Справа № 826/6346/14
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2014 року
м. Київ К/800/42111/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Приватного
підприємства «Вадім» на ухвалу
окружного адміністративного суду м.
Києва від 15.05.2014 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 10.07.2014 року
у справі за позовом Приватного
підприємства «Вадім» до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві про зобов'язання
визнати факт,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року Приватне підприємство
«Вадім» звернулося до окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про зобов'язання визнати
факт, у якому просив зобов'язати
Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві визнати факт мовчазної згоди
на здійснення Приватним підприємством
«Вадім» господарської діяльності
кафе-павільйону з літнім майданчиком
по проспекту Лісовому, 25-д у м. Києві.

Ухвалою окружного адміністративного
суду м. Києва від 15.05.2014 року Приватному
підприємству «Вадім» було відмовлено у
відкритті провадження у справі за його
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про зобов'язання
визнати факт.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 10.07.2014 року
апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Вадім» було залишено без
задоволення, а ухвалу окружного
адміністративного суду м. Києва від
15.05.2014 року - без змін.

У касаційній скарзі Приватне
підприємство «Вадім», не погоджуючись
з даними рішеннями, посилаючись на
допущені судами порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалу окружного
адміністративного суду м. Києва від
15.05.2014 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 10.07.2014 року, а справу направити до
суду першої інстанції для продовження
розгляду.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга Приватного підприємства
«Вадім» задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не надають підстав,
які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судових рішень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України, справа адміністративної
юрисдикції - це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на правовідносини,
що виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Частиною 4 статті 105 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що адміністративний позов
може містити вимоги про:

- скасування або визнання нечинним
рішення відповідача - суб'єкта владних
повноважень повністю чи окремих його
положень;

- зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії; -
зобов'язання відповідача - суб'єкта
владних повноважень утриматися від
вчинення певних дій;

- стягнення з відповідача -
суб'єкта владних повноважень коштів на
відшкодування шкоди, завданої його
незаконним рішенням, дією або
бездіяльністю;

- виконання зупиненої чи
невчиненої дії;

- встановлення наявності чи
відсутності компетенції (повноважень)
суб'єкта владних повноважень;

- примусове відчуження земельної
ділянки, інших об'єктів нерухомого
майна, що на ній розміщені, з мотивів
суспільної необхідності.

Відповідно до статті 15 Цивільно
процесуального кодексу України, суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Як вбачається із позову, позивачем
заявлено вимогу про встановлення
юридичного факту, а відтак даний спір
слід розглядати в порядку цивільного
судочинства судом загальної
юрисдикції, оскільки спірні
правовідносини носять
цивільно-правовий характер.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов вірного
висновку, відмовивши у відкритті
провадження у справі за позовом
Приватного підприємства «Вадім» до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про зобов'язання визнати факт
мовчазної згоди на здійснення
Приватним підприємством «Вадім»
господарської діяльності
кафе-павільйону з літнім майданчиком
по проспекту Лісовому. 25-д у м.
Києві, роз'яснивши йому право на
звернення до відповідного місцевого
загального суду за правилами
цивільного судочинства.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій, є законними і не підлягають
скасуванню, оскільки суди, вирішили
питання про відкриття провадження в
адміністративній справі у
відповідності з нормами
процесуального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного
підприємства «Вадім» - залишити без
задоволення, а ухвалу окружного
адміністративного суду м. Києва від
15.05.2014 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 10.07.2014 року у справі за позовом
Приватного підприємства «Вадім» до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про зобов'язання визнати
факт - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Є. Донець

А.О.
Логвиненко

В.Ф. Мороз