Справа № 667/8195/14-а
Суддя: Дзиговський Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 667/8195/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 жовтня 2014 року Комсомольський
районний суд м. Херсон в складі:

головуючого -
судді: Дзиговського Ю.В.

при секретарі:
Капітоновій А.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, суд -

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, посилаючись на те, що він має
статус учасника ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році
та віднесений до 2-ї категорії
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Так, з 23.06.1983 року по 18.03.1997
року він працював водієм в
Херсонському автотранспортному
підприємстві 21062 (яке 29.04.1986 року
перейменоване в Херсонське
автотранспортне підприємство 16562). На
підставі наказу № 39 від 06.06.1987 року
Херсонського автотранспортного
підприємства 16562, позивача було
відряджено в розпорядження
«Київгрузавтотранса» водієм
автомобілю «ГАЗ-53», державний номер
НОМЕР_2, для участі в ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, а саме для перевезення продтоварів
в зону екологічної обстановки в
Київській області (зона відчуження), в
період з 31.05.1987 року по 30.06.1987 року, тобто
в зазначений час він у зв'язку із
виконанням трудових обов'язків,
перебував у зоні екологічної
обстановки в Київській області (зона
відчуження), по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС. 18.06.2014
року він звернувся до Управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
із заявою про призначення йому пенсії
відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» із
зменшенням пенсійного віку на 8 років.
17.09.2014 року відповідачем, прийнято
рішення (протокол № 51), яким йому
відмовлено в призначенні пенсії за
віком відповідно до ст. 55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за відсутністю підтверджуючих
документів про роботу в 1987 році в зоні
відчуження в кількості 14 днів, що є
необхідною умовою для призначення
пенсії із зменшенням віку на 8 років,
згідно ст. 55 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». В зв'язку з чим, позивач
просить суд визнати протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
м. Херсоні щодо відмови в призначенні
йому пенсії за віком відповідно до ст. 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; скасувати протокол № 51
від 17.09.2014 року Управління Пенсійного
фонду України в м. Херсоні щодо відмови
йому в призначенні пенсії за віком
відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»;
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Херсоні призначити
йому пенсію зі зменшенням пенсійного
віку на 8 років відповідно до ч. 1 ст. 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 31.05.2014 року.

Позивач в судовому засіданні підтримав
заявлені позовні вимоги, просив суд
позов задовольнити по вищезазначеним
обставинам.

Представник відповідача в
судовому засіданні позов не визнав та
пояснив, що оскільки підтверджуючих
первинних документів
(товаро-транспортні накладні,
подорожні листи, табелі робочого часу
тощо) про роботу ОСОБА_1 у 1987 році в зоні
відчуження по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС у період з
31.05.1987 року по 30.06.1987 року позивачем не
надано, підстави для призначення йому
пенсії за віком із зменшенням
пенсійного віку, встановленого для
одержання державних пенсій відповідно
ст. 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», відсутні. Просив в
задоволенні позову відмовити в зв'язку
з його необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив такі факти та відповідні ним
правовідносини.

ОСОБА_1, позивач по справі, у
відповідності до трудової книжки серії
НОМЕР_3, з 23.06.1983 року працював на посаді
водія у Херсонському
автотранспортному підприємстві 21062,
яке відповідно наказу № 91 29.04.1986 року
перейменоване в Херсонське
автотранспортне підприємство 16562.

Відповідно виписки з наказу № 39 від
06.06.1987 року Херсонського
автотранспортного підприємства 16562
було наказано відрядити строком на
один місяць в розпорядження
«Київгрузавтотранса» ізотермічні
автомобілі ГАЗ - 53 водія ОСОБА_1
автомобіль державний номер НОМЕР_2 для
перевезення продтоварів в зону
екологічної обстановки у Київській
області.

