Справа № 806/2756/14
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
Житомир справа № 806/2756/14

час прийняття: 11 год. 45 хв.
категорія 5.1.2

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сичової О.П.,

за участі секретаря Шевчук Т.А.,

за участі представника позивача Дячук
О.В. та Пивовар Т.А.,

за участі представника відповідача
Гусевої М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Україна" до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Житомирській області про визнання
протиправними та скасування рішень №63,
№64 від 30.05.2014 р. і постанови №30 від
30.05.2014 р.,

встановив:

Публічне акціонерне товариство
"Україна" звернулося до Житомирського
окружного адміністративного суду з
вказаним позовом, в якому з урахуванням
заяви про зміну позовних вимог просило
визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Житомирській області
про накладення штрафних санкції №30 від
30.05.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
перевіркою, яка проведена відповідачем
з 14.05.2014 року по 16.05.2014 року, зроблені
невірні висновки щодо нанесення
неналежної, скороченої та недоступної
інформації для споживачів стосовно
назви текстильного волокна, який
зазначений на маркуванні шкарпеток
чоловічих, замість назв текстильних
волокон, які увійшли до Технічного
регламенту назв текстильних волокон і
маркування текстильних виробів,
затвердженого постановою Кабміну
України від 14.01.2009р. № 13 (далі -
Технічних регламент). Позивач зазначає,
що нанесення скороченої назви
текстильного волокна "Поліестер" у
вигляді "ПЕ" на маркуванні шкарпеток
чоловічих, товариство діяло правомірно
та відповідно до ДСТУ 4519-2006, ГОСТ 3897-87,
ГОСТ 26623-85 та Технічного регламенту
щодо назв волокон і маркування
текстильних виробів.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали в
повному обсязі, позов просили
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив та
просив в його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
витребувані документи, суд вважає, що в
задоволенні позову слід відмовити з
наступних підстав.

Інспекція з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області, у
даних правовідносинах є суб'єктом
владних повноважень, який реалізує
надані повноваження, згідно Закону
України "Про захист прав споживачів"
від 12 травня 1991 року № 1023-XII та
Положення про Державну інспекцію
України з питань захисту прав
споживачів, затвердженого Указом
Президента України від 13 квітня 2011 року
№ 465/2011.

Згідно п. 2 ст. 4 Закону України "Про
захист прав споживачів", державний
захист прав громадян як споживачів
здійснюють спеціально уповноважений
центральний орган виконавчої влади у
сфері захисту прав споживачів та його
територіальні органи, Рада міністрів
Автономної Республіки Крим, місцеві
державні адміністрації, органи і
установи державного
санітарно-епідеміологічного нагляду
України, інші органи виконавчої влади,
органи місцевого самоврядування
відповідно до законодавства, а також
судові органи.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про
захист прав споживачів" спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні
органи в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі
здійснюють державний контроль за
дотриманням законодавства України про
захист прав споживачів у центральних і
місцевих органах виконавчої влади та
суб'єктами господарської діяльності,
забезпечують реалізацію державної
політики щодо захисту прав споживачів
і мають право, зокрема: одержувати від
суб'єктів господарської діяльності, що
перевіряються, безоплатно копії
необхідних нормативних документів та
інші відомості, які характеризують
якість товарів (робіт, послуг),
сировини, матеріалів, комплектуючих
виробів, що використовуються для
виробництва цих товарів (виконання
робіт, надання послуг); подавати до суду
позови щодо захисту прав споживачів;
накладати на суб'єктів господарської
діяльності сфери торгівлі,
громадського харчування і послуг, в
тому числі на громадян-підприємців,
стягнення, передбачені статтею 23 цього
Закону, в порядку, що визначається
Кабінетом Міністрів України (пункт 13
частини першої статті 5 Закону).

Згідно п. 1.1 Положення про інспекції з
питань захисту прав споживачів в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженого наказом Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України від 09.11.2011 року № 206 відповідач
є територіальним органом Державної
інспекції України з питань захисту
прав споживачів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону
України "Про захист прав споживачів"
спеціально уповноважений центральний
орган виконавчої влади у сфері захисту
прав споживачів та його територіальні
органи в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі
здійснюють державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, забезпечують
реалізацію державної політики щодо
захисту прав споживачів і мають право
перевіряти у суб'єктів господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якість
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг; безперешкодно відвідувати та
обстежувати відповідно до
законодавства будь-які виробничі,
складські, торговельні та інші
приміщення цих суб'єктів.

Порядок проведення таких перевірок
визначається спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади у
сфері захисту прав споживачів.

