Справа № 804/14182/14
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді -
при секретарі - Шпота
за участю: представник
позивача - Холод В.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом Лівобережного
районного центру зайнятості до ОСОБА_2
про стягнення коштів,-
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов позов
Лівобережного районного центру
зайнятості до ОСОБА_2 у якому позивач з
урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог просить - стягнути з
ОСОБА_2 суму коштів у розмірі 6 650,68 грн.
незаконно отриманих від Лівобережного
районного центру зайнятості м.
Дніпропетровська, на користь
Лівобережного районного центру
зайнятості м. Дніпропетровська.
В обґрунтування позову позивач
зазначив, що на час звернення до
Лівобережного районного центру
зайнятості з питань пошуку роботи як
безробітний, ОСОБА_2 перебував у
трудових відносинах з ТОВ
розрахунково-вексельний центр», про що
не повідомив центр зайнятості. Отже, на
момент звернення до Лівобережного
районного центру зайнятості ОСОБА_2 не
належав до зайнятого населення і не мав
права на нарахування допомоги по
безробіттю. Також, з 26.05.2014р. відповідач
навчався на курсах оператора котельної
за направленням та за кошти служби
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив суд їх
задовольнити, посилаючись на обставини
викладені у позовній заяві та доданих
Відповідач в судовому засіданні проти
позову заперечував частково, надав
письмові заперечення, в яких зазначив,
що порушення ним Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» визнає, проте зазначив, що
сума заробітку отриманого за договором
укладеним ТОВ «Дніпропетровській
розрахунково-вексельний центр» є
значно меншою від суми прожиткового
мінімуму, отже погоджується зі
стягненням в розмірі, що перевищує
прожитковий мінімум в Україні за
період з грудня 2013 року по червень 2014
Заслухавши представника позивача та
відповідача, дослідивши матеріали
справи, оцінивши надані докази, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
Відносини, що виникають з
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття врегульовані, зокрема,
нормами Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» від 02.03.2000 року, та
Інструкцією «Про порядок обчислення і
сплати внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття та обліку їх
надходження до Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття», затвердженої
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18.12.2000
року за № 339, якими встановлено
Відповідно до положень статті 1 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття (далі - страхування на
випадок безробіття) - система прав,
обов'язків і гарантій, яка передбачає
матеріальне забезпечення на випадок
безробіття з незалежних від
застрахованих осіб обставин та надання
соціальних послуг за рахунок коштів
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття.
Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» визначено, що фонд
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття (далі - Фонд)
створюється для управління
страхуванням на випадок безробіття,
акумуляції страхових внесків, контролю
за використанням коштів, виплати
забезпечення та надання соціальних
послуг, здійснення інших функцій
згідно із цим Законом і статутом Фонду.
Згідно із ч.1, 2 ст. 34 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» Фонд має право: стягувати
відповідно до закону кошти Фонду,
виплачені особам, зареєстрованим як
безробітні, у вигляді матеріального
забезпечення на випадок безробіття та
витрачені на надання соціальних послуг
безробітним у разі встановлення факту
їх отримання на підставі недостовірних
відомостей, поданих особою; Фонд
зобов'язаний: вживати заходів до
раціонального використання коштів і
забезпечення фінансової стабільності
Як вбачається із матеріалів справи,
відповідачем 04.12.2013р. було подано до
Лівобережного районного центру
зайнятості заяву про надання статусу
безробітного з виплатою допомоги по
безробіттю. Зокрема даною заявою
зазначено, що через відсутність роботи
не має заробітку або інших
передбачених законодавством доходів,
утому числі не забезпечує себе робою
З 04.12.2013 року відповідач перебував на
обліку в центрі зайнятості як
Відповідно до п.п.18 п.2 ст.22 Закону
України «Про зайнятість населення» та
Порядку розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення
безробітним та постанови КМУ від
26.09.2001р. №1266 «Про затвердження порядку
обчислення середньої заробітної плати
(доходу) для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням», з метою
забезпечення цільового та ефективного
використання коштів Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття, на підставі інформації
отриманої з бази даних Державної
служби зайнятості, співробітниками
Лівобережного районного центру
зайнятості проведено звірку щодо
перебування в трудових відносинах
безробітного ОСОБА_2 з ТОВ
розрахунково-вексельний центр», за
результатами якої складено Акт
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення №284 від 02.07.2014р., яким
встановлено, що ОСОБА_2 прийнятий на
роботу (за сумісництвом) з 02.12.2013р.