ОСОБА_1 дійсно був направлений для
перевезення вантажу в зону екологічної
обстановки у Київській області строком
з 31.05.1987 року по 30.06.1987 року, згідно
наказу № 39 від 06.06.1987 року, що також
підтверджується довідкою Херсонського
автотранспортного підприємства 16562 №
7/9 від 21.12.1992 року.

Згідно довідки Херсонського
автотранспортного підприємства 16562
ОСОБА_1 дійсно знаходився у відрядженні
по ліквідації наслідків на
Чорнобильській АЕС згідно наказу № 39
від 06.06.1987 року з автомобілем ГАЗ-53. За
час відрядження йому нарахована
заробітна плата 349 рублів, 75 %
середнього заробітку натомість
відрядних 141 рубль. Всього нараховано 490
рублів. Подорожні листи, табель обліку
робочого часу, платіжні відомості по
закінченні трьох років здано в утиль,
що також підтверджується довідкою
Херсонського автотранспортного
підприємства 16562 № 105 від 23.02.1993 року,
копією особового рахунку ОСОБА_1 за
червень місяць 1987 року.

Згідно наказу № 3-к від 13.01.1997 року
Херсонського автотранспортного
підприємства 16562 ОСОБА_1 водію
автоколони № 3 надано додаткову
оплачувану відпустку як учаснику
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС строком на 14 робочих днів, з 20.01.1997
року по 04.02.1997 року включно.

Згідно довідки Товариства з додатковою
відповідальністю «Херсонське
підприємство автомобільного
транспорту 16562» № 17 від 29.05.2014 року яка
видана ОСОБА_1 про те, що первинна
документація (накази про відрядження,
подорожні листи, табель обліку
робочого часу) за період 1985 року по 1988
року не збереглися, були знищені, що
також підтверджується актом
Херсонського автотранспортного
підприємства 16562 від 12.09.1997 року.

На даний час позивач має посвідчення
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1987 році серії
НОМЕР_1.

18.06.2014 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Херсоні із заявою про призначення
йому пенсії за віком відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Відповідно протоколу
засідання Комісії Управління
Пенсійного фонду України в м.Херсоні №
51 від 17.09.2014 року, ОСОБА_1 було
відмовлено в призначенні пенсії за
віком відповідно до ст. 55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за відсутності підтверджуючих
документів про роботу в 1987 році в зоні
відчуження в кількості 14 днів, що є
необхідною умовою для призначення
пенсії із зменшенням віку на 8 років,
згідно ст. 55 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

У статті 14 Конвенції «Про права та
загальні свободи людини» зазначається,
що кожна людина має право на працю та на
захист від безробіття, а також на рівну
винагороду за рівнозначну роботу,
включаючи отримання пільг, на однакові
умови відносно роботи рівної цінності
та на рівний підхід до оцінки якості
роботи.

У відповідності до ст.46 Конституції
України, громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Згідно ч.1 ст. 10 Закону України
«Про статус i соцiальний захист
громадян, якi постраждали внаслiдок
Чорнобильської катастрофи»,
учасниками лiквiдацiї наслiдкiв аварiї на
Чорнобильськiй АЕС вважаються
громадяни, які безпосередньо брали
участь у будь-яких роботах, пов'язаних з
усуненням самої аварiї, її наслiдкiв у
зонi вiдчуження у 1986-1987 роках незалежно
вiд кiлькостi робочих днiв.

Вiдповiдно до ст. 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам, якi
працювали або проживали на територiї
радiоактивного забруднення, пенсiї
надаються iз зменшенням пенсiйного вiку,
встановленого для одержання державних
пенсiй: зокрема учасникам лiквiдацiї
наслiдкiв аварiї на ЧАЕС‚ якi працювали
у 1987 роцi у зонї вiдчуження не менше
чотирнадцяти календарних днiв - на
вісім рокiв.

