Справа № 760/17409/14-а
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Шереметьєва Л.А.
Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

23 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого суддіПетрика
І.Й.СуддівБорисюк Л.П., Собківа Я.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою Міністерства
оборони України на постанову
Солом'янського районного суду м. Києва
від 08 вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Міністерства оборони України про
стягнення одноразової грошової
допомоги на оздоровлення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач пред'явив позов до
Міністерства оборони України, в якому
просить визнати дії відповідача при
нарахуванні та виплаті йому
одноразової грошової допомоги у
зв'язку з настанням інвалідності
неправомірними, визнати за ним право на
отримання одноразової грошової
допомоги в зв'язку з настанням
інвалідності внаслідок виконання
обов'язків військової служби в розмірі
передбаченому Законом України «Про
соціальній та правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» у складі грошового
забезпечення визначеного ч. 2 ст. 9
цього Закону та стягнути 145 433 грн. 76
коп. недоплаченої одноразової грошової
допомоги у відповідності зі ст. ст. 9, 16
Закону України «Про соціальний захист
військовослужбовців та членів їх
сімей».

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва від 08 вересня 2014 року
позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення
яким у задоволені позовних вимог
позивачу відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд першої
інстанції дійшов висновку про
задоволення позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої
інстанції колегія суддів погоджується
із огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач проходив військову службу в
складі Збройних Сил України.
Звільнений з посади заступника
начальника управління оперативної
підготовки Головного оперативного
управління за станом здоров'я наказом
від 12 березня 2008 року № 173.

З 24 березня 2008 року наказом № 56
начальника Генерального штабу
-Головнокомандувача Збройних Сил
України (по стройовій частині) був
виключений зі списків особового складу
та знятий з усіх видів забезпечення.

З 16 вересня 2009 року позивачу була
встановлена ІІІ група інвалідності у
зв'язку із захворюванням, пов'язаним
із виконанням обов'язків військової
служби, що підтверджується довідкою
МСЕК серії КВ-1 №003111 від 18 вересня 2009
року.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України
«Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» у разі поранення (контузії,
травми або каліцтва), заподіяного
військовослужбовцю під час виконання
ним обов'язків військової служби, а
також інвалідності, що настала в період
проходження військової служби або не
пізніше ніж через три місяці після
звільнення зі служби чи після
закінчення цього строку, але внаслідок
захворювання або нещасного випадку, що
мали місце в період проходження
військової служби, залежно від ступеня
втрати працездатності йому
виплачується одноразова грошова
допомога в розмірі до п'ятирічного
грошового забезпечення за останньою
посадою в порядку та на умовах,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

На виконання цієї статті Закону
Кабінет Міністрів України 28 травня 2008
року постановою № 499 затвердив Порядок
та умови призначення і виплати
одноразової грошової допомоги у разі
загибелі (смерті), поранення (контузії,
травми або каліцтва) чи інвалідності
військовослужбовців,
військовозобов'язаних і резервістів,
призваних на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, та
інвалідності звільнених з військової
служби (зборів) осіб.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 даного
Порядку, у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин,
одноразова грошова допомога
виплачується військовослужбовцям
(крім військовослужбовців строкової
служби) у разі настання інвалідності
внаслідок виконання обов'язків
військової служби - інвалідам III групи у
розмірі 48-місячного грошового
забезпечення.

Абзацом п'ятим підпункту 4 пункту 2
Порядку передбачено, що для
військовослужбовців, які перебувають
на кадровій військовій службі або
проходять військову службу за
контрактом, грошове забезпечення
визначається за останньою посадою, яку
вони займали на день втрати
працездатності, а звільнених із служби
- на день звільнення виходячи з таких
складових: посадовий оклад, оклад за
військовим званням, відсоткова
надбавка за вислугу років.

Водночас частина друга статті 9 Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей» елементи грошового
забезпечення визначає по-іншому:
посадовий оклад, оклад за військовим
званням; щомісячні додаткові види
грошового забезпечення (підвищення
посадового окладу, надбавки, доплати,
винагороди, які мають постійний
характер, премія); одноразові додаткові
види грошового забезпечення.

Виходячи із визначених у частині
четвертій статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
загальних засад пріоритетності
законів над підзаконними актами для
визначення складових грошового
забезпечення щодо виплати одноразової
грошової допомоги слід застосовувати
положення не постанови Кабінету
Міністрів України від 28 травня 2008 року
№ 499, а Закону України «Про соціальний
і правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей», який має вищу
юридичну силу.

Аналогічна правова позиція була
висловлена колегією суддів Судової
палати в адміністративних справах
Верховного Суду України, зокрема, у
постановах від 12 листопада 2013 року
(справа № 21-383а13), 28 січня 2014 року (справи
№№ 21-475а13, 21-477а13), 11 лютого 2014 року
(справа № 21-495а13), 4 березня 2014 року
(справа 21-31а14), 15 квітня 2014 року (справа
№ 21-78а14), 10 червня 2014 року (справа №
21-171а14), а тому відповідно до ч. 1 ст. 244-2
КАС України є обов'язковою для всіх
судів України.

Так, позивачу виплачена одноразова
грошова допомога, як інваліду війни 3
групи в розмірі 48 місячного грошового
забезпечення в сумі 130300 гривень 80
копійок, виходячи з розміру грошового
забезпечення, визначеного в розрахунку
пенсії за вислугу років, що не
заперечувалося представником
відповідача.

Таким чином, 16 вересня 2009 року позивач
набув право на отримання одноразової
грошової допомоги відповідно до ст. 16
Закону України «Про соціальний та
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року
та постанови Кабінету Міністрів
України «Про затвердження Порядку та
умов призначення і виплати
одноразової грошової допомоги у разі
загибелі (смерті), поранення
(контузії, травми або
каліцтва) чи інвалідності
військовослужбовців,
військовозобов'язаних і
резервістів, призваних на навчальні
(або перевірочні) та спеціальні збори,
та інвалідності звільнених з
військової служби (зборів) осіб»
від 28 травня 2008 року №499 у розмірі
48-місячного грошового забезпечення за
останньою посадою на день встановлення
інвалідності.

З огляду на те, що інвалідність
позивачу була встановлена з 16 вересня
2009 року, колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції, що
відповідач при вирішення питання про
нарахування та виплату одноразової
грошової допомоги повинен був
керуватися п. 2 Порядку.

Тобто, одноразова грошова допомога
позивачу повинна була бути призначена
та виплачена у розмірі 48-місячного
грошового забезпечення за останньою
посадою на день встановлення
інвалідності.

З огляду на вищезазначене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції вірно встановив
фактичні обставини справи, дослідив
наявні докази, надав їм належну оцінку
та прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, то
колегія суддів апеляційної інстанції
підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства
оборони України на постанову
Солом'янського районного суду м. Києва
від 08 вересня 2014 року залишити без
задоволення.

Постанову Солом'янського районного
суду м. Києва від 08 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
в порядку ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Петрик І.Й.

Судді:
Борисюк Л.П.

Собків Я.М.

.

Головуючий суддя
Петрик І.Й.

Судді:
Борисюк Л.П.

Собків Я.М.