Згідно п. 1.3 Порядку проведення
перевірок у суб'єктів господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якості
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг, затвердженого Наказом
Державного комітету України з питань
технічного регулювання та споживчої
політики від 25.11.2006 року № 311, перевірки
діяльності суб'єктів господарювання
проводяться з метою контролю стану
дотримання ними вимог законодавства
про захист прав споживачів щодо якості
та безпеки продукції, правил торгівлі
та послуг, надання споживачам
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про продукцію.
Органи з питань захисту прав
споживачів здійснюють державний
контроль стану дотримання суб'єктами
господарювання вимог законодавства
про захист прав споживачів шляхом
проведення планових та позапланових
перевірок. Абзацом 5 п. 1.10 Порядку
передбачений обов'язок органу з питань
захисту прав споживачів ознайомити
керівника суб'єкта господарювання або
його заступника, або уповноважену ними
особу з результатами перевірок у
строки, передбачені законом.

Відповідно до п.3.1 Порядку за
результатами проведеної перевірки
посадовими особами, у разі виявлення
порушень вимог законодавства,
складається акт. Тобто, здійснюючи
перевірку позивача з питань
характеристик продукції, відповідач
діяв в межах повноважень, наданих йому
чинним законодавством.

Судом встановлено, що у відповідності
до вимог ст. 7 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" та ст. 11 Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції", на підставі
наказу Інспекції з питань захисту прав
споживачів в Житомирській області №141
від 13.05.2014 року, направлення на
проведення перевірки № 197 від 08.10.2013
року, повідомлення на проведення
перевірки №44 від 13.05.2014 року,
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області з 14
травня 2014 року по 16 травня 2014 року було
проведено позапланову виїзну
перевірку характеристик продукції у
виробника Публічного акціонерного
товариства "Україна". Предметом
проведення перевірки зазначено одяг,
підставою проведення перевірки
слугувала згода Державної інспекції
України з питань захисту прав
споживачів, надана на підставі
повідомлення Інспекції з питань
захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області.

В ході проведення вказаної
позапланової виїзної перевірки,
посадовою особою Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Житомирській
області виявлено, що продукція, яка
була об'єктом перевірки, зокрема
шкарпетки чоловічі, колір чорний, 39-40,
розмір 25, артикул 60334, дата виготовлення
червень 2013 року, торгової марки "Легка
хода", містить маркування, яке не
відповідає вимогам п.5 Технічного
регламенту щодо назв текстильних
волокон і маркування текстильних
виробів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 14.01.2009
року №213 в частині нанесення
скороченої та недоступної інформації
для споживачів стосовно назви
текстильного волокна, а саме на ярлику
продукції вказана назва текстильного
волокна "ПЕ" у відповідному
відсотковому складі замість повної
назви волокна "Поліестер".

Також під час перевірки встановлено, що
позивач ввів в обіг вищезазначену
продукцію з датою виготовлення 06.2013
року в кількості 326 пар, яка повністю
розповсюджена для покупців.

За результатами перевірки було
складено акт №037 від 16.05.2014 року.

30 травня 2014 року Інспекцією з питань
захисту прав споживачів у Житомирській
області були винесені рішення про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів №63, №64 щодо тимчасової
заборони надання продукції на ринок, до
проведення такої продукції у
відповідність із встановленими
вимогами та приведення продукції, яка
надається на ринок, у відповідність із
встановленими вимогами в строк до 13
червня 2014 року.

Також, 30 травня 2014 року Інспекцією з
питань захисту прав споживачів у
Житомирській області була прийнята
постанова №30 про накладення на
Публічне акціонерне товариство
"Україна" штрафних санкцій у розмірі 600
неоподаткованих мінімум доходів
громадян у сумі 10200,00 грн.

Правовою підставою застосування
штрафних санкцій визначено пункт
другий частини другої статті 44 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції" від 2
грудня 2010 року № 2735-VI , введення в обіг
продукції, яка не відповідає
встановленим вимогам.

Вирішуючи спір по суті заявлених
позовних вимог суд зазначає, що спірним
у даних правовідносинах є питання
введення в обіг продукції, яка не
відповідає встановленим вимогам, а
саме: шкарпетки чоловічі, колір чорний,
39-40, розмір 25, артикул 60334, дата
виготовлення червень 2013 року, торгової
марки "Легка хода" в частині нанесення
скороченої та недоступної інформації
для споживачів стосовно зазначення
назви текстильного волокна "ПЕ" замість
повної назви волокна "Поліестер".

Частиною 1 ст.1 Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції" від 02.12.2010р. № 2735
визначено, що вимоги щодо нехарчової
продукції (далі - продукція) та її обігу
на ринку України, встановлені
технічними регламентами.

Основні вимоги до назв текстильних
волокон і маркування текстильних
виробів розроблені з урахуванням вимог
Директиви Європейського Парламенту і
Ради ЄС 96/74/ЄС від 16.12.1996 року про назви і
правила маркування текстильних
матеріалів та встановлені Технічним
регламентом щодо назв текстильних
волокон і маркування текстильних
виробів, затвердженим постановою
Кабміну України від 14.01.2009р. № 13.
Застосування вимог технічного
регламенту є обов'язковим з 2012 року.

Згідно з п.2 Технічного регламенту щодо
назв текстильних волокон і маркування
текстильних виробів, останній поширює
свою дію на всі види текстильних
волокон, інформацію яка наноситься під
час маркування текстильних виробів, і
супровідну документацію на такі вироби
на різних стадіях їх виготовлення та
введення в обіг.

Відповідно до п. 3 Технічного
регламенту, його вимоги є обов'язковими
для всіх суб'єктів господарювання
незалежно від форми власності, сфера
діяльності яких поширюється на
текстильні волокна і вироби на різних
стадіях їх виготовлення та введення в
обіг на території України, і не
застосовуються до текстильних виробів,
які ввозяться на територію України як
давальницька сировина.

Згідно з п. 5 Технічного регламенту,
введення в обіг текстильних волокон і
виробів на внутрішньому ринку
дозволяється за умови відповідності їх
вимогам цього Технічного регламенту.

Відповідно до п.35 Переліку назв
текстильних волокон, що
використовуються для маркування
текстильних виробів, який є додатком до
Технічного регламенту, визначена
назви волокна "Поліестер".

Директивою Європейського Парламенту і
Ради ЄС 96/74/ЄС від 16.12.1996 року з
урахуванням вимог якої розроблений
Технічного регламенту щодо назв
текстильних волокон і маркування
текстильних виробів, встановлено, що
держави - члени вживають всіх заходів,
необхідних для забезпечення того, що
будь-яка інформація, надана з приводу
розміщення на ринку текстильних
виробів не викликала плутанини, що
стосується передбачених цією
Директивою назв та позначень.

З огляду на зазначене та враховуючи, що
скорочена назви волокна "Поліестер" в
переліку назв текстильних волокон, що
використовуються для маркування
текстильних виробів Технічного
регламенту відсутня, суд приходить до
висновку, що маркування продукції
назвою волокна "ПЕ" не відповідає
вимогам Технічного регламенту щодо
назв текстильних волокон і маркування
текстильних виробів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 14.01.2009 року №213.

Щодо посилання позивача на те, що
нанесення скороченої назви
текстильного волокна "Поліестер" у
вигляді "ПЕ" на маркуванні шкарпеток
чоловічих, товариство діяло правомірно
та відповідно до ДСТУ 4519:2006 та ГОСТ
26623-85, суд зазначає, що вони входять до
затвердженого наказом
Держспоживстандарту України від 24
квітня 2009 р. №163 Переліку національних
стандартів, які в разі добровільного
застосування є доказом відповідності
продукції вимогам Технічного
регламенту щодо назв текстильних
волокон і маркування текстильних
виробів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 14.01.2009 N
13.

Національним стандартом ДСТУ 4519:2006
передбачено, що вміст сировини
зазначають з чинними нормативними
документами на конкретний товар/виріб.
Познаки щодо вмісту сировини - згідно
ГОСТ 26623. Порівняльну таблицю загальних
назв і познаки текстильних матеріалів
відповідно до міжнародних стандартів
подано в додатку Б (п.4.6.7.1).

Відповідно до порівняльної таблиці в
додатку Б до ДСТУ 4519:2006, назва сировини
"поліефірні" - познака "ПЭ". Зазначена
познака сировини "Поліефірні" також
вказана і в ГОСТ 26623-85. Як вже
зазначалося судом, позивачем нанесено
скорочену назву текстильного волокна
"Поліестер" у вигляді "ПЕ".

Суд відзначає, що поняття назв волокон
"Поліефір" та "Поліестер" є тотожними,
оскільки термін "Поліефірне волокно"
перекладається на англійську, як "Рolyester
fibre", що зокрема підтверджується листом
Київського державного
науково-дослідного інституту
текстильно-галантерейної
промисловості від 28.05.2014 року №87/5.

Твердження позивача, з посиланням на
лист ДП "Український науково-дослідний
і навчальний центр проблем
стандартизації, сертифікації та
якості" від 18.08.2014 року №3-10/2.2, що
познаки в порівняльної таблиці в
додатку Б не носять обов'язкового
характеру, а отже товариство
правомірно нанесено скорочену назву
текстильного волокна "Поліестер" у
вигляді "ПЕ" суд оцінює критично, з
огляду на те, що ДСТУ 4519:2006 також не
носять обов'язкового характеру, а
застосовуються на добровільній основі,
оскільки згідно п. 3, 4 Прикінцевих
положень Закону України "Про
стандартизацію" вимоги державних та
інших стандартів, обов'язкові до
виконання, є чинними до прийняття
відповідних технічних регламентів та
інших нормативно-правових актів, які
регулюють ці питання.

Судом також враховано, що рішення
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів №63, №64 від 30.05.2014 року були
виконані Публічним акціонерним
товариством "Україна" в повному обсязі,
що зокрема стверджується
повідомленням останнього про
виконання рішень щодо вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
(а.с.49).

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
з використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
Відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на зазначене, суд прийшов до
висновку про те, що відповідачем, як
суб'єктом владних повноважень,
доведено правомірність винесеного
оскаржуваного рішення, а позовні
вимоги позивача є необґрунтованими та
недоведеними, відтак в задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-163 КАС України, суд,

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П. Сичова

Повний текст постанови виготовлено: 27
жовтня 2014 р.