наказом №13/12/02-01/к від 02.12.2013р. до ТОВ
розрахунково-вексельний центр».
Згідно розрахунку заборгованості, що
підлягає поверненню, гр. ОСОБА_2
отримано кошти в період з 11.12.2013р. по
27.06.2014р. на загальну суму 6 160,66 коп.
Також, як вбачається з Акту
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення №07-14/32 від 22.07.2014р.,
встановлено, що ОСОБА_2 мав статус
безробітного з 04.12.2013р., виявив бажання
пройти курси навчання за професією
оператор котельної згідно особистою
заяви від 23.05.2014р.
З 26.05.2014р. був направлений на курси
навчання за направленням та за кошти
служби зайнятості, що підтверджено
укладеним договором з КП «Навчальний
курсовий комбінат» про професійне
Вартість навчання за професією
оператор котельної, згідно даних
службової записки КП «Навчальний
курсовий комбінат» №2543 від 14.07.2014р.
Окрім того, відповідачем була надано
довідка від 16.09.2014р., якою підтверджено,
що ОСОБА_2 працює у ТОВ
розрахунково-вексельний центр» з
02.12.2013р. за сумісництвом та займає
Згідно абзацу першому частини другої
статті 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надану соціальних
Згідно абзацу першого частини третьої
статті 36 Закону України «Пре
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.
Відповідно до п.п. 5.5. Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого Наказом
міністерства праці та соціальної
політики України № 307 від 20.11.2000 року,
працевлаштування безробітного,
зайняття підприємницькою або іншою
діяльністю, пов'язаною з одержанням
доходу безпосередньо від цієї
діяльності, виконання робіт (послуг) за
цивільно-правовими угодами (з дня
працевлаштування, державної
реєстрації як суб'єкта підприємницької
або іншої діяльності, виконання робіт
(послуг) за цивільно-правовими угодами).
Таким чином, на момент звернення до
Лівобережного районного центру
зайнятості щодо надання статусу
безробітного, зазначаючи відповідачем
про себе як особу, що є безробітною, не
повідомив центрі зайнятості, що з
02.12.2013р. працює за сумісництвом та
займає посаду брокера та ТОВ
розрахунково-вексельний центр».
Отже, згідно частини 1 статті 4 Закону
України «Про зайнятість населення», гр.
ОСОБА_2 на момент звернення до
Лівобережного районного центру
зайнятості належав до зайнятого
населення і не мав права на нарахування
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
Згідно розрахунку вартості за
професійне навчання безробітного
ОСОБА_2, що підлягають стягненню за
Ствердження відповідача проте, що сума
заробітку отриманого за договором
укладеним ТОВ «Дніпропетровській
розрахунково-вексельний центр» є
значно меншою від суми прожиткового
мінімуму, а отже він погоджується зі
стягненням в розмірі, що перевищує
прожитковий мінімум в Україні за
період з грудня 2013 року по червень 2014
року - суд розцінює критично, тому що
Закон України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» не передбачає
стягнення сум виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними в
розмірі, що перевищує лише прожитковий
Враховуючи викладене, суд вважає
правомірним стягнення з відповідача на
користь Лівобережного районного
центру зайнятості заборгованості в
сумі 6 650,68 грн., оскільки доказів
добровільного погашення
заборгованості відповідач не надав.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст.7 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є принцип законності, який
відповідно до ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, полягає в наступному, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
Адміністративний позов Лівобережного
районного центру заянятості м.
Дніпропетровська до ОСОБА_2 про
стягнення коштів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 суму коштів у розмірі
6 650,68 грн. незаконно отриманих від
Лівобережного районного центру
зайнятості м. Дніпропетровська, на
користь Лівобережного районного
центру зайнятості м. Дніпропетровська.
Копію постанови направити сторонам по
справі.
Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та в
строки, встановленні статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя Е.О.
Юрков