Справа № 2а-1727/10/0370
Суддя: Александрова Марія Ананіївна
Дата ухвалення: 2010-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2010 рокуСправа № 2а-1727/10/0370

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Александрової М.А.,

при секретарі судового засідання
Лащуку О.Ю.,

за участю представників позивача
Новосада Ю.М., Мельника С.В.,

прокурора Ревухи І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Нововолинської об'єднаної державної
податкової інспекції до державного
підприємства «Волиньвугілля» про
стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Нововолинська об'єднана державна
податкова інспекція (Нововолинська
ОДПІ) звернулася з адміністративним
позовом до державного підприємства
«Волиньвугілля» (ДП
«Волиньвугілля») про стягнення з
активів відповідача в доход Державного
бюджету України податкового боргу в
розмірі 8 018 998 грн. 90 коп.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що
відповідно до статтей 4, 9 Закону
України «Про систему оподаткування»
юридичні особи є платниками податків і
зборів (обов'язкових платежів) та
зобов'язані сплачувати належні суми
податків і зборів (обов'язкових
платежів) у встановлені законами
терміни. В порушення зазначеного
податковий борг відповідача по податку
на додану вартість (ПДВ) за період 01
липня 2009 року по 11 травня 2010 року
становить 8 018 998 грн. 90 коп., в тому числі:
7 100 203 грн. 10 коп. недоїмки та 918 795 грн. 80
коп. пені. Дана сума заборгованості
виникла за рахунок нарахованих та
несплачених відповідачем сум ПДВ
згідно податкових декларацій: № 18307 від
21 вересня 2009 року, № 20922 від 20
жовтня 2009 року, № 23985 від 20 листопада 2009
року, № 25031 від 21 грудня 2009
року, № 27746 від 20 січня 2010 року, № 1350 від
22 лютого 2010 року, № 2189 від 22
березня 2010 року, № 4344 від 20 квітня 2010
року, № 1987 від 17 березня 2010 року та
несплачених податкових зобов'язань з
ПДВ, нарахованих податковим органом
згідно податкових повідомлень-рішень
№ /0 від 03 серпня 2009 року,
№ /0 від 07 вересня 2009 року, №
/0 від 30 квітня 2010 року.

20 липня 2010 року позивач подав заяву про
уточнення позовних вимог, згідно якої
просив стягнути з відповідача в доход
Державного бюджету України ще 202 711 грн.
21 коп. штрафних (фінансових) санкцій за
порушення законодавства про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій та регулювання
обігу готівки в національній валюті,
застосованих до відповідача згідно
податкових повідомлень-рішень: №
/555 від 03 серпня 2009 року, № /499
та №/498 від 21 травня 2010 року на
підставі актів перевірок № 667/48/2301/32365965
від 21 липня 2009 року та № 651/52/2301/32365965 від
20 травня 2010 року.

Відповідач в письмовому запереченні
проти позову просить відмовити у
задоволенні позовних вимог повністю з
наступних підстав.

ДП «Волиньвугілля» вживало заходи щодо
часткового погашення податкового
боргу, зазначеного позивачем у розмірі
8 018 998 грн. 90 коп. Так, за період з 14
жовтня 2009 року по 31 травня 2010 року до
Державного бюджету України
відповідачем було сплачено 25 590 812 грн. 15
коп. ПДВ із визначеним у платіжних
дорученнях призначенням платежу.
Вважає, що суми ПДВ, зазначені у
платіжних дорученнях, слід вважати
сплаченими у день реєстрації
банківською установою платіжного
документа із зазначеним у ньому
призначенням платежу на сплату
відповідних податкових зобов'язань чи
податкового боргу, визначених
платником податків, оскільки право
визначати призначення платежу
відповідно до чинного законодавства
належить виключно платнику податку.

Письмових заперечень на уточнені
позовні вимоги про стягнення 202 711 грн. 21
коп. штрафних (фінансових) санкцій, а
також щодо стягнення несплачених
податкових зобов'язань з ПДВ,
нарахованих податковим органом згідно
податкових повідомлень-рішень №
/0 від 03 серпня 2009 року, № /0
від 07 вересня 2009 року, №
/0 від 30 квітня 2010 року, відповідач
не подав.

У письмових поясненнях на заперечення
відповідача позивач зазначив, що
відповідно до пункту 7.7 статті 7 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», податковий борг погашається
попередньо погашенню податкових
зобов'язань, які не є податковим боргом,
у порядку календарної черговості його
виникнення, а в разі одночасного його
виникнення за різними податками,
зборами (обов'язковими платежами) - у
рівних пропорціях. Тому суми ПДВ,
сплачені відповідачем згідно
зазначених вище платіжних доручень,
були спрямовані в порядку календарної
черговості на погашення податкового
боргу підприємства, що виник в
лютому-травні 2008 року та існував на
момент сплати, а податковий борг за
період з 01 липня 2009 року по 31
травня 2010 року в сумі 8 018 998 грн. 90 коп.
не є сплаченим.

Представники позивача Новосад Ю.М. та
Мельник С.В. у судовому засіданні
позовні вимоги підтримують повністю,
просять стягнути з активів відповідача
в доход Державного бюджету України
суму боргу по ПДВ 8 018 998 грн.90 коп. і 202 711
грн.21 коп. штрафних (фінансових)
санкцій, а всього 8 221 710 грн. 11 коп.

Прокурор, який вступив у справу за
своєю ініціативою відповідно до
поданої заяви від 20 липня 2010 року № 05-793
вих.10 (а.с.134), підтримує позовні вимоги,
просить стягнути з відповідача суму
податкового боргу по ПДВ 8 018 998 грн.90
коп. і 202 711 грн. 21 коп. штрафних
(фінансових) санкцій, а всього 8 221 710 грн.
11 коп.

Відповідач в судове засідання не
прибув повторно, хоча належним чином
був повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду. Заяви про розгляд
справи за його відсутності не подав,
про причини неявки не повідомив.

Однак, суд вважає можливим вирішення
справи відповідно до правил частини 4
статті 128 КАС України за відсутності
відповідача.

Суд, заслухавши пояснення
представників позивача Новосада Ю.М. та
Мельника С.В, прокурора Ревухи І.В.,
дослідивши зібрані у справі докази,
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що ДП
«Волиньвугілля» засноване на
загальнодержавній власності шляхом
реорганізації ВО «Волиньвугілля» та ДП
«Шахта № 1», ДП «Шахта № 5», ДП «Шахта №
9», ДП «Шахта Бужанська», ВСП
«Волиньвуглезбутпостач», як суб'єкт
підприємницької діяльності
зареєстроване рішенням виконавчого
комітету Нововолинської міської ради
від 21 березня 2003 року, 12 серпня 2003 року
включене до Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(ЄДРПОУ), що підтверджується копіями
свідоцтва про державну реєстрацію
(перереєстрацію) суб'єкта
підприємницької діяльності - юридичної
особи (а.с.10) та довідки Волинського
обласного управління статистики про
включення до ЄДРПОУ № 1731 від 12 серпня
2003 року (а.с.11).

07 квітня 2003 року відповідач взятий на
податковий облік у Нововолинській ОДПІ
як платник податків, в тому числі як
платник податку на додану вартість.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 9
Закону України «Про систему
оподаткування» платники податків і
зборів (обов'язкових платежів)
зобов'язані сплачувати належні суми
податків і зборів (обов'язкових
платежів) у встановлені законами
терміни.

Також судом встановлено, що ДП
«Волиньвугілля» самостійно подавало
до Нововолинської ОДПІ податкові
декларації (ПД) з визначеними до сплати
сумами ПДВ:

- за серпень 2009 року в розмірі 270 448 грн.
згідно ПД № 18307, поданої 21 вересня 2009
року (а.с.28);

- за вересень 2009 року в розмірі 1 115 684
грн. згідно ПД № 20922 від 20 жовтня 2009
року (а.с. 29);

- за жовтень 2009 року в сумі 279 752 грн.
згідно ПД № 23985 від 20 листопада 2009 року
(а.с. 27);

- за листопад 2009 року в сумі 279 380 грн.
згідно ПД № 25301 від 21 грудня 2009 року
(а.с.26);

- за грудень 2009 року в розмірі 309 769 грн.
згідно ПД № 27746 від 20 січня 2010 року
(а.с.25);

- за січень 2010 року в розмірі 1 556 551 грн.
згідно ПД № 1350 від 22 лютого 2010 року
(а.с.24);

- за лютий 2010 року в сумі 955 542 грн. згідно
ПД № 2189 від 22 березня 2010 року (а.с.23);

- за березень 2010 року в розмірі 1 686 860
грн. згідно ПД № 4344 від 20 квітня 2010 року
( а.с.22).

17 березня 2010 року відповідачем подано
до податкового органу уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно
виявлених помилок №1987, яким збільшено
податкове зобов'язання з ПДВ за
березень 2010 року на суму 16 455 грн. (а.с.
21).

Отже, всього відповідачем
задекларовано 6 470 441 грн. ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем частково сплачувалися
визначені ним у податкових деклараціях
податкові зобов'язання з ПДВ, а саме:
платіжними дорученнями № 247, 252, 258 від 14,
15 та 20 жовтня 2009 року із зазначенням
призначення платежу - «ПДВ за вересень
2009 року» відповідачем сплачено 307 823
грн. 79 коп. (а.с.94-96); платіжним
дорученням №396 від 26 листопада 2009 року
сплачено ПДВ за жовтень 2009 року в
розмірі 260 601 грн. (а.с.93); за грудень 2009
року сплачено 133 365 грн. 80 коп. ПДВ згідно
платіжних доручень № 590 та 602 від 19 і 21
січня 2010 року (а.с.91-92); згідно платіжних
доручень № 60, 62, 69, 84, 86, 90, 22, 27, 49 і 94 від 2,
11, 15, 17, 18, 19, 22, 24, 26 і 31 березня 2010 року
відповідачем частково сплачено ПДВ за
лютий 2010 року в розмірі 327 995 грн. 85 коп.
(а.с. 81-90); платіжними дорученнями № 18, 75,
53, 91, 97 від 1, 15, 26, 29, 30 квітня 2010 року та №
23, 24, 35, 36, 40, 41, 42, 59, 65, 75 від 7, 12, 21, 27, 28 і 31
травня 2010 року ДП «Волиньвугілля»
сплачено ПДВ за березень 2010 року в сумі
1 561 108 грн. 79 коп. (а.с.66-80), а всього
сплачено 2 590 895 грн.23 коп.

З врахуванням сплачених відповідачем
сум, податковий борг ДП
«Волиньвугілля» по самостійно поданих
деклараціях з ПДВ становить 3 879 545 грн. 77
коп. ( 6 470 441 грн. - 2 590 895 грн.23 коп. = 3 879 545
грн.77 коп.), який не погашений станом на
день розгляду справи, тому підлягає до
стягнення в примусовому порядку.

Щодо позовних вимог про стягнення
податкового боргу в розмірі 2 590 895 грн.
23 коп. та 918 795 грн. 80 коп. пені,
судом враховано наступне.

Згідно з підпунктом 7.7.1 пункту 7.7 статті
7 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» джерелами самостійної сплати
податкових зобов'язань або податкового
боргу платника податку є будь-які
власні кошти такого платника податку.
Отже, грошовий платіж є єдиною формою
сплати податкових зобов'язань і
погашення податкового боргу.

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої постановою
Правління Національного банку України
від 21 січня 2004 року № 22,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
25 березня 2004 року за № 377/89/76
(Інструкція), кошти з рахунків клієнтів
банки списують лише за дорученнями
власників цих рахунків (включаючи
договірне списання коштів згідно з
главою 6 цієї Інструкції) або на
підставі платіжних вимог стягувачів у
разі примусового списання коштів
згідно з главою 5 цієї Інструкції. При
цьому згідно з пунктом 3.5 зазначеної
Інструкції Реквізит «Призначення
платежу» платіжного доручення
заповнюється платником так, щоб
надавати повну інформацію про платіж
та документи, на підставі яких
здійснюється перерахування коштів
отримувачу. Повноту інформації
визначає платник з урахуванням вимог
законодавства України. Платник
відповідає за дані, що зазначені в
реквізиті платіжного доручення
«Призначення платежу». Банк перевіряє
заповнення цього реквізиту на
відповідність установленим вимогам
лише за зовнішніми ознаками.

Отже, право визначати призначення
платежу відповідно до чинного
законодавства України належить
виключно платнику.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Законом України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», який є спеціальним законом з
питань оподаткування і який установлює
порядок погашення зобов'язань
юридичних або фізичних осіб перед
бюджетами та державними цільовими
фондами з податків і зборів
(обов'язкових платежів), нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків,
визначено вичерпний перелік заходів,
які вживаються контролюючим органом з
метою погашення платниками податків
податкового боргу. Серед таких заходів
немає зміни призначення платежу,
самостійно визначеного платником
податків.

Таким чином, у разі недотримання
платником податків порядку погашення
податкового боргу та виконання
податкових зобов'язань, передбаченого
пунктом 7.7. статті 7 цього Закону,
податковий орган не наділений правом
чи обов'язком змінювати призначення
платежу, визначене платником податків.

За таких обставин, самостійне
зарахування податковим органом
сплачених платником податку сум у
рахунок податкового боргу або тих
податкових зобов'язань, які не вказані
в призначенні платежу під час
перерахування платником податків
коштів до бюджету, є неправомірним.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
суми ПДВ за вересень - грудень 2009 року
та січень - березень 2010 року є
сплаченими ДП «Волиньвугілля» у день
реєстрації банківською установою
платіжного документу із зазначеним у
ньому призначенням платежу на сплату
відповідних податкових зобов'язань.

Оскільки відповідач сплатив до бюджету
2 590 895 грн. 23 коп. податкового
зобов'язання, суд не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог в цій
частині та нарахування позивачем пені
в розмірі 918 795 грн. 80 коп.

Зазначеним вище спростовуються
посилання позивача на пункт 7.7 статті 7
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», згідно якого податковий борг
погашається платниками податків
попередньо погашенню податкових
зобов'язань, які не є податковим боргом,
у порядку календарної черговості його
виникнення, а в разі одночасного його
виникнення за різними податками,
зборами (обов'язковими платежами) - у
рівних пропорціях, так як у графі
платіжних доручень «Призначення
платежу» чітко вказано, за який саме
податковий період підприємством
сплачується податкове зобов'язання. За
таких обставин зарахування цих сум в
погашення податкового боргу за минулі
періоди є неправомірним.

Судом також встановлено, що на підставі
актів перевірки № 667/48/2301/32365965 від 23
липня 2009 року, № 00109/1501/32365965 від 07
вересня 2009 року та
№ 585/38/2301/32365965 від 30 квітня 2010 року
податковим органом винесені податкові
повідомлення-рішення № /0 від 03
серпня 2009 року, № /0 від 07
вересня 2009 року, № /0/461 від 30
квітня 2010 року, якими відповідачу
донараховані податкові зобов'язання з
ПДВ в сумі відповідно 2 656 грн. 50 коп.
(ас.18), 609 705 грн. 60 коп. (а.с.18а), 17 400 грн.
(а.с.20).

Дані податкові повідомлення-рішення
вручені відповідачу відповідно 06
вересня 2009 року (а.с.18), 09 вересня 2009 року
(а.с.18а), 30 квітня 2010 року (а.с.20) і не
оскаржувалися ним, станом на день
розгляду справи є чинними, тому суми
визначених у них податкових
зобов'язань підлягають до стягнення з
відповідача - 629 762 грн.10 коп. (609 705,60 + 17
400,00 + 2 656,50 = 629 762,10).

Відповідно до статті 6 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
Нововолинська ОДПІ здійснила заходи
щодо погашення податкового боргу
шляхом надіслання перших та других
податкових вимог (а.с.12а-15), проте
заборгованість перед бюджетом
відповідачем не погашена, 05 жовтня 2005
року заступником начальника
Нововолинської ОДПІ прийнято рішення
№1 про стягнення коштів та продаж інших
активів платника податків в рахунок
погашення його податкового боргу
(а.с.16). Як вбачається із витягу про
реєстрацію в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна № 24005948 майно
ДП «Волиньвугілля» згідно з актом
опису від 04 червня 2009 року №27 перебуває
у податковій заставі (а.с.17).

Згідно із пунктом 1.7 статті 1 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» активи платника податку
визначені як грошові кошти,
матеріальні і нематеріальні
цінності, які належать юридичній або
фізичній особі за правом власності
або повного господарського відання.

Підпунктом 3.1.1. пункту 3.1. статті 3 цього
Закону визначено, що активи платника
податків можуть бути примусово
стягнені в рахунок погашення його
податкового боргу виключно за
рішенням суду.

Згідно із пунктом 11 статті 10 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні» до функцій об'єднаних
державних податкових інспекцій
віднесено подання до судів позовів до
підприємств, установ, організацій та
громадян про стягнення заборгованості
перед бюджетом і державними цільовими
фондами за рахунок їх майна.

Як вбачається з актів Нововолинської
ОДПІ № 667/48/2301/32365965 від 21
липня 2009 року та № 651/52/2301/32365965 від 20
травня 2010 року про результати планових
виїзних перевірок ДП «Волиньвугілля»
з питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01 січня по 31
грудня 2008 року та за період з 01 січня по
31 грудня 2009 року (а.с.106-129), податковим
органом, крім інших, встановлено
порушення підприємством Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» та Положення про
ведення касових операцій в
національній валюті України,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15
грудня 2004 року № 637, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 13 січня
2005 року за № 40/10320. На підставі
зазначених актів Нововолинською ОДПІ
винесені рішення форми «С» про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій № /555 від 03 серпня 2009 року
на суму 16 145 грн. 35 коп. (а.с.103), № /498
і № /499 від 21 травня 2010 року на суми
48 064 грн. 26 коп. та 143 751 грн. 15 коп. (а.с.102).
Всього нараховано штрафних
(фінансових) санкцій 207 960 грн.76 коп.

Так, з наданих позивачем документів
вбачається, що рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій вручені відповідачу : рішення
від 03 серпня 2009 року № /555
- 10 серпня 2009 року (а.с.103), рішення від 21
травня 2010 року № /498 - 25
травня 2010 року (а.с.102), рішення від 21
травня 2010 року № /499 - 25
травня 2010 року (а.с.102).

Дані рішення не оскаржувалися
відповідачем у встановленому законом
порядку та є чинними.

Станом на 16 липня 2010 року
заборгованість відповідача по
штрафних санкціях, застосованих
зазначеними вище рішеннями, становить
202 711 грн. 21 коп., що підтверджується
обліковою карткою (зворотнім боком) ДП
«Волиньвугілля» по платежу 21080900
(а.с.104-105), тому вимога позивача про її
стягнення є підставною.

Оскільки відповідачем не сплачено до
бюджету 4 712 019 грн. 08 коп. самостійно
визначеного податкового зобов'язання
та нарахованих податковим органом
податкових зобов'язань та штрафних
(фінансових) санкцій (3 879 545 грн. 77 коп. +
629 762 грн.10 коп. + 202 711 грн.21 коп. = 4 712 019
грн.08 коп.), суд приходить до висновку
про необхідність задоволення позову в
цій частині.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями
162, 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, на підставі
пункту 3 частини 1 статті 9 Закону
України «Про систему оподаткування»,
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», пункту 11 статті 10 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Стягнути з державного підприємства
«Волиньвугілля» в доход Державного
бюджету України податковий борг з
податку на додану вартість в сумі 4 509 307
грн. 87 коп. і 202 711 грн. 21 коп.
штрафних (фінансових) санкцій, всього 4
712 019 грн. 08 коп. (чотири мільйони сімсот
дванадцять тисяч дев'ятнадцять грн.
вісім коп.).

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, яка буде
складена у повному обсязі 16 серпня 2010
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
М.А. Александрова