Справа № 2а/2470/3215/12
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/2470/3215/12

Головуючий у 1-й інстанції: Бойко О.Я.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

22 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 31 травня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Чернівецької
обласної митниці, Державної митної
служби України про скасування наказу ,

В С Т А Н О В И В :

31 травня 2013 року Чернівецький окружний
адміністративний суд відмовив у
задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, у якій
просить скасувати рішення суду І
інстанції та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити.

У судове засідання сторони не зявились,
про час та місце розгляду справи
повідомлені вчасно та належним чином.

Представник Чернівецької митниці
Міндоходів направа заперечення проти
апеляційної скарги, у якому, зокрема,
зазначено, що вина у скоєному
правопорушенні позивача встановлена
під час службової перевірки , а тому
службове розслідування в такому
випадку не проводиться. Посилання
позивача на те, що не проводилось
службове розслідування є
безпідставним.

Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

За таких підстав колегія суддів,
керуючись положеннями статті 197 КАС
України, вважає, що справу можливо
розглянути в порядку письмового
провадження на підставі наявних в
матеріалах справи доказів, без
фіксування судового засідання (частина
1 статті 41 КАС України).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів
апеляційної інстанції, переглядаючи
судове рішення у даній справі в межах
апеляційної скарги у відповідності до
частини 1 статті 195 КАС України, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи,
позивач перед звільненням працював на
посаді головного інспектора відділу
митного оформлення №5 митного поста
«Вадул-Сірет» Чернівецької обласної
митниці .

Наказом Державної митної служби
України від 15 листопада 2012 року № 2631-к
позивача було звільнено з посади
головного інспектора відділу митного
оформлення №5 митного поста
«Вадул-Сірет» Чернівецької обласної
митниці з підстав порушення Присяги
державних службовців, відповідно до п.6
частини 1 статті 30 Закону України "Про
державну службу".

Підставою припинення державної служби
стало отримання митницею від
управління Служби безпеки України у
Львівській області інформації, згідно
з якою відносно ОСОБА_2 порушено
кримінальну справу №2224 за ознаками
злочинів у сфері службової діяльності
та проти правосуддя, передбачених
частиною 1 статті 365, частиною 2 ст.384
Кримінального кодексу України.

Вказані порушення полягали в тому, що
ОСОБА_2 при проведенні митного
контролю двух громадян України на
атомобілі марки «БМВ-520і» не виявив
приховану ОСОБА_4 іноземну валюту в
кількості 34100 доларів США, а також
приховану ОСОБА_3 іноземну валюту в
сумі 5050 доларів США, яку вони
намагалися незаконно перемістити
через митний кордон України з
приховуванням від митного контролю.

Зазначені грошові кошти були виявлені
та вилученні у них співробітниками
Управління СБ України у Львівській
області та працівниками Рава-Руської
митниці в ході проведення спільних
заходів по документуванню
протиправної діяльності даних
громадян.

Крім того, позивач, переслідуючи мету
не бути притягненим до
відповідальності за не виявлення в
ході митного контролю вказаних
громадян прихованої іноземної валюти у
великому розмірі, вмовив останніх до
власноручного заповнення ними наданих
ним чистих бланків пасажирських митних
декларацій і внесення у них завідомо
неправдивої письмової інформації про
нібито декларування ними іноземної
валюти під час проходження митного
контролю.

Після цього ОСОБА_2 завірив тим же
числом отримані таким чином
пасажирські митні декларації
відтиском, закріпленої за ним,
особистої номерної печатки,
посвідчивши таким чином факт, що
завідомо не відповідав дійсності.

Також як вбачається з інформації
Управліня СБ України у Львівській
області, в провадженні слідчого
відділу знаходиться кримінальна
справа №1641 по обвинуваченню
громадянина України ОСОБА_4 у вчиненні
ним закінченого замаху на контрабандне
переміщення через митний кордон
України іноземної валюти в сумі 34100
дол.США.

20 грудня 2005 року ОСОБА_2, допитаний в
якості свідка по кримінальній справі
№1641 та будучи попереджений про
відповідальність за давання завідомо
неправдивих показань за ст.384 КК
України, умисно надав органу
досудового слідства завідомо
неправдиві показання стосовно
обставин проведення ним в ніч з 13 на 14
листопада 2005 року митного контролю
громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_3 В своїх
показаї ОСОБА_2 зазначив, що вказані
громадяни надали йому до митного
контролю заповнені ними власноручно
пасажирські митні декларації, в яких
вказали про переміщення ними через
митний кордон України до Республіки
Польща іноземної валюти: ОСОБА_4 - 10000
дол.США та ОСОБА_3 - 5000 дол.США і
пред'явили зазначені грошові кошти до
митного контролю, після чого дані
декларації були завірені ОНП №153.

Однак, вироком Жовківського районного
суду Львівської області від 30
листопада 2007 року, який вступив у
законну силу в частині засудження
ОСОБА_4, останній визнаний у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.201
КК України, та засуджений за те, що він 14
листопада 2005 року, прямуючи через
митний кордон України на власному
автомобілі з України в Республіку
Польща через Рава-Руську митницю, на
території Жовківського району
Львівської області, намагався умисно,
незаконно, контрабандним способом, з
приховуванням від митного контролю, у
внутрішній лівій кишені шкіряної
куртки, яка була одягнута на ньому,
перемістити через митний кордон
України 34100 доларів США.

Постановою цього ж суду в
адміністративній справі №0271/20300/06 від 27
грудня 2007 року ОСОБА_3 визнаним
винуватим у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст.352 Митного Кодексу
України, та притягнуто до
адміністративної відповідальності за
те, що він 14 листопада 2005 року, прямуючи
в якості пасажира автомобіля марки
БМВ-520і з України до Республіки Польща
через Рава-Руську митницю, на території
Жовківського районну Львівської
області намагався умисно, незаконно,
контрабандним способом, з
приховуванням від митного контролю
перемістити через митний кордон
України 5050 доларів США.

Суд І інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову, виходив з того, що
надавши неправдиві покази, позивач
дискредитував звання працівника
правоохоронного органу, заподіявши
істотну шкоду охоронюваним
кримінальним законом відносинам у
сфері службової діяльності, державним
інтересам та завданням Державної
митної служби, чим порушив Присягу
державних службовців.

Колегія суду погоджується з таким
висновокм суду І інстанціїї з огляду на
наступні відносини.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про
державну службу» 3724-XII (надалі - Закон N
3724-XII) державний службовець повинен:
сумлінно виконувати свої службові
обов'язки; шанобливо ставитися до
громадян, керівників і співробітників,
дотримуватися високої культури
спілкування; не допускати дій і
вчинків, які можуть зашкодити
інтересам державної служби чи
негативно вплинути на репутацію
державного службовця.

Статтею 10 Закону N 3724-XII визначено, що
основними обов'язками державних
службовців є: додержання Конституції
України та інших актів законодавства
України; забезпечення ефективної
роботи та виконання завдань державних
органів відповідно до їх компетенції;
недопущення порушень прав і свобод
людини та громадянина; безпосереднє
виконання покладених на них службових
обов'язків, своєчасне і точне виконання
рішень державних органів чи посадових
осіб, розпоряджень і вказівок своїх
керівників; збереження державної
таємниці, інформації про громадян, що
стала їм відома під час виконання
обов'язків державної служби, а також
іншої інформації, яка згідно з
законодавством не підлягає
розголошенню; постійне вдосконалення
організації своєї роботи і підвищення
професійної кваліфікації; сумлінне
виконання своїх службових обов'язків,
ініціатива і творчість в роботі.
Державний службовець повинен діяти в
межах своїх повноважень. У разі
одержання доручення, яке суперечить
чинному законодавству, державний
службовець зобов'язаний невідкладно в
письмовій формі доповісти про це
посадовій особі, яка дала доручення, а у
разі наполягання на його виконанні -
повідомити вищу за посадою особу.

Згідно зі ст. 17 Закону N 3724-XII
передбачено, що громадяни України, які
вперше зараховуються на державну
службу, приймають Присягу такого
змісту: "Повністю усвідомлюючи свою
високу відповідальність, урочисто
присягаю, що буду вірно служити
народові України, суворо дотримувати
Конституції та законів України,
сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати
їх авторитет, охороняти права, свободи
і законні інтереси громадян, з гідністю
нести високе звання державного
службовця, сумлінно виконувати свої
обов'язки". Державний службовець
підписує текст Присяги, який
зберігається за місцем роботи. Про
прийняття Присяги робиться запис у
трудовій книжці.

Відповідно до п.6 ст.30 Закону N 3724-XII
визначено, що крім загальних підстав,
передбачених Кодексом законів про
працю України, державна служба
припиняється у разі: відмови
державного службовця від прийняття або
порушення Присяги, передбаченої
статтею 17 цього Закону.

Таким чином, колегія суду погоджується
з висновокм суду І інстанції, що
позивач надавши неправдиві покази,
вмовивши ОСОБА_4 - та ОСОБА_3 заповнити
несправжні декларації, позивач
дискредитував звання працівника
правоохоронного органу, заподіявши
істотну шкоду охоронюваним
кримінальним законом відносинам у
сфері службової діяльності, державним
інтересам та завданням Державної
митної служби, чим порушив Присягу
державних службовців.

Враховуючи вищевикладене, накази
Державної митної служби України від 16
серпня 2012 року №2631-к та Чернівецької
обласної митниці від 16 листопада 2012
року №1048-к, який виданий на підставі
наказу Державної митної служби України
є законними, обґрунтованими та
прийняті з урахуванням усіх обставин,
що мають значення для прийняття
рішення.

Крім того, твердження позивача про те,
що за фактом порушення кримінальної
справи не було проведено службове
розслідування, є безпідставно у зв'язку
з наступним.

Відповідності до п.2.4 ч.2 Інструкції про
порядок організації та проведення
службового розслідування і службової
перевірки в митній службі України,
затвердженої наказом Державної митної
служби України від 13 серпня 2010 року №918,
службове розслідування не проводиться,
якщо факт правопорушення, причини та
умови, що сприяли його вчиненню,
ступінь вини, розмір заподіяної
матеріальної шкоди та інші обставини
у повній мірі встановлено під час
службової перевірки, ревізії,
інвентаризації, а посадова особа,
винна у скоєнні правопорушення, не
підлягатиме звільненню відповідно до
Дисциплінарного статуту

Такої ж позиції дотримується і Вищий
Адміністративний суд України, який у
інформаційному листі №753/11/13-10 від
26.05.2010 року зазначив, що у разі
звільнення працівників із публічної
служби на підставі Закону України «Про
державну службу» обов'язок щодо
проведення службового розслідування у
працедавця відсутній, оскільки такий і
не передбачений даним законом.

Доводи апелянта, викладені в
апеляційній скарзі є не
обґрунтованими, у зв'язку з чим, колегія
суддів приходить до висновку про
відмову в задоволенні апеляційної
скарги позивача та залишення в силі
постанови Вінницького окружного
адміністративного суду від 31 травня 2013
року.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним
є рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм адміністративного
процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 31
травня 2013 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України та підлягає
касаційному оскарженню.

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді
Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.