, 167
КАС

п о с т а н о в и в:

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю "Профконсалт плюс" у
задово-ленні адміністративного позову.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження. Постанова може бути
оскаржена до Київського апеляційного
адміністративного суду в порядку,
встановленому ст.ст. 185-187 КАС.
Апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання її копії повного
тексту.

Суддя
Д.А.
Костенко