Справа № 667/9194/13-а
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 р. Справа № 667/9194/13-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Стамбула Н.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія
О.О.

- Романішина В.Л.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Херсон на постанову Комсомольського
районного суду м. Херсона від 25
листопада 2013 року в адміністративній
справі за позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в м. Херсон
про визнання протиправною
бездіяльність та спонукання до
вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в м. Херсон, в
якому просив визнати незаконною
бездіяльність відповідача щодо не
нарахування пенсії за віком позивачу
протягом 10 днів після ухвалення
рішення Конституційним судом України
за № 25-рп/2009 від 07 жовтня 2009 року,
визнати незаконною бездіяльність
відповідача щодо відмови у поновленні
виплати пенсії за віком позивач та
зобов'язати відповідача поновити
виплату пенсії за віком позивачу з 07
жовтня 2009 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
органами Пенсійного фонду України
порушено Закон України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та Рішення
Конституційного Суду України від 07.10.2009
року № 25-рп/2009.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 25 листопада 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_3 в частині позовних вимог
за періоди з 07 жовтня 2009 року по 27
квітня 2013 року залишені без розгляду.

Постановою Комсомольського районного
суду м. Херсона від 25 листопада 2013 року
адміністративний позов задоволено
частково. Визнано незаконною відмову
відповідача в поновленні і перерахунку
пенсії за віком позивачу з 28 квітня 2013
року та зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в м. Херсон
нарахувати і поновити виплату пенсії
за віком ОСОБА_2 з 28 квітня 2013 року. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено за необґрунтованістю.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням, управління Пенсійного фонду
України в м. Херсон подало апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, просить скасувати
оскаржуване судове рішення та прийняти
нову постанову про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача,
представників сторін, дослідивши
доводи апелянта в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що ОСОБА_2 є громадянином
України, що підтверджується паспортом
НОМЕР_1, виданий 31 липня 1999 року та з
відміткою консульсьва України в
Державі Ізраїль про продовженні
терміну дії до 31 липня 2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач досяг пенсійного
віку та отримував пенсію за віком. У
зв'язку з виїздом не постійне місце
проживання до Ізраїлю, позивачу було
припинено виплату пенсії.

03 жовтня 2013 представник позивача
звернувся до УПФ України в м. Херсоні із
письмовою заявою про нарахування та
виплату йому пенсії за віком з 07 жовтня
2009 року, проте відповідач листом від 17
жовтня 2013 року відмовлено у поновленні
пенсійних виплат, та зазначено що
відсутні підстави для поновлення
виплати пенсії ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Передбачене Конституцією України
право громадян на соціальний захист
конкретизоване у Законі України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та Законі України "Про
пенсійне забезпечення", якими
встановлено порядок нарахування та
виплати пенсії.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом. Іноземні
громадяни та особи без громадянства,
які проживають в Україні, мають право
на пенсію на рівні з громадянами
України на умовах, передбачених
законодавством або міжнародними
угодами.

Згідно п.1 ч.1 ст.8 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" право на отримання пенсій
та соціальних послуг із солідарної
системи мають: громадяни України, які
застраховані згідно із цим Законом та
досягли встановленого цим Законом
пенсійного віку чи визнані інвалідами
в установленому законодавством
порядку і мають необхідний для
призначення відповідного виду пенсії
страховий стаж.

Статтею 44 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлено, що заява про
призначення (перерахунок) пенсії та
необхідні документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, особисто або
через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально.

Відповідно до Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", заява про призначення
пенсії непрацюючим громадянам і членам
їх сімей подається заявником особисто
або через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально,
безпосередньо до органу, що призначає
пенсію, за місцем, проживання
(реєстрації), або законним
представником відповідно до
законодавства за місцем проживання
(реєстрації) заявника.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про
громадянство України" документами, що
підтверджують громадянство України є:
паспорт громадянина України, свідоцтво
про належність до громадянства
України, паспорт громадянина України
для виїзду за кордон, тимчасове
посвідчення громадянина України,
проїзний документ дитини,
дипломатичний паспорт, службовий
паспорт, посвідчення особи моряка,
посвідчення члена екіпажу, посвідчення
особи на повернення в Україну.

Позивач є громадянином України і у
відповідності до ч.1 ст.26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" за наявності
відповідного страхового стажу набули
право на отримання пенсії за віком.

Як встановлено ч.2 ст.2 Закону України
"Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні",
реєстрація місця проживання чи місця
перебування особи або її відсутність
не може бути умовою реалізації прав і
свобод, передбачених Конституцією,
законами чи міжнародними договорами
України, або підставами для їх
обмеження.

Статтями 51 та 92 Законів України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування"та "Про пенсійне
забезпечення" було передбачено, що у
разі виїзду пенсіонера на постійне
місце проживання за кордон пенсія йому
виплачується за шість місяців наперед
перед виїздом за кордон, після чого
виплата пенсії припиняється.

Рішенням Конституційного Суду України
від 7 жовтня 2009 року № 25рп/2009 у справі
щодо відповідності Конституції
України (конституційності) положень
пункту 2 частини 1 статті 49, другого
речення 51 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" ці норми визнані
неконституційними.

Обґрунтовуючи, своє рішення,
Конституційний суд зазначив, що
конституційне право на соціальний
захист включає і право громадян на
забезпечення їх у старості. Пенсія
за віком, за вислугу років та інші її
види, що призначаються у зв'язку з
трудовою діяльністю, заслужені
попередньою працею і є однією з форм
соціального захисту. Цим
визначається зміст і характер
обов'язку держави стосовно тих
громадян, які набули право на
одержання пенсії.

Закріплюючи на конституційному рівні
право на соціальний захист кожного
громадянина, без будь-яких винятків,
держава реалізує положення статті 24
Конституції України, відповідно до
яких громадяни мають рівні
конституційні права і не може бути
обмежень за ознаками раси, кольору
шкіри, політичних, релігійних та інших
переконань, статі, етнічного та
соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними
або іншими ознаками.

Крім того, Україна гарантує
піклування та захист своїм
громадянам, які перебувають за її
межами (частина третя статті 25
Конституції України).

В п. 4 цього рішення зазначено, що в
інших правових актах, крім
оспорюваного суб'єктом права на
конституційне подання, містяться
посилання на статті 49, 51 Закону (1058-15)
або вказується, що пенсійне
забезпечення деяких категорій
громадян, які проживають за межами
України, здійснюється лише на підставі
міждержавних договорів. Зокрема, такі
положення є у частині другій статті 92
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Таким чином, апеляційний суд дійшов
висновку про правильність висновків
суду першої інстанції та
безпідставність відмови відповідача у
реалізації конституційного права
позивача на пенсійне забезпечення та
призначенні їм пенсії за віком.

Як встановлено ст.24 Конституції
України, громадяни мають рівні
конституційні права і свободи та є
рівними перед законом. Не може бути
привілеїв чи обмежень за ознаками раси,
кольору шкіри, політичних, релігійних
та інших переконань, статі, етнічного
та соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками.

Виходячи із правової та соціальної
природи пенсії право громадянина на
призначення йому пенсії не може
пов'язуватися з такою умовою, як
постійне проживання в Україні.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
задоволення адміністративного позову,
судом повно та всебічно досліджено
обставини справи та дано їм належну
правову оцінку. Доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції.

Згідно з ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, п.1 ч.1 ст.
200, ст. 206, ст. 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Херсон
залишити без задоволення, постанову
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 25 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій сторонам, які беруть участь у
справі, та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня складення постанови у
повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя /підпис/ Єщенко
О.В.

суддя /підпис/
Димерлій О.О.

суддя /підпис/
Романішин В.Л.