Справа № 813/4969/14
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№813/4969/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
Головуючого-судді Сасевича О.М.,
за участю секретаря судового засідання
представника позивача Чопорової Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства фірми «Галбуд» до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області про
визнання протиправною та скасування
постанови від 02.07.2014 року №1л/28пл/7/13-6-3582,
Публічне акціонерне товариство фірма
«Галбуд» (надалі - ПАТ фірма «Галбуд»,
Товариство, позивач) звернулася до суду
з позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області (надалі - ІДАБК у
Львівській області, відповідач), у
якому просило визнати незаконними та
скасувати акт №1/317-ю від 19.06.2014 року,
припис №1/317-ю від 19.06.2014 року та
постанову від 02.07.2014 року №1л/28пл/7/13-6-3582
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
Ухвалою судді від 16.07.2014 року позовну
заяву було залишено без руху, а
позивачу надано строк для усунення її
Ухвалою судді від 31.07.2014 року
продовжено позивачу строк для усунення
недоліків позовної заяви.
Згідно ухвали судді від 12.08.2014 року, у
даній адміністративній справі
відкрито провадження.
17.10.2014 року позивачем було надіслано на
адресу суду заяву про зменшення
позовних вимог (примірник такої
вручено представнику відповідача під
розписку 20.10.2014 року), у якій останній
просить визнати протиправною та
скасувати постанову від 02.07.2014 року
№1л/28пл/7/13-6-3582 про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
У судовому засіданні 22.10.2014 року судом
було прийнято до розгляду заяву про
зменшення позовних вимог.
Позивач, обґрунтовуючи свої позовні
вимоги, зокрема зазначив у позові, що
постанова відповідача від 02.07.2014 року
№1л/28пл/7/13-6-3582 про накладення штрафу
підлягає скасуванню, оскільки під час
перевірки дотримання ПАТ фірма
«Галбуд» вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів та правил,
Інспекція ДАБК у Львівській області
безпідставно дійшла висновку про
порушення Товариством пункту 17
Державних будівельних норм України
А.3.1-5-2009 «Організація будівельного
виробництва».

На заперечення позовних вимог
відповідачем було подано заперечення
на адміністративний позов. У поданому
запереченні відповідач зазначив, що
оскаржувана постанова ним прийнята
цілком правомірно, оскільки під час
проведення планової перевірки
Товариства, за наслідками якої було
складено акт від 19.06.2014 року №1/317-ю,
встановлено, що виконавча документація
ведеться з порушенням, а саме: в
загальному журналі робіт на титульній
сторінці відсутній запис початку робіт
по плану (договору), фактично; відсутній
журнал замонолічування монтажних
стисків і вузлів; в актах на
засвідчення прихованих робіт відсутня
дата його складання, чим порушено
вимоги п.1.17 ДБН України А.3.1-5-2009
«Організація будівельного
виробництва». ІДАБК у Львівській
області вважає свої дії законними, а
встановлені правопорушення
доведеними, тому в задоволенні
адміністративного позову просить
відмовити в повному обсязі.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала
повністю, надала пояснення, аналогічні
викладеним у позовній заяві та у заяві
про зменшення позовних вимог й просила
позов задовольнити.

Відповідач явку уповноваженого
представника у судове засідання не
забезпечив, хоча своєчасно та належним
чином був повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення -
судової повістки.

Судом, на підставі ст.128 КАС України,
було ухвалено здійснювати розгляд
справи у відсутності представника
відповідача.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши і дослідивши
подані документи та матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено і не заперечується
сторонами, що, відповідно до договору
про передачу функцій замовника та
виключних прав на залучення інвестицій
від 30.08.2011 року, позивач виконує роботи
з будівництва багатоквартирного
житлового будинку зі знесенням
будівель по вул.Жасминовій, 5 у м.Львові.

19.06.2014 року головним державним
інспектором ІДАБК Желихом Т.С. було
проведено планову перевірку
дотримання ПАТ фірмою «Галбуд» вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, про що
складено акт №1/317-ю. Перевірка
проводилась на об'єкті будівництва:
«будівництво багатоквартирного
житлового будинку (№2 на генплані) зі
знесенням будівель по вул.Жасминовій, 5
у м.Львові».

Перевіркою ПАТ фірми «Галбуд» було
встановлено, що виконавча документація
ведеться з порушенням, а саме: в
загальному журналі робіт на титульній
сторінці відсутній запис початку робіт
по плану (договору), фактично; відсутній
журнал замонолічування монтажних
стисків і вузлів; в актах на
засвідчення прихованих робіт відсутня
дата його складання, чим порушено
вимоги п.1.17 ДБН України А.3.1-5-2009
«Організація будівельного
виробництва».

Як вбачається з акта перевірки, то
такий підписаний уповноваженою особою
ПАТ фірми «Галбуд» із зауваженнями.

Так, за результатами перевірки 19.06.2014
року відповідачем відносно позивача
складено протокол про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності та
винесено припис №1/317-ю про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
яким зобов'язано ПАТ фірму «Галбуд»
усунути порушення державних
будівельних норм (п.1.17 ДБН України
А.3.1-5-2009).

Позивач листом від 02.07.2014 року №356/4
повідомив відповідача, що відсутні
будь-які порушення, виявлені під час
перевірки та вважає такі надуманими.

Судом з'ясовано, що 02.07.2014 року, на
підставі вищевказаних акту перевірки й
протоколу, відповідачем винесено
постанову про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності №1л/28пл/7/13-6-3582.

Постановою від 02.07.2014 року
№1л/28пл/7/13-6-3582 визнано ПАТ фірму
«Галбуд» винною у вчиненні
правопорушення, передбаченого пунктом
6 частини третьої статті 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та накладено штраф у сумі 21
924,00 грн.

Не погодившись з вищевказаною
постановою, позивач звернувся до суду з
означеним позовом, в якому просить суд
визнати її протиправною та скасувати,
що і є предметом даного спору.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, слід зазначити
наступне.

Згідно з ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Нормативно-правовим актом, який
встановлює правові та організаційні
основи містобудівної діяльності і
спрямований на забезпечення сталого
розвитку територій з урахуванням
державних, громадських та приватних
інтересів, є Закон України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17.02.2011 року №3038-VI (надалі - Закон
України №3038-VI).

Відповідно до статті 41 Закону України
№3038-VI, державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України. Орган
державного архітектурно-будівельного
контролю розглядає відповідно до
закону справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Права посадових осіб державного
архітектурно-будівельного контролю
під час проведення перевірок визначені
частиною 4 статті 41 Закону України
№3038-VI.

Процедуру здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт та ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної
із створенням об'єктів будівництва
визначено Порядком здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011
року №553 (далі іменується - Порядок №553).

Відповідно до підпункту 1 пункту 2
Порядку №553, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за дотриманням, зокрема,
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції.

Згідно із пунктом 6 частини третьої
статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» від
14.10.1994 року №208/94-ВР, суб'єкти
містобудування, які виконують
будівельні роботи, несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
ведення виконавчої документації з
порушенням будівельних норм, державних
стандартів і правил - у розмірі
вісімнадцяти мінімальних заробітних
плат.

Тобто, в даному випадку застосування
відповідальності, що визначена даною
статтею Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
можливо лише при вчиненні
правопорушення у вигляді ведення саме
виконавчої документації з порушенням
будівельних норм, державних стандартів
і правил.

В свою чергу в акті перевірки,
протоколі про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності та у
постанові про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 02.07.2014 року №1/317-ю
зазначено, що виконавча документація
позивачем ведеться з порушенням, а
саме: в загальному журналі робіт на
титульній сторінці відсутній запис
початку робіт по плану (договору),
фактично; відсутній журнал
замонолічування монтажних стисків і
вузлів; в актах на засвідчення
прихованих робіт відсутня дата його
складання, що є порушенням вимог п.1.17
ДБН України А.3.1-5-2009 «Організація
будівельного виробництва».

Суд зауважує, що Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області ототожнює поняття
«виконавчої документації» з поняттям
«акти на закриття прихованих робіт» та
«загальним журналом робіт», а саме:
зазначає, що порушення ведення
виконавчої документації виявляється у
недотриманні порядку складення актів
на закриття (засвідчення) прихованих
робіт та ведення загального журналу
робіт, посилаючись при цьому на
порушення вимог ДБН А.3.1-5-2009
«Організація будівельного
виробництва».

Однак, суд не погоджується із такими
висновками відповідача, оскільки акти
на закриття (засвідчення) прихованих
робіт та загальний журнал робіт не є
виконавчою документацією, а навпаки є
різними поняттями, що встановлено
положеннями ДБН А.3.1-5-2009 «Організація
будівельного виробництва».

Відповідно до преамбули ДБН А.3.1-5-2009
«Організація будівельного
виробництва», затверджених Наказом
Міністерство регіонального розвитку
та будівництва України №689 від 25.12.2009
року, ці Норми встановлюють загальні
вимоги до організації будівельного
виробництва під час нового
будівництва, реконструкції існуючих
будівель і споруд, технічного
переоснащення діючих підприємств (далі
- будівництво) об'єктів будь-якого
призначення.

Пунктом 1.17 ДБН А.3.1-5-2009 «Організація
будівельного виробництва»
передбачено, що на кожному об'єкті
будівництва належить:

-вести загальний журнал робіт за формою
згідно з додатком В, спеціальні журнали
з окремих видів робіт, перелік яких
встановлює генпідрядник, виходячи з
вимог нормативних документів щодо
ведення виконавчої документації за
формами, зразки яких наведено в додатку
Г, журнал авторського нагляду
відповідно до ДБН А.2.2-4;

-складати акти на закриття прихованих
робіт за формою, наведеною у додатку К,
акти проміжного прийняття
відповідальних конструкцій за формою,
наведеною у додатку М;

-складати акти індивідуального та
комплексного випробування
устаткування, інженерних систем, мереж
і обладнання;

-оформляти виконавчу документацію -
комплект робочих креслень із написами,
зробленими особами, відповідальними за
виконання будівельно-монтажних робіт,
про відповідність виконаних у натурі
робіт цим кресленням або змінам у них,
внесеним за погодженням із замовником
та проектувальником;

-вести облік збирання та видалення
відходів і вторинної сировини;

-після завершення будівництва об'єкта
скласти його архітектурно-технічний
паспорт згідно із Законом України «Про
архітектурну діяльність» та
«Положенням про
архітектурно-технічний паспорт об'єкта
архітектури», паспорт технічного стану
будівлі (споруди) згідно із НПАОП 45.2-1.01,
енергетичний паспорт будинку згідно з
ДБН В.2.6-31.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що виконавча документація - це комплект
робочих креслень із написами,
зробленими особами, відповідальними за
виконання будівельно-монтажних робіт,
про відповідальність виконаних у
натурі робіт цим кресленням або змінам
у них, внесеним за погодженням із
замовником та проектувальником, при
цьому, загальний журнал робіт та акти
на закриття прихованих робіт не є
виконавчою документацією, а є окремими
документами, ведення яких передбачено
ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного
виробництва».

Крім того, те, що загальний журнал робіт
та акти на закриття прихованих робіт не
є виконавчою документацією також
підтверджується ще й нормами Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю, що
затверджений постановою КМУ від 23.05.2011
року №553, а саме: відповідно до абз.2 п.2
зазначеного Порядку встановлено, що
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за дотриманням
порядку здійснення авторського і
технічного нагляду, ведення загального
та (або) спеціальних журналів обліку
виконання робіт (далі - загальні та (або)
спеціальні журнали), виконавчої
документації, складення актів на
виконані будівельно-монтажні та
пусконалагоджувальні роботи.

Отже, суд вважає, що всі вищенаведені
приписи законодавства підтверджують
той факт, що загальний журнал робіт та
акти на закриття прихованих робіт не
відносяться до виконавчої
документації, а є окремими документами,
ведення яких передбачено в тому числі
ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного
виробництва», тобто «виконавча
документація» не є сукупністю
документів згідно п.1.17 ДБН А.3.1.5-2009, а є
конкретно визначений ним документ.

Однак, Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області протиправно
встановлено, що неналежне ведення
загального журналу робіт та актів на
закриття прихованих робіт є різновидом
неналежного ведення виконавчої
документації.

Судом встановлено, що відповідальність
за неналежне ведення загального
журналу робіт та актів на закриття
прихованих робіт чинним
законодавством, тобто нормами Закону
України «Про відповідальність за
порушення у сфері містобудівної
діяльності», в тому числі п.6 ч.3 статті 2
вказаного Закону, не передбачена.

Разом з тим, будь-яких зауважень з боку
відповідача до ведення та оформлення
виконавчої документації, згідно змісту
ч.2 п.1.17 ДБН А.3.1.5- 2009 «Організація
будівельного виробництва» до позивача
не було і така не перевірялась.

Більш того, суд також зауважує, що, у
відповідності до наказу Генерального
директора ПАТ фірми «Галбуд» від 23.01.2012
року №02 «Про порядок оформлення
виконавчої документації», на
Підприємстві встановлено наступний
перелік документації, яка повинна
вестись на об'єкті в силу ДБН А.3.1-5-2009:
загальний журнал робіт, журнал
бетонних робіт, журнал авторського
нагляду, журнал зварювальних робіт та
акти на закриття прихованих робіт.

Судом було досліджено у судовому
засіданні загальний журнал робіт
(перевіркою якого відповідачем було
зафіксовано відсутність запису
початку робіт по плану) та акти на
засвідчення прихованих робіт
(перевіркою яких було встановлено
відсутність дати їх складання) і
з'ясовано, що: по-перше, в загальному
журналі робіт на першій сторінці
таблиці 5 відмічено початок робіт, про
що, згідно пояснень представника
позивача, було повідомлено інспектора
під час проведення перевірки; по-друге,
в актах на засвідчення прихованих
робіт є вказані дати початку та
закінчення робіт, а в загальному
журналі робіт у таблиці 2 наявні записи
щодо таких актів та їх дати, про що, як
повідомила представник позивача у
судовому засіданні, було наголошено
під час проведення перевірки.

З приводу посилань відповідача на
відсутність у позивача журналу
замонолічування монтажних стисків і
вузлів, як на порушення п.1.17 ДБН А.3.1-5-2009,
суд зазначає наступне.

Зокрема, в додатку Г до ДБН А.3.1-5-2009
рекомендовано форму журналу
замонолічування монтажних стиків і
вузлів. Водночас, суд роз'яснює, що
журнал замонолічування монтажних
стисків та вузлів ведеться для
панельного та промислового
будівництва.

Згідно наданої суду копії декларації
про початок виконання будівельних
робіт, зареєстрованої ІДАБК у
Львівській області 24.02.2014 року за
№ЛВ10, Товариством ведуться
влаштування монолітних ділянок та
поясів. На підтвердження цього
представником позивача було надано для
огляду у судовому засіданні проектну
документацію - архітектурний проект.

Тож, відсутність у позивача журналу
замонолічування монтажних стисків і
вузлів, враховуючи, що на підприємстві
ведеться не журнал замонолічування
монтажних стисків і вузлів, а журнал
бетонних робіт, що є більш розширеним, а
також з огляду на надані позивачем
документи, вбачається належне ведення
такого обліку останнім й на
переконання суду, не може вважатися
порушенням вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Слід відмітити, що своїм рішенням
відповідачем встановлено для позивача
додаткові обтяження, що не відповідає
повноваженням Інспекції, чинним
законодавством та суперечить вимогам
статті 19 Конституції України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

У свою чергу, Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області жодних доказів
того, що ПАТ фірма «Галбуд» здійснювала
ведення саме виконавчої документації з
порушенням будівельних норм, а також
належних та допустимих доказів, які б
могли свідчити про недобросовісність
позивача і порушення ним будівельних
норм і правил суду не надано.

Під час судового розгляду справи по
суті не знайшли свого підтвердження
доводи Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області про порушення
позивачем вимог чинного законодаства,
не доведено правомірність та
обґрунтованість оскаржуваної
постанови з урахуванням вимог
встановлених частиною другою статті 19
Конституції України та частиною
третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги є
підставними, а відтак, постанова від
02.07.2014 року №1л/28пл7/13-6-3582 про накладення
на позивача штрафу в розмірі 21 924,00 грн.
є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.7-14, 18, 19, 69-72, 86, 87, 94, 128, 143,
158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И
В :

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області від 02.07.2014 року
№1л/28пл/7/13-6-3582 про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства фірми «Галбуд» сплачений
судовий збір у сумі 255 (двісті п'ятдесят
п'ять) грн. 78 коп.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі у відповідності до ч.3 ст.160
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішення за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Сасевич О.М.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 27 жовтня 2014 року.