Справа № 673/1577/14-а
Суддя: Коваль Ф. І.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 673/1577/14-а
Провадження №
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" жовтня 2014 р.

Деражнянський районний суд
Хмельницької області

в складі:головуючого - судді
Коваля Ф.І.,

при секретарі
Демчишиній Н.Г.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

представника відповідача Блашка
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Деражні справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Деражнянському районі про визнання
відмови здійснити розрахунок пенсії
протиправною та зобов'язання здійснити
розрахунок пенсії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Деражнянському районі про визнання
відмови здійснити розрахунок пенсії
протиправною та зобов'язання здійснити
розрахунок пенсії.

В обґрунтування своїх вимог позивачка
вказує на те, що з 16 вересня 2009 року їй
призначено пенсію за віком відповідно
до Закону України «Про службу в органах
місцевого самоврядування» та Закону
України «Про державну службу» у
розмірі 90 відсотків від суми її
заробітної плати. Для оформлення
пенсії позивачкою було надано
відповідачу, крім інших документів,
довідку про складові заробітної плати
(за останні 24 календарні місяці роботи
або за будь-які 60 календарних місяців
роботи підряд перед зверненням за
пенсією). Форма довідки на момент
призначення пенсії не містила
необхідних складових заробітної плати,
які враховуються при визначенні
розміру пенсії, а саме інформації про
суми індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, які
позивачка отримувала регулярно та з
яких сплачувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. 8 жовтня 2014 року
позивачка, керуючись наданим Законом
України «Про державну службу» правом
на вибір розміру виплат, які включаться
в заробіток для обчислення пенсії,
звернулася до відповідача із заявою, в
якій просила здійснити розрахунок її
пенсії відповідно до ст. 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», проте
їй у цьому було відмовлено. Позивачка
вважає таку відмову відповідача
протиправною, стверджуючи, що такі його
дії суперечать чинному спеціальному
законодавству: положенням статті 66
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та статті 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», у
відповідності до яких матеріальна
допомога на оздоровлення, на вирішення
соціально-побутових питань та
індексація заробітної плати, на які в
установленому порядку нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, є складовими заробітної
плати та повинні включатися до
заробітку для обчислення пенсії
державному службовцю, а також на ч.2 ст.
33 Закону України Законом України «Про
державну службу», яка передбачає, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок, тому вона просить
задовольнити її позов.

В судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача позову не
визнав і пояснив, що пенсія ОСОБА_1
призначена відповідно до поданих нею
документів та вимог законодавства.
Крім того, представник стверджує, що
позивачкою пропущено встановлений ст.
99 КАС шестимісячний строк звернення до
суду, оскільки пенсія їй призначена з 16
вересня 2009 року. При призначенні пенсії
позивачка знала і мала змогу дізнатись
про те, які саме суми були включені при
розрахунку її пенсії. Враховуючи
наведене, а також те, що до суду
позивачка звернулася лише 16 жовтня 2014
року, після спливу 5 років 26 днів після
призначення пенсії, тобто початку
перебігу процесуального строку, і не
заявила клопотання про поновлення
строків подання позовної заяви з
належним обґрунтуванням причин такого
пропуску, представник просить залишити
позовну заяву без розгляду.

Вислухавши доводи сторін та дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, що з 2 березня 1980
року по 17 квітня 1998 року ОСОБА_1
обіймала посаду голови виконкому
Коричинецької сільської ради
Деражнянського району, а з 18 квітня 2002
року по 30 жовтня 2010 року -
Коричинецького сільського голови, що
підтверджується відомостями її
трудової книжки.

З 16 вересня 2009 року ОСОБА_1 призначено
пенсію за віком відповідно до Закону
України «Про службу в органах
місцевого самоврядування», що
підтверджується матеріалами пенсійної
справи, оглянутої в судовому засіданні.

При розрахунку пенсії ОСОБА_1
відповідачем було взято до уваги
довідку про складові заробітної плати
(посадовий оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, або класний чин,
або спеціальні звання, або
дипломатичний ранг, надбавка за
вислугу років, що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»
форми №19-11, затверджену правлінням
Пенсійного фонду України від 30 жовтня
2008 року.

Вказана постанова правління
Пенсійного фонду України втратила
чинність згідно з постановою правління
Пенсійного фонду України №5-1 від 14
лютого 2011 року, якою, крім того, було
затверджено нову форму довідки про
складові заробітної плати, що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

Судом встановлено, що згідно з
вказаними довідками при розрахунку
пенсії позивачки було включено суму
нарахованої їй за період з 1 вересня 2007
року до 31 серпня 2009 року заробітної
плати, на яку нараховуються страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування. Суму ж інших
виплат, зокрема, індексації заробітної
плати, матеріальної допомоги на
оздоровлення до відпусток та
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань при
розрахунку пенсії включено не було.

Судом з'ясовано, що 8 жовтня 2014 року
позивачка звернулася до відповідача із
заявою про здійснення розрахунку
розміру її пенсії із включенням до сум
заробітної плати сум індексації,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення
до відпусток, проте згідно з письмовим
повідомленням відповідача №54/Д-4 від 8
жовтня 2014 року їй у цьому було
відмовлено із тих підстав, що вказані
виплати не являються надбавкою чи
премією в розумінні ст. 33 Закону
України «Про державну службу».

Згідно із ч.7 ст. 21 Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування» пенсійне забезпечення
посадових осіб місцевого
самоврядування, які мають стаж служби в
органах місцевого самоврядування
та/або державної служби не менше 10
років, здійснюється у порядку,
визначеному законодавством України
про державну службу.

Відповідно до ст. 37 Закону України від 16
грудня 1993 року «Про державну службу» (в
редакції, що діяла на час призначення
пенсії) пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування. За
кожний повний рік роботи понад 10
років на державній

службі пенсія збільшується на один
відсоток заробітку, але не

більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно із ч.2 ст. 33 цього Закону
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Види надбавок, які враховуються при
призначенні пенсій відповідно до
Закону, встановлені постановою
Кабінету Міністрів України №268 від 09
березня 2006 року «Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівникам апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів». До них
відносяться надбавки: за високі
досягнення у праці, за знання та
використання в роботі іноземної мови,
за почесне звання «заслужений»,
доплата за науковий ступень.

Згідно із ч.1 ст. 1 Закону України «Про
оплату праці» заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану роботу.

Статтею 2 цього Закону та Інструкцією
зі статистики заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13
січня 2004 року № 5, визначено структуру
заробітної плати, до якої входить:
основна та додаткова заробітна плата, а
також заохочувальні та компенсаційні
виплати, до яких належать виплати, у
тому числі компенсаційні та інші
грошові і матеріальні виплати, суми
виплат, пов'язані з індексацією
заробітної плати, матеріальна
допомога, яка надається всім або
більшості працівників, та виплати
соціального характеру.

Крім того, види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій,
врегульовано і статтею 66 Закону
України від 5 листопада 1991 року «Про
пенсійне забезпечення».

Так, відповідно до частини першої цієї
статті, до заробітку для обчислення
пенсії включаються всі види оплати
праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» нараховується
збір на загальнообовязкове державне
пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяли на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» визначає
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії. Так,
зокрема до такого доходу (заробітної
плати) враховуються: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Аналізуючи наведене, суд доходить
висновку про те, що матеріальна
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога на вирішення
соціально-побутових питань, індексація
заробітної плати у відповідності до
наведених вище нормативно-правових
актів є складовою заробітної плати. На
їх суми нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, що відображено у
вищенаведеній довідці форми 5-1, наявній
в матеріалах справи.

Отже, вважає суд, отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, повинні враховуватися в
заробіток (дохід) застрахованої особи
для обчислення пенсії, незалежно від
того, чи входять вони до структури
заробітної плати.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ст. 55 Конституції України
права і свободи людини і громадянина
захищаються судом. Кожному
гарантується право на оскарження в
суді рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб.

Підсумовуючи викладене, а також
враховуючи положення ст. 71 КАС України,
згідно з якими кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
або бездіяльність суб`єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову, суд вважає, що відмова
управління Пенсійного фонду України в
Деражнянському районі у включенні до
суми заробітної плати сум індексації,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення
до відпусток при розрахунку пенсії
позивачки є протиправною.

Судом не приймаються до уваги доводи,
наведені представником відповідача в
заперечення позову на тій підставі, що
відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який обчислюється
з дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Тому, оскільки про порушення свого
права позивачка дізналася із
письмового повідомлення відповідача
від 8 жовтня 2014 року, яким їй було
відмовлено у здійсненні розрахунку
пенсії, перебіг процесуального строку
розпочався саме із цієї дати.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 19,
55 Конституції України, ст. 21 Закону
України «Про службу в органах
місцевого самоврядування», ст.ст. 33, 37
Закону України «Про державну службу»,
ст. 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», ст. 41 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», ст.ст. 71, 99, 158-163
КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Деражнянському районі щодо
невключення ОСОБА_1 суми індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення до відпусток,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань в заробітну
плату для призначення їй пенсії
відповідно до Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування».

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Деражнянському районі
здійснити розрахунок пенсії ОСОБА_1,
призначеної їй відповідно до Закону
України «Про службу в органах
місцевого самоврядування» з 16 вересня
2009 року, включивши до сум заробітної
плати, з якої нараховується пенсія,
суми індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
матеріальної допомоги на оздоровлення
до відпусток.

Стягнути з управління Пенсійного фонду
України в Деражнянському районі на
користь ОСОБА_1 73 грн. 08 коп. понесених
судових витрат по сплаті судового
збору.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Вінницького
апеляційного адміністративного суду
через районний суд протягом десяти
днів з дня її проголошення.

Суддя: Ф. І. Коваль