Справа № 2а-6198/11
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року
Справа № 9104/128025/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
ШинкарТ.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області на постанову
Володимир-Волинського міського суду
Волинської області від 16 листопада 2011
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Володимирі-Волинському Волинської
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання здійснити перерахунок
та виплатити державної та додаткової
пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 31.10.2011 року звернулася в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м. Володимирі-Волинському
Волинської області в якому просила
визнати дії відповідача протиправними,
зобов'язати останнього зробити
перерахунок та виплатити державну та
додаткову пенсію у відповідності до
вимог ч. 4 ст. 54 ч. 3 ст. 67 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», державну
пенсію у розмірі 6 мінімальних пенсій
за віком та додаткову пенсію у розмірі
50% мінімальної пенсії за віком виходячи
з мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» починаючи з
дати, що на шість місяців передує
зверненню до суду та по 01.11.2011 року з
урахуванням фактично виплачених сум
пенсій протягом вказаного часу.

Постановою Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 16
листопада 2011 року (прийнятою в порядку
скороченого провадження), позов
задоволено, визнано неправомірними дії
відповідача, зобов'язано управління
Пенсійного фонду України у м.
Володимирі-Волинському Волинської
області здійснити перерахунок та
виплату державної та додаткової пенсії
позивачу у відповідності до ч. 1 ст. 50 ,
ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі шести
мінімальних пенсій за віком, а також
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком згідно із
вимогами ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 30.04.2011 року по 22.07.2011 року
включно з урахуванням виплачених сум,
постанову допущено до негайного
виконання.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в м.
Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області оскаржило його в
апеляційному порядку, вважає, що
постанова прийнята з порушенням норм
матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що в ч. 4
ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначено, що в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими: по 1 групі інвалідності - 10
мінімальних пенсій за віком; по II групі
інвалідності - 8 мінімальних пенсій за
віком; по III групі інвалідності - 6
мінімальних пенсій за віком. Після
прийняття Рішення Конституційного
Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп було
визнано неконституційними норми
положень пунктів 24-34 розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» у тому
числі щодо пенсійного забезпечення
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, змін щодо
збільшення бюджетних призначень на
фінансування бюджетних програм,
зокрема, з пенсійного забезпечення
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, віднесених
до категорії І, до законів України про
Державний бюджет України не вносилися.

Також апелянт зазначає, що для
забезпечення пенсійних виплат у
підвищених розмірах, які було
встановлено до 01.01.2008 року, Кабінетом
Міністрів України було прийнято
постанови від 28.05.2008 № 530 «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» від 16.07.2008 № 654. У зв'язку з
прийняттям постанови Кабінету
Міністрів України від 06.07.2011 року № 745
«Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету», вказані
постанови втратили чинність.
Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 06.07.2011р № 745
установлено, особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виплачується у таких
розмірах до прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які
втратили працездатність: тим; що
належать до 1 категорії, інвалідам II
групи - 20 %. У всіх випадках, розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою не можуть бути нижче для
інвалідів II групи - 655,00 грн.

Виходячи із вище наведенего просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволені позову.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріли справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 є особою, яка постраждала,
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії та є інвалідом ІІ групи.

Розглядаючи спір судом першої
інстанції вірно зазначив, що
обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання і пенсії у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України, однак надання законодавцем
такого права Кабінету Міністрів
України не означає, що останній,
встановлюючи такий порядок, може
допустити звуження змісту та обсягу
прав позивача, встановлених цим
Законом.

Суд першої інстанції правильно вказав,
що зі ст. ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» випливає,
що під час визначення розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком. Відповідно до частини
третьої статті 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Також, суд першої інстанції вірно
зазначив, згідно п.7 Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» від
14 червня 2011 року 3491-VI» встановлено, що у
2011 році норми і положення статей 50, 51, 52,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.
Згідно п.1 Постанови Кабінету Міністрів
від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» установлено, що
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
виплачується у таких розмірах до
прожиткового мінімуму, встановленого
для осіб, які втратили працездатність: -
тим, які належать до категорії 1
інвалідам III групи - 15 відсотків, а
згідно п. 3 даної Постанови установлено,
що у всіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
причиновий зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
для учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990
роках та інвалідів III групи не можуть
бути нижчими 760 гривень.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції правильно вважав, що
відповідач зобов'язаний здійснити
перерахунок позивачу основної
державної пенсії відповідно до вимог ч.
4 ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно
до вимог ч.1 ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» із
застосуванням ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», за період з
30.04.2011 року по 22.07.2011 року, тобто до
набрання чинності Постановою Кабінету
Міністрів від 06.07.2011 року № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», з врахуванням
виплачених сум.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України
негайно виконуються постанови суду про
присудження виплат пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів - у межах суми
стягнення за один місяць.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції правильно по суті
вирішив розглядуваний спір, однак із
помилковим застосуванням норм
процесуального права, через що
оскаржувану постанову в частині
звернення до виконання слід змінити.

Керуючись ст. 160, ч. 10 ст. 183-2, ст.197, п. 2 ч. 1
ст. 198, ст. 201, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області - задовольнити
частково. Постанову
Володимир-Волинського міського суду
Волинської області від 16 листопада 2011
року у справі № 2а-6198/11 в частині
допущення до негайного виконання
змінити. Допустити зазначену постанову
до негайного виконання - у межах суми
стягнення за один місяць.

В решті постанову
Володимир-Волинського міського суду
Волинської області від 16 листопада 2011
року у справі № 2а-6198/11 залишити без
змін.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин