Справа № 802/2350/14-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 р.
м. Вінниця

Справа № 802/2350/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання:
Панченка Тараса Дмитровича,

представника позивача:
Кожухаря В.В.,

представника відповідача:
Нечепуренко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом виконавчої дирекції
Вінницького обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності до
Вінницького обласного клінічного
шкірно - венерологічного диспансеру
про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулась
виконавча дирекція Вінницького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності ( далі - Фонд,
позивач ) до Вінницького обласного
клінічного шкірно - венерологічного
диспансеру ( далі - відповідач ) про
стягнення заборгованості.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що за Вінницьким обласним
клінічним шкірно - венерологічним
диспансером рахується заборгованість
перед Фондом в загальній сумі 13980,07 грн.
В зв'язку з несплатою відповідачем в
добровільному порядку вказаної
заборгованості, позивач звернувся до
суду щодо її стягнення.

В судовому засіданні представник
позивача надав заяву від 14.10.2014 р. про
зменшення позовних вимог, в якій
зазначив, що, в зв'язку з добровільною
частковою сплатою Вінницьким обласним
клінічним шкірно - венерологічним
диспансером заборгованості, сума
коштів, яка підлягає стягненню в
судовому порядку становить 768,48 грн. (
а.с. 52 ). Уточнені позовні вимоги
представник позивача підтримав в
повному обсязі та просив
адміністративний позов задовольнити,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні уточнені позовні вимоги
визнала та підтвердила наявність у
відповідача заборгованості перед
Фондом в сумі 768,48 грн.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, оцінивши
надані докази, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Правові, організаційні та фінансові
основи загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян на випадок тимчасової втрати
працездатності врегульовані Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням" від 18 січня 2001
року (далі - Закон).

Відповідно до статті 1 Закону,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
передбачає матеріальне забезпечення
громадян у зв'язку з втратою заробітної
плати (доходу) внаслідок тимчасової
втрати працездатності (включаючи
догляд за хворою дитиною,
дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї),
вагітності та пологів, часткову
компенсацію витрат, пов'язаних із
смертю застрахованої особи або членів
її сім'ї, а також надання соціальних
послуг за рахунок бюджету Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, що формується
шляхом сплати страхових внесків
власником або уповноваженим ним
органом, громадянами, а також за
рахунок інших джерел, передбачених цим
Законом.

Частиною 2 статті 3 цього Закону
передбачено, що завданням
законодавства про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням, є
встановлення гарантій щодо захисту
прав громадян на отримання
матеріального забезпечення та
соціальних послуг у разі тимчасової
непрацездатності (включаючи догляд
за хворою дитиною, дитиною -
інвалідом, хворим членом сім'ї),
вагітності та пологів, смерті
громадянина або члена його сім'ї.

Статтею 9 Закону встановлено, що Фонд
соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
(далі - Фонд) є органом, який здійснює
керівництво та управління
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
провадить акумуляцію страхових
внесків та інших коштів,
призначених для фінансування
матеріального забезпечення та
соціальних послуг, види яких
передбачені статтею 34 цього Закону, та
забезпечує їх надання, а також здійснює
контроль за використанням цих коштів.
Фонд належить до цільових
позабюджетних страхових фондів.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті
27 Закону, страхувальник зобов`язаний
надавати та оплачувати застрахованим
особам у разі настання страхового
випадку відповідний вид матеріального
забезпечення та соціальних послуг
відповідно до цього Закону та, згідно
частини 2 статті 30 цього ж Закону, несе
відповідальність за порушення порядку
використання страхових коштів
відповідно до частини 1 статті 21 та
статті 22 цього ж Закону.

Частиною 1 статті 30 Закону передбачено,
що страхувальники та інші отримувачі
страхових коштів у разі порушення
порядку використання страхових коштів
відшкодовують Фонду в повному обсязі
неправомірно витрачену суму страхових
коштів та/або вартість наданих
соціальних послуг і сплачують штраф у
розмірі 50 відсотків такої суми. За
несвоєчасне повернення або повернення
не в повному обсязі страхових коштів
відповідно до частини першої статті 21
та статті 22 цього Закону на
страхувальників та інших отримувачів
коштів Фонду накладається штраф у
розмірі 10 відсотків несвоєчасно
повернутих або повернутих не в повному
обсязі страхових коштів. Одночасно на
суми несвоєчасно повернутих або
повернутих не в повному обсязі
страхових коштів і штрафних санкцій
нараховується пеня в розмірі 0,1
відсотка зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день
прострочення платежу.

Як видно з матеріалів справи, при
перевірці позивачем Вінницького
обласного клінічного шкірно -
венерологічного диспансеру було
виявлено порушення останнім порядку
використання коштів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в частині
оплати по путівках
санаторно-курортного лікування та по
листках тимчасової непрацездатності в
загальній сумі 8808,11 грн. ( а.с. 5 - 10 ).

На підставі акту перевірки та
керуючись ст.30 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням"
Фондом прийнято рішення №106 від 29.04.2014 р
про повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності,
яким зобов'язано Вінницький обласний
клінічний шкірно - венерологічний
диспансер повернути неправомірно
використані страхові кошти в сумі 8808,11
грн. та застосовано фінансові санкції в
сумі 4404,06 грн. ( а.с. 11 ).

Дане рішення отримане товариством
05.05.2014 р, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с.12). Однак, у визначений
законом 10-денний термін відповідач
зазначені кошти в повному обсязі не
сплатив.

У зв'язку з чим, на підставі абз.2 ч.1 ст.30
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням",
Фондом 03.06.2014 р прийнято рішення №3 про
застосування фінансових санкцій за
несвоєчасне повернення або повернення
не в повному обсязі коштів Фонду, яким
до страхувальника застосовані
фінансові санкції у вигляді штрафу в
сумі 1297,87 грн. та пені в сумі 228,73 грн. (
а.с. 13 ). Дане рішення надіслано
відповідачу та отримано останнім 05.06.2014
р, про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення (а.с.14).

Згідно ст. 8 Закону, спори, що виникають
з правовідносин за цим Законом,
вирішуються органами Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності в порядку,
встановленому статутом Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, та в судовому
порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону,
своєчасно не сплачені та не
відшкодовані страхові кошти
відповідно до частини першої статті 21
та статті 22 цього Закону і фінансові
санкції, передбачені частиною першою
цієї статті, стягуються із
страхувальника, іншого отримувача
коштів Фонду у дохід Фонду в порядку,
встановленому законом.

Станом на час розгляду справи в суді
відповідачем заборгованість частково
погашена, що підтверджується
платіжними дорученням від 14.05.2014 р. № 404,
від 20.05.2014 р. №02PL78947, від 30.05.2014 р. №53010210,
від 27.08.2014 р. №756 та №747 ( а.с. 16, 51 ).

Таким чином, на час розгляду справи в
суді, у Вінницького обласного
клінічного шкірно - венерологічного
диспансеру перед Виконавчою дирекцією
Вінницького обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
існує заборгованість в сумі 768,48 грн.,
яка добровільно відповідачем не
сплачується, в зв"язку з чим підлягає
стягненню в судовому порядку.

Відповідно до статей 11, 71 та 86 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
також врахував повне визнання позову
відповідачем.

Частиною 1 ст. 136 КАС України
встановлено, що позивач може
відмовитися від адміністративного
позову, а відповідач - визнати
адміністративний позов протягом
всього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Якщо відмову від
адміністративного позову чи визнання
адміністративного позову викладено в
адресований суду письмовій заяві, ця
заява приєднується до справи.

Відповідно до ч.3 ст.136 КАС України,
судове рішення у зв'язку з відмовою від
адміністративного позову, визнанням
адміністративного позову чи
примиренням сторін ухвалюється за
правилами, встановленими статтями 112, 113
цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 112 КАС України, у
разі повного визнання відповідачем
адміністративного позову і прийняття
його судом приймається постанова суду
про задоволення адміністративного
позову. Суд не приймає відмови від
адміністративного позову, визнання
адміністративного позову і продовжує
розгляд адміністративної справи, якщо
ці дії позивача або відповідача
суперечать закону та порушують
чиї-небудь права, свободи та інтереси.

Як вбачається з матеріалів справи
визнання відповідачем
адміністративного позову не
суперечить закону, не порушує права та
інтереси третіх осіб, у зв'язку з чим
підлягає прийняттю судом та є
підставою для постановлення рішення
про задоволення позову.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача
обґрунтовані, відповідають
встановленим обставинам справи та
дослідженим доказам, визнаються
відповідачем, у зв'язку з чим позов
підлягає задоволенню відповідно до
чинного законодавства та у межах
заявлених вимог.

Частиною 4 ст. 94 КАС України
передбачено, що у справах, в яких
позивачем є суб'єкт владний
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Вінницького обласного
клінічного шкірно - венерологічного
диспансера ( ) на користь
виконавчої дирекції Вінницького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності ( ) кошти в сумі 768,48 грн. ( сімсот
шістдесят вісім гривень 48 коп. ).

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Заброцька Людмила
Олександрівна