Справа № 2а-0770/646/12
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/36831/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Єрьоміна А.В.(головуючий);
Кравцова О.В., Цуркана М.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Державної податкової
інспекції у м. Ужгороді Закарпатської
області до товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрокомплекс", треті
особи без самостійних вимог - Державний
реєстратор Виконавчого комітету
Донецької міської ради, Державний
реєстратор Виконавчого комітету
Ужгородської міської ради, про
скасування державної реєстрації змін
до установчих документів та
зобов'язання вчинити певні дії, що
переглядається за касаційною скаргою
Державної податкової інспекції у м.
Ужгороді Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області на
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 15 травня 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 18 червня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2012 року Державна податкова
інспекція у м. Ужгороді (далі - позивач)
звернулась до суду з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрокомплекс" (далі -
відповідач), треті особи без
самостійних вимог - Державний
реєстратор Виконавчого комітету
Донецької міської ради, Державний
реєстратор Виконавчого комітету
Ужгородської міської ради про
скасування державної реєстрації змін
до установчих документів стосовно
зміни місцезнаходження відповідача з
Донецької області, Ленінський район,
вул. Кірова, 17 на Закарпатську області,
м. Ужгород, вул.. Станційна, 52, а надалі -
на м. Ужгород, вул. Базиловича, 2/3,
зобов'язання державного реєстратора
Ужгородської міської ради та
державного реєстратора Донецької
міської ради провести реєстраційні дії
щодо відміни цих записів зміни
місцезнаходження відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що для
проведення реєстрації змін до
установчих документів відповідач
подав державному реєстратору
недостовірні дані щодо зміни юридичної
адреси, оскільки фактично за новою
адресою це підприємство ніколи не
знаходилося, тобто відомості, внесені
записом державного реєстратора є
недостовірними, вказане унеможливлює
здійснення позивачем його функцій щодо
контролю за повнотою, достовірністю та
своєчасністю сплати відповідачем
податкових платежів до бюджету,
проведення перевірок в межах
компетенції позивача, заходів,
спрямованих на стягнення податкового
боргу з вищевказаного підприємства.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 15 травня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 18 червня 2014
року, в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, позивач просить
оскаржувані рішення скасувати,
ухвалити нове судове рішення про
задоволення адміністративного позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши
оскаржувані рішення судів та матеріали
справи в межах доводів касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що
скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 5 липня 2005 року
позивач зареєстрований державним
реєстратором Донецької міської ради як
юридична особа за адресою: м. Донецьк,
вул. Кірова, 17.

29 грудня 2010 року держреєстратором
виконавчого комітету Донецької
міської ради до Єдиного державного
реєстру внесено записи «внесення змін
до відомостей про юридичну особу, що не
пов'язані зі змінами в установчих
документах», відповідно до якого
відповідач змінив адресу свого місяця
знаходження на адресу: Закарпатська
область, м. Ужгород, вул. Станційна, 52 та
«зняття з обліку»; 17 січня 2011 року
держєреєстратором Ужгородської
міської ради внесено запис «взяття на
облік».

Підставою для звернення Державної
податкової інспекції у м. Ужгороді до
суду із вказаним позовом стало
пояснення директора приватного
підприємства «Мелете» про те, що
відповідач за адресою м. Ужгород, вул.
Станційна, 52 не знаходиться.

Колегія суддів зазначає, що відносини,
які виникають к сфері державної
реєстрації юридичних осіб, а також
фізичних осіб підприємців, регулюються
Законом України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» від 15 травня 2003 року
№ 755-ІV (далі - Закон № 755-ІV).

Згідно із статтею четвертою Закону №
755-ІV державна реєстрація юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців - це
засвідчення факту створення або
припинення юридичної особи,
засвідчення факту набуття або
позбавлення статусу підприємця
фізичною особою, а також інших
реєстраційних дій, які передбачені цим
Законом, шляхом внесення відповідних
записів до Єдиного державного реєстру
(далі - ЄДР). Обов'язковій державній
реєстрації підлягають зміни до
установчих документів юридичної особи,
шляхом внесення відповідних записів
ЄДР.

Статтею 16 Закону № 755-ІV визначено, що
ЄДР створюється з метою забезпечення
органів державної влади, а також
цивільного обороту інформацією про
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців з ЄДР.

Відповідно до частини першої статті 17
Закону № 755-ІV відомості про юридичну
особу або фізичну особу-підприємця
включаються до ЄДР шляхом внесення
записів на підставі відомостей з
відповідних реєстраційних карток та
відомостей, що надаються юридичними
особами державному реєстратору за
місцезнаходженням реєстраційної
справи згідно із законодавством
України. Частиною третьою статті 8
Закону № 755-ІV встановлено, що установчі
документи (установчий акт, статут або
засновницький договір, положення)
юридичної особи повинні містити
відомості, передбачені законом.
Відповідальність за відповідність
установчих документів законодавству
несуть засновники (учасники) юридичної
особи.

Таким чином, до повноважень державного
реєстратора не відноситься здійснення
перевірки інформації, що міститься в
документах, наданих для державної
реєстрації змін на предмет їх
відповідності законодавству статутним
документам та перевірка повноважень
осіб, які приймали участь в установчих
або загальних зборах. Відповідальність
за відповідність установчих
документів законодавству несуть
засновники (учасники) юридичної особи,
тобто саме юридична особа зобов'язана
надати державному реєстратору
достовірні дані щодо реєстрації.

Відповідно до вимог статті 29 Закону №
755-ІV для проведення державної
реєстрації змін до установчих
документів юридична особа повинна
подати (надіслати рекомендованим
листом з описом вкладення) такі
документи : заповнену реєстраційну
картку на проведення державної
реєстрації змін до установчих
документів юридичної особи; примірник
оригіналу або нотаріально засвідчену
копію рішення про внесення змін до
установчих документів; оригінали
установчих документів юридичної особи
з відміткою про їх державну реєстрацію
або документ, що підтверджує внесення
плати за публікацію у спеціалізованому
друкованому засобі масової інформації
повідомлення про втрату оригіналів
установчих документів; два примірники
змін до установчих документів
юридичної особи у вигляді окремих
додатків або два примірники установчих
документів у новій редакції; документ,
що підтверджує внесення
реєстраційного збору за проведення
державної реєстрації змін до
установчих документів.

Законом № 755-ІV державному реєстратору
заборонено вимагати документи для
проведення державної реєстрації змін
до установчих документів юридичної
особи, які не передбачені статтею 29
цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 25
Закону № 755-ІV державний реєстратор за
відсутності підстав для залишення
документів, які подані для проведення
державної реєстрації юридичної особи,
без розгляду, зобов'язаний перевірити
ці документи на відсутність підстав
для відмови у проведенні державної
реєстрації юридичної особи, які
передбачені частиною першою статті 27
цього Закону. Перелік цих підстав є
вичерпним і включає, зокрема,
невідповідність відомостей. Які
вказані в реєстраційній картці на
проведення державної реєстрації
юридичної особи, відомостям, які
зазначені в документах, що подані для
проведення державної реєстрації
юридичної особи, невідповідність
установчих документів вимогам частини
восьмої цієї статті Закону № 755-ІV.

Частинами дванадцятою та
чотирнадцятою статті 19 Закону № 755-ІV
передбачено, що у разі надходження
державному реєстратору від органу
державної податкової служби
повідомлення встановленого зразка про
відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням державний
реєстратор зобов'язаний надіслати
рекомендованим листом протягом п'яти
робочих днів з дати надходження
зазначеного повідомлення юридичній
особі повідомлення щодо необхідності
подання державному реєстратору
реєстраційної картки.

У разі неподання юридичною особою
протягом місяця з дати надходження їй
відповідного повідомлення
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу державний реєстратор повинен
внести до ЄДР запис про відсутність
підтвердження зазначених відомостей
датою, яка встановлена для чергового
подання реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу. Якщо державному реєстратору
повернуто рекомендованого листа,
державний реєстратор повинен внести до
ЄДР запис про відсутність юридичної
особи за місце знаходженням.

Отже, суди першої та апеляційної
інстанцій дійшли вірного висновку про
те, що державним реєстратором
виконавчого комітету Ужгородської
міської ради при виконанні ним своїх
посадових обов'язків були дотримані
вимоги статті 19 Закону № 755-ІV, а
відсутність юридичної особи
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрокомплекс» за
місцезнаходженням не може мати
наслідком скасування або визнання
неправомірним запису в ЄДР стосовно
місцезнаходження юридичної особи, а
може бути підставою для постановлення
судового рішення щодо припинення
юридичної особи відповідно до статті 38
Закону № 755-ІV.

З урахуванням викладеного, висновки
суду про відмову в задоволенні цього
позову є правильними, а доводи,
викладені в касаційній скарзі,
зазначених висновків не спростовують
та не дають підстав вважати судові
рішення такими, що ухвалені з
порушеннями норм матеріального або
процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Ужгороді Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області залишити без задоволення, а
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 15 травня 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 18 червня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді :