Справа № 2а-9065/10/2670
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/67672/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Сіроша М.В.

розглянула в письмовому провадженні
касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «КЕБОТ» на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 12.10.2010 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 28.09.2011 по
справі №2а-9065/10/2670 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «КЕБОТ» до Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі міста Києва про скасування
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12.10.2010, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 28.09.2011,
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «КЕБОТ» до Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі міста Києва про скасування
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій - задоволено
частково. Визнано протиправним та
скасовано рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 31.05.2010
№ в частині нарахування штрафної
санкції в сумі 68550,00грн. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «КЕБОТ» 19.10.2011
звернулось з касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
який ухвалою від 28.10.2011 прийняв її до
свого провадження.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати Окружного адміністративного
суду міста Києва від 12.10.2010 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 28.09.2011,
прийняти нове рішення про задоволення
позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог Товариство
з обмеженою відповідальністю «КЕБОТ»
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, статті 2, пункту 1 статті 3,
статті 17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», Положення про форму та зміст
розрахункових документів,
затвердженого Наказом Державної
податкової адміністрації України від
01.12.2000 №614 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.02.2001 за
№105/5296, частини третьої статті 2, статті
159 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з огляду
на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Державною податковою
інспекцією у Дніпровському районі
міста Києва проведена перевірка
господарської одиниці Товариства з
обмеженою відповідальністю «КЕБОТ» -
стоматологія, яка розташована за
адресою: місто Київ, вулиця М. Раскової,
11, щодо перевірки за дотриманням
суб'єктами господарювання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності торгових патентів і
ліцензій.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем пункту статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», а саме: у період
із 19.05.2009 по 17.05.2010 позивачем не
забезпечено роздрукування через РРО
відповідного розрахункового
документа, який підтверджує проведення
розрахункової операції на загальну
суму 251313,90 грн., оскільки фіскальний чек
не містить один з обов'язкових
реквізитів «назва господарської
одиниці».

Зазначений висновок ґрунтується на
тому, що згідно договору суборенди
(піднайму) нежитлового приміщення від
30.04.2008 №209/с орендар передає орендоване
ним нежитлове приміщення суборендарю
(позивачу) для використання виключно в
якості офісного приміщення, тоді як у
фіскальних чеках позивача зазначена
назва господарської одиниці
«стоматологія ТОВ «КЕБОТ».

За наслідками перевірки Державною
податковою інспекцією у Дніпровському
районі міста Києва складено акт від
18.05.2009 №0168/26/53/23-32489286 та прийнято
рішення від 31.05.2010 №, яким до
позивача застосовані штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 1256569,50грн.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходили з того, що податковим органом
доведено, що в період з 19.05.2009 по 17.05.2010
позивачем роздруковувались
розрахункові документи на загальну
суму 215313,90грн. з порушенням вимог, які
ставляться законодавчими актами щодо
змісту розрахункових документів,
зокрема, назви господарської одиниці, у
зв'язку з чим до нього має бути
застосована фінансова санкція,
передбачена пунктом 1 статті 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», однак виключно в
межах строку, передбаченого статтею 250
Господарського кодексу України.

Проте, суд касаційної інстанції з
такими висновками судів першої та
апеляційної інстанцій не погоджується
та вважає їх помилковими з наступних
підстав.

Відповідно до вимог пунктів 1, 2 статті 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок; видавати
особі, яка отримує або повертає товар,
отримує послугу або відмовляється від
неї, розрахунковий документ
встановленої форми на повну суму
проведеної операції.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивача притягнуто до
відповідальності за пунктом 1 статті 17
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», яким
передбачені фінансові санкції за
нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» розрахунковий документ - це
документ встановленої форми та змісту
(касовий чек, товарний чек,
розрахункова квитанція, проїзний
документ тощо), що підтверджує факт
продажу (повернення) товарів, надання
послуг, отримання (повернення) коштів,
купівлі-продажу іноземної валюти,
надрукований у випадках, передбачених
цим Законом, і зареєстрованим у
встановленому порядку реєстратором
розрахункових операцій або заповнений
вручну.

Статтею 8 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» передбачено, зокрема, що форма,
зміст розрахункових документів,
встановлюються Державною податковою
адміністрацією України.

Відповідно до пункту 3.2 Положення про
форму та зміст розрахункових
документів, затвердженого Наказом
Державної податкової адміністрації
України від 01.12.2000 №614 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05.02.2001 за №105/5296,
касовий чек повинен містити такі
обов'язкові реквізити, як назву та
адресу господарської одиниці, а
пунктом 2.1 встановлено, що у разі
відсутності хоча б одного з
обов'язкових реквізитів, а також
недотримання сфери призначення,
документ не є розрахунковим.

В той же час, недолік реквізиту
розрахункового документа не
прирівняний у вказаному Положенні до
відсутності розрахункового документа.

Видані позивачем за період з 19.05.2009 по
17.05.2010 під час здійснення розрахункових
операцій в приміщенні, яким він
користується на підставі договору
суборенди, розрахункові документи
(чеки) містили назву господарської
одиниці, а саме: Товариство з обмеженою
відповідальністю «КЕБОТ».

При встановленні факту роздрукування
та видачі під час перевірки чеків, які
були предметом оцінки у цій справі і
відповідали визначенню розрахункового
документа, містили назву господарської
одиниці та підтверджували виконання
розрахункових операцій, притягнення
особи до зазначеної відповідальності
суперечить закону.

Відповідно до статті 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

З урахуванням вищевикладеного, а також
зважаючи на те, що обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
попередніх інстанцій порушили норми
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення, суд касаційної інстанції
дійшов висновку про наявність підстав
для скасування постанови Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12.10.2010 та ухвали Київського
апеляційного адміністративного суду
від 28.09.2011 і ухвалення нового рішення
про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 160, 210, 222, 223, 229, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «КЕБОТ»
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 12.10.2010 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 28.09.2011 по
справі №2а-9065/10/2670 скасувати та
прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі міста
Києва про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 31.05.2010 №.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку, на підставі та у
строки, передбачені статтями 235 - 238, 240
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ М.В. Сірош