Згідно п.7 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсiй вiдповiдно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України 25.11.2005 року №22-1,
зареєстрованого в Мiністерствi юстицiї
України 27.12.2005 року №1566/11846, пiд час
призначення (перерахунку) пенсiї за
вiком подають, зокрема, документи, що
посвiдчують особливий статус особи i
довiдку про перiод участi в лiквiдацiї
наслiдкiв аварії на ЧАЕС, форму якої
затверджено постановою Державного
комiтету СРСР по працi i соцiальних
питаннях вiд 09.03.1988р. №122 або довiдку
архiвної установи, або iншi первиннi
документи, у яких зазначено перiод
роботи, населений пункт чи об'єкт, де
особа здiйснювала роботи з лiквiдацiї
наслiдкiв аварiї на ЧАЕС (табелi облiку
робочого часу за перiод роботи в зонi,
подорожнi листа для водiїв, копiї
вiдомостей (особових рахункiв) на
виплату заробiтної плати).

Таким чином, на підставі досліджених в
судовому засіданні доказів, суд дійшов
висновку, що оскільки ОСОБА_1, працюючи
в Херсонському автотранспортному
підприємстві 21062, яке було
перейменоване в Херсонське
автотранспортне підприємство 16562, був
відряджений водієм автомобілю ГАЗ -53
державний номер НОМЕР_2 для участі в
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, де був
безпосередньо зайнятий на роботах,
передбачених постановою ЦК КПРС Ради
Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987 року №
14970378 і постановою Ради Міністрів СРСР і
ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195, що дають
право на державну пенсію на пільгових
умовах у відповідності зі Списком №1,
затвердженого постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, що
підтверджується довідкою Товариства з
додатковою відповідальністю
«Херсонське підприємство
автомобільного транспорту 16562» № 28 від
29.05.2014 року, та не має можливості надати
інші відомості про дні виїзду в зони
(об'єкти, населені пункти), де
проводились роботи по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
через їх знищенні за минуванням
терміну зберігання, він має право на
призначення пенсії за віком відповідно
до Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

У відповідності до ч.2 ст.71 КАС України,
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем, в порушення даної норми,
не надано суду доказів правомірності
свого рішення щодо відмови ОСОБА_1 в
призначенні пенсії за віком відповідно
до ст.55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Діючим законодавством
України не передбачено обов'язку
людини зберігати первинні документи,
які б містили відомості про дні виїзду
в зони, де проводились роботи по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС. На теперішній час
отримати такі документи неможливо, в
зв'язку з тим, що термін їх зберігання
становить три роки.

Згідно ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, суд вважає, що
Управління Пенсійного фонду України в
м.Херсоні протиправно прийняло рішення
про відмову в призначенні ОСОБА_1
пенсії за віком відповідно до ст.55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Оцінивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, суд вважає, що позов
обґрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст.14 Конвенції «Про права та
загальні свободи людини», ст.ст. 19, 46, 152
Конституції України, ст.ст. 8-11, 17, 71, 72, 86,
159-162 КАС України, Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», Порядком
подання та оформления документiв для
призначення (перерахунку) пенсiй
вiдповiдно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсiйне
страхування», затвердженого
постановою правлiння Пенсiйного фонду
України 25.11.2005 року №22-1,
зареєстрованого в Мiністерствi юстицiї
України 27.12.2005 року №1566/11846, суд -

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в м. Херсоні про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
щодо відмови в призначенні ОСОБА_1
пенсії за віком відповідно до ст. 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Скасувати протокол № 51 від 17.09.2014 року
Управління Пенсійного фонду України в
м. Херсоні щодо відмови ОСОБА_1 в
призначенні пенсії за віком відповідно
до ст. 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Херсоні призначити
ОСОБА_1 пенсію зі зменшенням пенсійного
віку на 8 років відповідно до ч. 1 ст. 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 31.05.2014 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі в десятиденний строк з дня її
проголошення апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної
інстанції. У разі застосування судом
частини третьої статті 160 КАС України, а
також прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя: