Справа № 808/6202/14
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2014-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

03 жовтня 2014 року (15 год. 20 хв.) Справа №
808/6202/14 м.Запоріжжя Запорізький
окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Киселя Р.В.,

при секретарі судового засідання -
Мащенко Д.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Державної фінансової
інспекції в Запорізькій області до
Відділу державної виконавчої служби
Запорізького районного управління
юстиції Запорізької області про
визнання дій неправомірними,
скасування постанови та зобов'язання
вчинити певні дії.

29.09.2014 до Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Державної
фінансової інспекції в Запорізькій
області (далі - позивач) до Відділу
державної виконавчої служби
Запорізького районного управління
юстиції Запорізької області (далі -
відповідач), в якому позивач просить:
визнати неправомірними дії в.о.
начальника відповідача Чупіни К.О. при
розгляді скарги позивача від 14.07.2014
№08-13-14-14/5652; визнати неправомірними дії
старшого державного виконавця
відповідача Ігнатченко М.В., які
полягають у винесенні постанови від
12.06.2014 ВП №43642349 про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) за виконавчим листом
Запорізького окружного
адміністративного суду, виданим 02.06.2014
по справі №808/9003/13-а; зобов'язати
відповідача відкрити виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа Запорізького
окружного адміністративного суду,
виданого 02.06.2014 по справі №808/9003/13-а.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
дії державного виконавця з прийняття
рішення щодо відмови у відкритті
виконавчого провадження є
протиправними, а постанова 12.06.2014 ВП
№43642349 про відмову у відкритті
виконавчого провадження є такою, що
прийнята з порушеннями норм чинного
законодавства. Зазначає, що висновки
відповідача щодо відсутності у
виконавчому документі заходів
примусового виконання, що покладаються
Законом України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (далі -
Закон №606-XIV) на відповідача є не
обґрунтованими, а тому просив позов
задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 30.09.2014 провадження у справі
було відкрите, судове засідання
призначене на 02.10.2014.

У судове засідання 02.10.2014 представник
відповідача, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду, не прибув.

Ухвалою від 02.10.2014, у зв'язку з неявкою у
судове засідання представника
відповідача, розгляд справи було
відкладено на 03.10.2014.

У судове засідання 03.10.2014 представник
відповідача, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду, не прибув.

03.10.2014 від позивача до суду надійшло
клопотання про розгляд справи без
участі його представника, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі.

За приписами ч. 4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

За змістом ч. 4 ст. 128 КАС України у разі
неприбуття відповідача, який не є
суб'єктом владних повноважень,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин або без повідомлення
ним про причини неприбуття розгляд
справи не відкладається і справу може
бути вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин суд дійшов висновку
щодо можливості розгляду справи за
відсутності представників сторін на
підставі наявних у справі матеріалів.

Враховуючи неявку у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
суд керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України не
здійснював фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Суд, розглянувши матеріали і з'ясувавши
обставини адміністративної справи,
дослідивши наявні у справі докази у їх
сукупності,

ВСТАНОВИВ:

25.02.2014 постановою Запорізького
окружного адміністративного суду по
справі №808/9003/13-а за позовом Державної
фінансової інспекції в Запорізькій
області до Григорівської сільської
ради Запорізького району Запорізької
області про зобов'язання відповідача в
повному обсязі виконати пункти 5, 7, 8, 9,
10, 14, 15, 17, 20, 21, 22 вимог від 19.08.2013 № 001-14/1162,
адміністративний позов було
задоволено в повному обсязі, а саме
постановлено: зобов'язати Григорівську
сільську раду Запорізького району
Запорізької області виконати в повному
обсязі пункти 5, 7, 8, 9, 10, 14, 15, 17, 20, 21, 22
вимог від 19.08.2013 № 001-14/1162. Постанова
набрала законної сили 01.04.2014.

04.06.2014 Запорізьким окружним
адміністративним судом позивачу був
виданий виконавчий лист №808/6202/13-а.

05.06.2014 зазначений виконавчий лист було
направлено на адресу відповідача для
примусового виконання. Виконавчий лист
було отримано уповноваженим
представником відповідача 10.06.2014, про
що свідчить підпис наявний на
рекомендованому повідомленні про
вручення поштового відправлення.

12.06.2014 старшим державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Запорізького районного управління
юстиції Ігнатченко М.В., керуючись п. 8 ч.
1 ст. 26 Закону №606-XIV, було винесено
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження. Зазначена
відмова була вмотивована тим, що у
виконавчому документі відсутній
перелік виконавчих дій, за якими
державний виконавець повинен в
примусовому порядку виконати рішення.
Зазначена постанова була направлена
позивачу супровідним листом від 16.06.2014
№9865/6 та отримана позивачем 07.07.2014.

14.07.2014 позивачем до в.о. начальника ВДВС
Запорізького районного управління
юстиції Брей О.В. була направлена
скарга про скасування постанови від
12.06.2014 про відмову у відкритті
виконавчого провадження, відповідно до
якої позивач просив визнати
неправомірними дії старшого
державного виконавця відповідача
Ігнатченко М.В., які полягають у
винесенні постанови від 12.06.2014 ВП №43642349
про відмову у відкритті виконавчого
провадження та скасувати зазначену
постанову, а також відкрити виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа Запорізького
окружного адміністративного суду,
виданого 02.06.2014 по справі №808/9003/13-а.
Зазначена скарга була отримана 18.07.2014
уповноваженим представником
відповідача, про що свідчить підпис
наявний на рекомендованому
повідомленні про вручення поштового
відправлення.

Листом від 11.08.2014 №13188/6, який надійшов
на адресу позивача 18.09.2014, в.о.
начальника ВДВС Запорізького
районного управління юстиції Чупіна
К.О. повідомила, що порушення у діях
старшого державного виконавця
відповідача Ігнатченко М.В. відсутні.
Зазначив, що оскаржувана постанова є
правомірною, оскільки у резолютивній
частині виконавчого документу
відсутні заходи примусового виконання
рішення, а саме не прописано пп. 5, 7, 8, 9,
10, 14, 15, 17, 20, 21, 22 вимог від 19.08.2013 № 001-14/1162,
що унеможливлює примусове виконання
виконавчого документу.

Вважаючи дії відповідача з винесення
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження, а також
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження
протиправними, позивач звернувся до
суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинами
справи, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2
КАС України, відповідно до яких, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії): безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону №606-XIV
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 статті 2 вказаного Закону
передбачено, що примусове виконання
рішень покладається на державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України.

Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені ч. 2 ст. 2
Закону №606-XIV.

За приписами ч. 1 ст. 11 Закону №606-XIV
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 та 2 ст. 17 Закону №606-XIV
передбачено, що примусове виконання
рішень здійснюється державною
виконавчою службою на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою, серед іншого, ухвали,
постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних
справах, кримінальних провадженнях та
справах про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону №606-XIV
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
ст. 17 цього Закону:

1) за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення;

2) за заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов
від суду на підставі ухвали про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом;

4) в інших передбачених законом
випадках.

Судом встановлено, що позивачем 05.06.2014
виконавчий лист №808/9003/13-а, виданий
Запорізьким окружним адміністративним
судом, було направлено на адресу
відповідача для примусового
виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону №606-XIV
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №606-XIV
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі:

1) пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом;

3) якщо рішення, на підставі якого
видано виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання;

4) пред'явлення виконавчого документа
до органу державної виконавчої служби
не за місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення;

6) невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону;

6-1) офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури;

7) якщо виконавчий документ повернуто
стягувачу за його заявою, крім
виконавчих документів про стягнення
аліментів та інших періодичних
платежів;

8) наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної
постанови, державний виконавець
відмовив у відкритті виконавчого
провадження, керуючись приписами п. 8 ч.
1 ст. 26 Закону №606-XIV, оскільки у
виконавчому документі відсутній
перелік виконавчих дій, за якими
державний виконавець повинен в
примусовому порядку виконати рішення.

Суд зазначає, що відповідно до
зазначеної норми відсутність в
виконавчому листі заходів примусового
виконання рішення не є підставою для
відмови у відкритті виконавчого
провадження.

Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 82
Закону №606-XIV скарга, подана у
виконавчому провадженні начальнику
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
розглядається у десятиденний строк з
дня її надходження. За результатами
розгляду скарги начальник відділу
виносить постанову про її задоволення
чи відмову, яка в десятиденний строк
може бути оскаржена до вищестоящого
органу державної виконавчої служби або
до суду. Скарга, подана без додержання
вимог, викладених у частині шостій цієї
статті, розглядається начальником
відділу в порядку, встановленому
Законом України "Про звернення
громадян".

Судом встановлено, що позивачем скарга
про скасування постанови від 12.06.2014 про
відмову у відкритті виконавчого
провадження була направлена 14.07.2014, а
отже відповідь на скаргу мала бути
надана у термін до 24.07.2014. З матеріалів
справи вбачається, що відповідь на
скаргу позивача була надана 11.08.2014, яка
отримана позивачем 18.09.2014.

Таким чином, діями в.о. начальника
відповідача Чупіни К.О. при розгляді
скарги позивача порушено вимоги ст. 82
Закону №606-XIV, якою чітко визначено
строки розгляду скарг, що подаються у
виконавчому провадженні начальнику
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець.

З наведених підстав, позовні вимоги
позивача щодо визнання неправомірними
дій в.о. начальника відповідача Чупіни
К.О. при розгляді скарги позивача від
14.07.2014 №08-13-14-14/5652 є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

За приписами ст. 32 Закону №606-XIV
заходами примусового виконання рішень
є:

1) звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб;

2) звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача
стягувачу певних предметів, зазначених
у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Отже, заходами примусового виконання
рішень є, серед іншого, заходи, що
передбачені судовим рішенням.

Суд зазначає, що постанова
Запорізького окружного
адміністративного суду від 25.02.2014 по
справі №808/9003/13-а, а також виконавчий
лист, що виданий Запорізьким окружним
адміністративним судом на підставі
зазначеного рішення, визначили перелік
заходів примусового виконання, які
необхідно виконати, а саме виконати
пункти 5, 7, 8, 9, 10, 14, 15, 17, 20, 21, 22 вимог від
19.08.2013 № 001-14/1162.

Із зазначеного вбачається, що
виконавчий лист, виданий Запорізьким
окружним адміністративним судом,
містить перелік заходів примусового
виконання.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що до заяви про відкриття
виконавчого провадження та до скарги
позивача було долучено, серед іншого,
копію вимоги від 19.08.2013 № 001-14/1162, пункти
5, 7, 8, 9, 10, 14, 15, 17, 20, 21, 22 якої в повному
обсязі зобов'язано виконати боржника.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
в частині зобов'язання відповідача
відкрити виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа Запорізького окружного
адміністративного суду, виданого 02.06.2014
по справі №808/9003/13-а є такими, що
підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги позивача, визнати
неправомірними дії старшого
державного виконавця відповідача
Ігнатченко М.В., які полягають у
винесенні постанови від 12.06.2014 ВП №43642349
про відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа) за
виконавчим листом Запорізького
окружного адміністративного суду,
виданим 02.06.2014 по справі №808/9003/13-а, суд
зазначає наступне.

Суд вважає, що в даному випадку
позивачем невірно обрано спосіб
захисту порушеного права, оскільки
кінцевим результатом оскаржуваних дій
стала постанова про відмову у
відкритті виконавчого провадження (акт
ненормативного характеру), яка повинна
бути предметом судового розгляду у
даній справі.

Оскільки позивачем невірно обрано
спосіб захисту порушеного права, то у
задоволенні вимог позивача щодо
визнання неправомірними дії
державного виконавця повинно бути
відмовлено.

Разом з тим, для захисту прав позивача у
спірних правовідносинах, виконання
вимог ст. 14 КАС України, суд вважає за
необхідне скасувати постанову
старшого державного виконавця
відповідача Ігнатченко М.В. від 12.06.2014
ВП №43642349 про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) за виконавчим листом
Запорізького окружного
адміністративного суду, виданим 02.06.2014
по справі №808/9003/13-а.

З урахуванням вище викладеного, суд
доходить висновку про необхідність
часткового задоволення вимог позивача,
а саме в наведеній вище частині.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 94, 158-163 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
фінансової інспекції в Запорізькій
області до Відділу державної
виконавчої служби Запорізького
районного управління юстиції
Запорізької області про визнання дій
неправомірними, скасування постанови
та зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову від 12.06.2014 ВП №43642349 про
відмову у відкритті виконавчого
провадження за виконавчим листом
Запорізького окружного
адміністративного суду, виданим 02.06.2014
по справі №808/9003/13-а, прийняту старшим
державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Запорізького районного управління
юстиції Запорізької області
Ігнатченко М.В. за наслідками розгляду
заяви Державної фінансової інспекції в
Запорізькій області від 05.06.2014
№08-13-14-14/4651.

Визнати неправомірними дії
виконуючого обов'язки начальника
Відділу державної виконавчої служби
Запорізького районного управління
юстиції Запорізької області Чупіни К.О.
щодо порушення строків розгляду скарги
Державної фінансової інспекції в
Запорізькій області від 14.07.2014
№08-13-14-14/5652.

Зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Запорізького
районного управління юстиції
Запорізької області відкрити
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа, виданого
Запорізьким окружним адміністративним
судом 02.06.2014 по справі №808/9003/13-а.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль