Справа № 817/2534/14
Суддя: Щербаков В. В.
Дата ухвалення: 2014-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2534/14

17 жовтня 2014 року 16год. 30хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Щербакова В. В. за участю секретаря
судового засідання Таргоній А.В. та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: представник Троянчук Д.М.

відповідача: представник Красько І.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ВЕСТА-ТРЕЙДІНГ"
до Державна податкова інспекція
у м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Веста-Трейдінг»
звернулося до Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
23.07.2014 року №.

В обґрунтування позову позивач
зазначає, що податковим органом в акті
перевірки позивача не зазначено
жодного первинного документу, регістру
бухгалтерського обліку,
кореспонденції рахунків операцій та
будь-яких інших доказів, що
підтверджують факт порушення
позивачем вимог податкового
законодавства. Відповідно, позивачу не
відомо, на підставі яких документів
податковий орган зробив висновок про
реалізацію товарів за ціною, нижчою їх
придбання.

Представник позивача в судовому
засіданні адміністративний позов
підтримав з наведених у ньому підстав,
просив задовольнити повністю.

Відповідач- ДПІ у м.Рівному ГУ
Міндоходів у Рівненській області позов
не визнав, подавши письмове
заперечення. Представник відповідача в
судовому засіданні пояснив, що ТОВ
«Веста-Трейдінг» у квітні 2014 року було
придбано товару по імпорту на загальну
суму ПДВ 871845 грн., що призвело до
виникнення від'ємного значення р.19 в
розмірі 400262 грн. Згідно рах.28 «Товари»
відбулося збільшення залишків товару
на складі у квітні 2014 року на 1882916,66 грн.,
що становить 376583,33 грн. (1882916,66*20%)
умовного ПДВ. Різниця на суму 23679 грн.
виникла у зв'язку з реалізацією товарів
по ціні меншій їх придбання. Отже, на
порушення п. 189.1 ст.189 ПКУ ТОВ
«Вестра-Трейдінг» занижено податкові
зобов'язання квітня 2014 року на 23679 грн.,
що призвело порушення п.200.3, 200.4 ст.200
ПКУ, внаслідок чого завищено суму
бюджетного відшкодування травня 2014
року на суму 23679 грн.

З наведених підстав спірне податкове
повідомлення-рішення представник
відповідача вважає правомірним, в
задоволенні позову просив відмовити
повністю за безпідставністю вимог.

Заслухавши пояснення представників
сторін, встановивши фактичні обставини
справи, перевіривши їх доказами,
дослідженими в судовому засіданні,
оцінивши їх у сукупності, відповідно до
вимог закону, суд дійшов висновку, що
позов підлягає до задоволення повністю
з таких підстав.

Судом встановлено, що в період з 26.06.2014
року по 03.07.2014 року Державною
податковою інспекцією у місті Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області (далі по тексту -
ДПІ у м. Рівному) було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку правомірності нарахування
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Веста-Трейдінг»
(далі по тексту - ТОВ «Веста-Трейдінг»)
від`ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту ПДВ,
задекларованого у зменшення
податкових зобов'язань з ПДВ наступних
звітних періодів за квітень, травень 2014
року, за результатами якої складено акт
від 09.07.2014 року за № 495/17-16-15-01/38714384.

Висновками акта перевірки встановлено,
в т.ч., порушення пп. 189.1 ст. 189, п.200.4, 200.5
ст. 200 Податкового кодексу України за №
2755-VI від 02.12.2010 року (із наступними
змінами і доповненнями), в результаті
чого встановлено завищення суми
бюджетного відшкодування ПДВ за
травень 2014 року на суму 23679 грн.

На підставі акта перевірки ДПІ у м.
Рівному винесено податкове
повідомлення-рішення: форми «В1» від
23.07.2014 року за № , яким ТОВ
«Веста-Трейдінг» зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість за травень 2014 року у
розмірі 23679 грн. 00 коп. та застосовано
штрафні санкції в сумі 5919 грн. 75 коп.

Надаючи оцінку правомірності
винесення відповідачем спірного
податкового повідомлення-рішення, суд
враховує наступне.

Податковий орган в акті перевірки від
09.07.2014 року за № 495/17-16-15-01/38714384 (с. 5 та 8)
зазначає, що перевіркою встановлено
порушення п. 189.1 ст.189 ПКУ, в результаті
чого ТОВ «Веста-Трейдінг» занижено
суму податкових зобов'язань квітня 2014
року на суму 23679 грн., а саме:

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

У разі здійснення операцій відповідно
до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу
база оподаткування за необоротними
активами визначається виходячи з
балансової (залишкової) вартості, що
склалася станом на початок звітного
(податкового) періоду, протягом якого
здійснюються такі операції (у разі
відсутності обліку необоротних
активів - виходячи із звичайної ціни), а
за таварами/послугами - виходячи з
вартості їх придбання (пункт 189.1 статті
189 Кодексу).

ТОВ «Веста-Трейдінг» у квітні 2014 року
було придбано товару по імпорту на
загальну суму ПДВ 871845 грн., що призвело
до виникнення від'ємного значення р.19 в
розмірі 400262 грн. Згідно рах.28 «Товари»
відбулося збільшення залишків товару
на складі у квітні 2014 року на 1882916,66 грн.,
що становить 376583,33 грн. (1882916,66*20%)
умовного ПДВ. Різниця на суму 23679 грн.
виникла у зв'язку з реалізацією товарів
по ціні меншій їх придбання. Отже на
порушення п. 189.1 ст.189 ПКУ ТОВ
«Вестра-Трейдінг» занижено податкові
зобов'язання квітня 2014 року на 23679 грн.,
що призвело порушення п.200.3, 200.4 ст.200 ПКУ
внаслідок чого завищено суму
бюджетного відшкодування травня 2014
року на суму 23679 грн.».

Отже, на думку податкового органу,
підставою для зменшення суми
бюджетного відшкодування за травень 2014
року є завищення позивачем від`ємного
значення з ПДВ у квітні 2014 року у
зв'язку із реалізацією товарів по ціні,
меншій їх придбання.

З приводу такого твердження
відповідача суд зазначає наступне.

Проведення та оформлення результатів
перевірок суб'єктів господарювання
регулюються Податковим кодексом
України та Порядком оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом ДПА України від
22.12.2010 року №984, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 12 січня
2011 р. за №34/18772 (із змінами та
доповненнями) (далі - Порядок).

Згідно з пп. 3-6 Порядку, результати
документальних перевірок оформлюються
у формі акта або довідки. У разі
встановлення під час перевірки
порушень складається акт, а у разі
відсутності порушень - довідка.

Акт - службовий документ, який
підтверджує факт проведення
документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Акт документальної перевірки повинен
містити систематизований виклад
виявлених під час перевірки фактів
порушень норм податкового, валютного
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби.

За результатами документальної
перевірки в акті викладаються всі
суттєві обставини
фінансово-господарської діяльності
платника податків, які мають
відношення до фактів виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби.

Факти виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Не допускається відображення в акті
перевірки необґрунтованих даних, а
також суб'єктивних припущень
перевіряючими, які не мають
підтверджених доказів/та різного роду
висновків щодо дій посадових осіб
підприємства.

Відповідно до п. 5.2. Порядку, у разі
встановлення перевіркою порушень
податкового законодавства за кожним
відображеним в акті фактом порушення
необхідно:

-зазначити первинні документи, на
підставі яких вчинено записи у
податковому та бухгалтерському обліку,
навести регістри бухгалтерського
обліку, кореспонденцію рахунків
операцій та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків і
зборів, та докази, що підтверджують
наявність факту порушення;

-у разі відсутності первинних
документів або ненадання для перевірки
первинних та інших документів, що
підтверджують факт порушення,
зазначити перелік цих документів.

З аналізу акту перевірки від 09.07.2014 року
за № 495/17-16-15-01/38714384 вбачається, що він не
містить посилання на первинні
документи, які підтверджують
реалізацію товарів по ціні, меншій їх
придбання, також податковим органом у
акті не наведено розрахунків
визначення сум заниження податкового
зобов'язання з посиланням на документ
бухгалтерського та податкового обліку,
що підтверджують наявність викладених
фактів та не розглянуті господарські
операції, які, за твердженням
відповідача, призвели до порушення та
не визначено, щодо яких операцій мав
виникати об'єкт оподаткування,
відповідно не визначено і базу
оподаткування.

Також в акті перевірки від 09.07.2014 року
за № 495/17-16-15-01/38714384 не вказується, яку
частину, якого товару та за яким
договором було реалізовано за ціною,
меншій його придбання, що є порушенням
вищезазначених приписів Порядку.

Дана позиція щодо відсутності в акті
перевірки посилання на первинні
документи висвітлена в постанові
Вищого адміністративного суду України
від 15.04.2014 року по справі №К/9991/3467/11 та
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 11.08.2014 року по справі
№К/800/37681/13.

Крім того, невиконання контролюючим
органом вимог Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом ДПА України від
22.12.2010 року №984, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 12.01.2011
року №34/18772 (із змінами та
доповненнями), позбавляє суд
можливості перевірити правомірність
висновків відповідача.

Також суд зазначає, що згідно ст.1
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію
та підтверджує її здійснення.

Статтею 9 цього Закону встановлено, що
підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують
факти здійснення господарських
операцій. Первинні документи повинні
бути складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Посилання представника відповідача на
співставлення сум, зазначених в
рахунку 28 «Товари» та р.19 декларації з
податку на додану вартість за квітень
2014 року, згідно яких виникла різниця на
суму 23679 грн. податкових зобов'язань, не
можуть братися до уваги, оскільки
бухгалтерський рахунок і декларація не
є первинним документом в розмінні ст.1
та ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні».

В порушення вищезазначених норм,
податковим органом в акті перевірки не
зазначено жодного первинного
документу та будь-яких інших доказів,
що доводять факт порушення позивачем
вимог податкового законодавства, що
унеможливлює підтвердження висновку
відповідача про реалізацію товарів за
ціною, нижчою їх придбання.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Такий підхід узгоджується з практикою
Європейського Суду з прав людини. Так, у
пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у
справі «Компанія «Вестберґа таксі
Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції»
визначив, що «...адміністративні суди,
які розглядають скарги заявників
стосовно рішень податкового
управління, мають повну юрисдикцію у
цих справах та повноваження скасувати
оскаржені рішення. Справи мають бути
розглянуті на підставі і поданих
доказів, а довести наявність підстав,
передбачених відповідними законами,
для призначення податкових штрафів має
саме податкове управління.».

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем не надано
достатньо доказів правомірності дій з
прийняття оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами та наведеними
законодавчими нормами.

Доводи, покладені податковим органом в
основу висновку акту перевірки та
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, є гіпотетичними
та неприпустимо спрощеними, а висновки
відповідача по суті ґрунтуються на
припущеннях та недоведених обставинах,
з огляду на що висновок акту перевірки
не може бути підставою для висновків
про порушення позивачем податкового
законодавства та підставою для
прийняття оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення.

Отже, відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довів правомірність
своїх дій та рішення.

Враховуючи наведене, за результатами
судового розгляду адміністративної
справи суд вважає доведеним належними
та допустимими доказами, що при
прийнятті спірного податкового
повідомлення-рішення суб'єкт владних
повноважень діяв необґрунтовано,
упереджено, без з'ясування необхідних
обставин, що мали значення для
прийняття рішення, чим порушено
законні інтереси позивача, які
підлягають до судового захисту шляхом
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
23.07.2014 року №.

Судові витрати присуджуються на
користь позивача відповідно до ч.1 ст.94
КАС України

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у місті
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
№ від 23.07.2014 року.

Присудити на користь позивача
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ВЕСТА-ТРЕЙДІНГ" із
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 182,70 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Щербаков
В. В.