Справа № 818/1660/14
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 р.Справа № 818/1660/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Бондара В.О. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання
Запара Е.В.

за участю представників позивача:
Клещенка О.М., Шамоніна Е.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
06.08.2014р. по справі № 818/1660/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Алмаз-Центр"

до Державної податкової інспекції у
м. Сумах Головного управління
Міндоходів у Сумській області

про скасування податкового
повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Алмаз-Центр" (далі -
ТОВ "Алмаз-Центр"), звернувся до
Сумського окружного адміністративного
суду з позовом, в якому просив суд
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 29 травня 2014 р., яким йому
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у
загальному розмірі 970865,00 грн., з яких
776692,00 грн. - основний платіж та 194173,00 грн.
- штрафні (фінансові) санкції і ці
вимоги мотивує тим, що відповідачем за
результатами позапланової
документальної перевірки ТОВ
"Алмаз-Центр" з питань дотримання
податкового та іншого законодавства по
фінансово-господарським операціям з
ТОВ "Амір Аль" за період з 01.09.2013 р. по
30.11.2013 р. складено 14.05.2014 р. акт перевірки
№ 1732/2204/32602665/169, де вказано про
порушення підпункту 14.1.36 пункту 14.1
статті 14, пункту 185.1 статті 185, пунктів
198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України, внаслідок чого
занижено податок на додану вартість на
загальну суму 776692,00 грн., у тому числі за
вересень 2013 р. на суму 109626,00 грн., у
жовтні 2013 р. у сумі 277650,45 грн., у
листопаді 2013 р. у сумі 389415,75 грн.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 06.08.2014 р. по
справі № 818/1660/14 задоволено
адміністративний позов.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області № від 29 травня
2014 року про збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість Товариству з обмеженою
відповідальністю "Алмаз-Центр" в
загальній сумі 970865 (дев'ятсот сімдесят
тисяч вісімсот шістдесят п'ять) грн. із
них 776692 грн. за основним платежем та 194173
грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідач не погодився з рішенням
суду першої інстанції подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 06.08.2014 р. по
справі № 818/1660/14 та прийняти нове судове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права з мотивів,
наведених в апеляційній скарзі.

Позивач надав до суду заперечення на
апеляційну скаргу, в яких просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Представники позивача в судовому
засіданні суду апеляційної інстанції
заперечували проти апеляційної скарги,
просили залишити без задоволення
апеляційну скаргу відповідача, а
рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників позивача, перевіривши в
межах апеляційної скарги рішення суду
першої інстанції, доводи апеляційної
скарги, заперечення на неї, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що з 28
квітня по 06 травня 2014 р. проведено
позапланову документальну виїзну
перевірку ТОВ "Алмаз-Центр" по
фінансово-господарським операціям з
ТОВ "Амір Аль" за період з 01 вересня по 30
листопада 2013 р., за результатами якої
складено акт 14.05.2014 № 1732/2204/32602665/169 (Т.1,
а.с.10-24) та на підставі цього акту
винесено податкове
повідомлення-рішення 29.05.2014 р. №
про збільшення ТОВ "Алмаз-Центр" суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в загальній сумі 970865,00
грн., із них за основним платежем - 776692
грн. і 194173 грн. штрафні (фінансові)
санкції (Т.1, а.с.25).

З копії акту перевірки ТОВ "Алмаз-Центр"
№ 1732/2204/32602665/169 (Т.1, а.с.10-24) вбачається,
що підставою для винесення податкового
повідомлення-рішення є висновок про
порушення платником податків вимог
пунктів 198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, ст.200
Податкового кодексу України, внаслідок
чого позивачем завищено податковий
кредит по придбанню товарів (робіт,
послуг) від ТОВ "Амір-Аль" всього у сумі
776692,2 грн., у тому числі: за вересень 2013 р.
у сумі - 109626 грн., у жовтні 2013 р. у сумі -
277650,45 грн., у листопаді 2013 р. - у сумі
389415,75 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
податковий орган не надав суду доказів
порушення податкового законодавства
платником податків, а також не довів
суду правомірності прийнятого ним
рішення, відтак позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 198.2. ст. 198 ПК
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

За змістом п. 201.10 ст. 201 ПК України
визначено, що податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання товарів
/ послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 198.6. ст. 198 ПК України
визначено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу).

Діюче податкове законодавство пов'язує
виникнення права платника податків на
податковий кредит з наявністю
податкової накладної, що оформлена у
відповідності до приписів ст. 201 ПК
України.

Із копії договору поставки та додатку
до нього від 14.08.2013 р. № 1 (т.1, а.с.30-31)
слідує, що ТОВ "Алмаз-Центр"
зобов'язалось прийняти від ТОВ "Амір
Аль" нафтопродукти.

Факт отримання товару підтверджено
видатковими накладними, копії яких
наявні в матеріалах справи. На адресу
позивача його контрагентом - ТОВ «Амір
Аль» виписано податкові накладні.
Оплата за отриманий товар проводилась
позивачем в безготівковій формі в
повному обсязі, про що зазначено в акті
перевірки та не заперечується
відповідачем.

Транспортування товару здійснювалося
постачальником та оплачено позивачем,
що підтверджується наявними в
матеріалах справи товарно -
транспортними накладними та
податковими накладними, відповідно до
актів про надання транспортних послуг.

Використання в господарській
діяльності позивачем отриманого
товару шляхом його реалізації покупцям
підтверджується копіями видаткових
накладних, товарно - транспортних
накладних, доручень додані до
матеріалів справи.

Якість нафтопродуктів підтверджено
наявним у матеріалах справи паспортом
якості (т.1 а.с.33).

Наявними в матеріалах справи копіями
картки рахунків підтверджується
зберігання та рух товару по основному
складу позивача.

Отже, вищезазначений договір
підтверджується наданими до
матеріалів справи первинними
документами, бухгалтерської та
податкової звітності, які виписані
відповідно до п. 9.2. ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік і фінансової
звітності в Україні" і п. 2.4. ст. 2
"Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку".

Відповідач в апеляційній скарзі
зазначає, що з вказаних товарно -
транспортних накладних не повністю
вказано пункт навантаження -
розвантаження товару, що не дає змоги
встановити їх реальне місце
відвантаження товару.

Колегія суддів зазначає, що
відсутність та/або дефектність
документів на транспортне перевезення
умовленого договорами товару не є
безумовною підставою ставити під
сумнів здійснення господарських
операцій і може враховуватись лише у
оподаткуванні господарських операціях
лиши щодо діяльності з надання
транспортних послуг.

Так, відповідно до розділу 1 Правил
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні затверджених
Наказом Міністерства транспорту
України №363 14.10.1997р.
товарно-транспортна документація -
комплект юридичних документів,
підставі яких здійснюють облік,
приймання, передавання, перевезення,
здавання вантажу та взаємні розрахунки
між учасниками транспортного процесу,
а товарно-транспортна накладна - єдиний
для всіх учасників транспортного
процесу юридичний документ, що
призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського ліку,
а також для розрахунків за перевезення
вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно із п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних
Правил основними документами на
перевезення вантажів є
товарно-транспортні накладні та
дорожні листи автомобіля. Дорожній
лист вантажного автомобіля є
документом, без якого перевезення
вантажів не допускається. Оформлення
перевезень вантажів
товарно-транспортними накладними
здійснюється незалежно від умов оплати
за роботу автомобіля.
Товарно-транспортну накладну на
перевезення вантажів автомобільним
транспортом Замовник
(вантажовідправник) повинен виписувати
в кількості не менше трьох екземплярів.
Після прийняття вантажу згідно з
товарно-транспортною ладною водій
(експедитор) підписує всі її
екземпляри.

Таким чином, вказані правила
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні не встановлюють
правил податкового обліку, а лише
встановлюють права, обов'язки та
відповідальність власників
автомобільного транспорту
(перевізників). При цьому, документи
обумовлені вказаними правилами,
зокрема, товарно-транспортна накладна
та подорожній лист, не є документами
первинного бухгалтерського обліку, що
підтверджують обставини придбання та
продажу товарно-матеріальних
цінностей.

Отже, позивачем підтверджено фактичне
здійснення договору поставки
нафтопродуктів №1 від 14.08.2013 року
належним чином складеними первинними
документами , що відображають
реальність господарської операції.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо задоволення
позовних вимог і скасування
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення.

Переглянувши постанову суду першої
інстанції, в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів підтверджує, що
при її прийнятті суд першої інстанції
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 06.08.2014р. по
справі № 818/1660/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калитка
О.М.Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О.
Кононенко З.О. Повний текст ухвали
виготовлений 20.10.2014 р.