Справа № 820/15830/14
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 жовтня 2014 р.
№ 820/15830/14

Харківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Нуруллаєва І.С.,

при секретарі судового засідання -
Малишевої І.М.,

за участю: представника позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідача -
Тарана М.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у приміщенні
Харківського окружного
адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Державної податкової інспекції у
Московському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкового повідомлення-рішення,
податкової вимоги, рішення, -

В С Т А Н О В
И В:

Позивач, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Московському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, в якому просить
суд :

- скасувати податкове
повідомлення-рішення № від
14.07.2014;

- скасувати вимогу про сплату
боргу (недоїмки) № Ф- від 01.07.2014 р.;

- скасувати рішення про
застосування штрафних санкцій №
від 14.07.2014 р.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що порушень законодавства не
допускав, податки обчислював
правильно, спірне податкове
повідомлення-рішення, вимога про
сплату боргу та рішення про
застосування штрафних санкцій
суперечать ч. 3 ст. 2 КАС України. Так,
позивач послався на безпідставність
висновків Державної податкової
інспекції у Московському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Відповідач у судовому засідання
проти заявленого позову заперечував.
Згідно наданих до суду письмових
заперечень пояснив, що оскаржувані в
даній справі податкове
повідомлення-рішення № від 14.07.2014
вимога про сплату боргу (недоїмки) №
Ф- від 01.07.2014 р. та рішення про
застосування штрафних санкцій №
від 14.07.2014 р. є цілком законними та
обґрунтованими, винесені відповідно
до чинного законодавства, а позовні
вимоги позивача є безпідставними та
необґрунтованими, посилаючись на те, що
ФО-П ОСОБА_3 порушено вимоги -
п.138,2 ст.138, п. 177.2 п,177.4.ст. 177 розділу IV
Податкового кодексу України від 2
грудня 2010 року №275'5-УІ) зі змінами та
доповненнями. Донараховано податку з
доходів фізичних на суму 79463,36 грн.;
пп.7.1.2 П.-7.1 ст.7, ст. 25 Закону України від
08 липня 2010 року №'2464-УІ „Про збір та
облік єдиного. внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування". Донараховано
єдиного соціального внеску на суму
141449,78 грн.

Суд, вивчивши доводи позову та
заперечень проти нього, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, проаналізувавши зміст
норм матеріального і процесуального
права, які врегульовують спірні
правовідносини, виходить з таких
підстав.

Судом встановлено, що позивач -
ФОП ОСОБА_3 , згідно з Свідоцтва про
державну реєстрацію фізичної особи -
підприємця 30.06.2000 року, був
зареєстрований як платник ПДВ
Виконавчим комітетом Харківської
міської ради, код ЄДРПОУ - НОМЕР_3. (а.с.86,
т. 1).

Пунктом 75.1.2 ст. 75 Податкового
кодексу України встановлено, що
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Згідно п. 77.1., п. 77.2. ст. 77 Податкового
кодексу України документальна планова
перевірка повинна бути передбачена у
плані-графіку проведення планових
документальних перевірок.

Пунктом 77.4 ст. 77 Податкового
кодексу України рішення про
проведення документальної планової
перевірки керівником контролюючого
органу оформлюється наказом.

Право на проведення документальної
планової перевірки платника податків
надається лише у випадку, коли йому не
пізніше ніж за 10 календарних днів до
дня проведення зазначеної перевірки
вручено під розписку або надіслано
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення копію наказу про
проведення документальної планової
перевірки та письмове повідомлення із
зазначенням дати початку проведення
такої перевірки.

Фахівцями Державної податкової
інспекції у Московському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області, на
підставі направлень від 10.06.2014 р. №1156
та №1157, на підставі наказу Державної
податкової інспекції у Московському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області від
29.05.2014 р. №757, згідно з п.п. 75.1 ст. 75 , п.77.4
ст.77, Податкового кодексу України,
проведено документальну планову
виїзну перевірку ФОП ОСОБА_3 (код ЄДРПОУ
НОМЕР_3) з питань дотримання вимог
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2012 р. по 31.12.2013 р.

За результатами перевірки було
складено акт №2240/20-34-17-03-07/НОМЕР_3 від
01.07.2014 р. (а.с. 12-36 т. 1).

Відповідно до висновків акту
перевірки податковим органом
встановлено порушенняФО-П ОСОБА_3 п.138,2
ст.138, п. 177.2 п,177.4.ст. 177 розділу IV
Податкового кодексу України від 2
грудня 2010 року №275'5-УІ) зі змінами та
доповненнями. Донараховано податку з
доходів фізичних на суму 79463,36 грн.;
пп.7.1.2 П.-7.1 ст.7, ст. 25 Закону України від
08 липня 2010 року №'2464-УІ „Про збір та
облік єдиного. внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування". Донараховано
єдиного соціального внеску на суму
141449,78 грн.

На підставі вище зазначеного акту
перевірки керівником Державної
податкової інспекції у Московському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області було
винесено податкове
повідомлення-рішення № від 14.07.2014
вимога про сплату боргу (недоїмки) №
Ф- від 01.07.2014 р. та рішення про
застосування штрафних санкцій №
від 14.07.2014 р. (а.с. 9,10,11 т. 1)

Підставами для винесення спірних
податкових повідомлень-рішень стали
зокрема висновки відповідача щодо
взаємовідносин між ФОП ОСОБА_3 ФОП
ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_7 ", а
саме з приводу договорів про надання
послуг із збирання та вивезення рідких
побутових відходів.

Державною податковою інспекцію у
Московському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області було зроблено
висновок, що ФОП ОСОБА_3 в порушення
п.177.4 ст177 Податкового кодексу України
№2755-У1 від 02.12.20Юр включено витрати з
асенізаційних робіт (послуг із
збирання та вивезення рідких побутових
відходів послуг із збирання та
вивезення рідких побутових відходів)
на загальну суму 479141,0 які
безпосередньо не пов'язані з
отриманням доходів. Та щодо порушення
пп.7.1.2 П.-7.1 ст.7, ст. 25 Закону України від
08 липня 2010 року №'2464-УІ „Про збір та
облік єдиного. внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування". Донараховано
єдиного соціального внеску на суму
141449,78 грн.

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість мотивів, покладених
суб'єктом владних повноважень в основу
спірних податкових повідомлень -
рішень на відповідність вимогам ч. 3 ст.
2 КАС України, суд встановив наступне.

Між ФОП ОСОБА_3 (споживач) та ФОП
ОСОБА_5 (виконавець) було

укладено договір про надання послуг із
збирання та вивезення рідких побутових
відходів № ВРВ 03-01-2012 від 03.01.2012 р. (а.с.
113-114, т.1)

В свою чергу, ФОП ОСОБА_5 було
укладено договір з ТОВ «Харківський
комбінат упорядкування та поводження з
відходами» договору № 2 від 29.03.2012 р. на
злив (приймання) рідких відходів. (а.с.
115-117, т1)

Згідно з п. 1.1. договору про
надання послуг із збирання та
вивезення рідких бутових відходів №
ВРВ 03-01-2012 від 03.01.2012 р. споживач доручає,
а виконавець надає йому послуги із
збирання та вивезення рідких побутових
відходів, накопичених у споживача, на
умовах цього договору.

Фактичність виконання послуг за
вказаним договором підтверджується
актами виконаних робіт: № 002від 13.01.2012
р., № 012 від 27.01.2012 р., № 018 від 15.02.2012 р., №
023 від 05.03.2012 р., № 041 від 23.03.2012 р., № 054 від
13.04.2012 р., № 061 від 02.05.2012 р., № 067 від 14.05.2012
р., № 071 від 31.05.2012 р., № 077 від 18.06.2012 р., №
089 від 12.07.2012 р., № 096 від 16.07.2012 р., № 105 від
01.08.2012 р., № 110 від 16.08.2012 р., № 122 від 31.08.2012
р., № 133 від 17.09.2012 р., № 145 від 01.10.2012 р., №
152 від 17.10.2012 р., № 60 від 01.11.2012 р., № 167 від
15.11.2012 р., № 175 від 03.12.2012 р., № 185 від 17.12.2012
я, № 005 від 16.01.2013 р., № 002 від 02.01.2013 р., №
011 від 01.02.2013 р., № 027 від 8.02.2013 р., № 035 від
01.03.2013 р. (а.с. 120-143, т.1)

Оплата за вказаним договором на
загальну суму 306550,00 грн. здійснена
позивачем шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок ФОП ОСОБА_5, що підтверджується
платіжними дорученнями: № 5 від 13.01.2012 р.
на суму 8800 грн., № 30 від 32.02.2012 р. на суму
8800 грн., № 48 від 17.02.2012 р. на суму 8800 грн.,
№ 69 від 07.03.2012 р., на суму 8800 грн., № 84 від
24.03.2012 р. на суму 6800 грн., № 85 від 26.03.2012 р.
на суму 2000 грн., № 114 від 13.04.2012 р. на суму
10325 грн., № 144 від 04.05.2012 р. на суму 3325 грн.,
№ 148 від 07.05.2012 р. на суму 7000 грн., № 156 від
16.05.2012 р. на суму 14750 грн., № 190 від 06.06.2012
р. на суму 14750 грн., № 226 від 20.06.2012 р. на
суму 11800 грн., № 245 від 02.07.2012 р. на суму
10000 грн., № 259 від 07.07.2012 р. на суму 1800 грн.,
№ 270 від 16.07.2012 р. на суму 13275 грн., № 301
від 03.08.2012 р. на суму 11800 грн., № 327 від
16.08.2012 р. на суму 13275 грн., № 357 від 03.09.2012
р. на суму 13275 грн., № 397 від 17.09.2012 р. на
суму 11800 грн., № 422 від 03.10.2012 р. на суму
13275 грн., № 453 від 17.10.2012 р. на суму 13275
грн., № 477 від 01.11.2012 р. на суму 11800 грн., №
506 від 16.11.2012 р. на суму 13275 грн., № 536 від
06.12.2012 р. на суму 13275 грн., № 567 від 26.12.2012
р. на суму 13275 грн., № 14 від 10.01.2013 р. на
суму 8850 грн., № 31 від 25.01.2013 р. на суму 3000
грн., № 23 від 22.01.2013 р. на суму 7325 грн., № 50
від 07.02.2013 р. на суму 10325 грн., № 72 ввід
26.02.2013 р. на суму 7375 грн., № 95 від 11.03.2013 р.
на суму 10325 грн.(а.с. 144-174, т.1)

Між ФОП ОСОБА_3 (споживач) та ФОП
ОСОБА_6 (виконавець) було укладено
договір про надання послуг із збирання
та вивезення рідких побутових відходів
№ ВРВ 16-03-2013 від 16.03.2013 р. (а.с. 175-178, т.1).

В свою чергу, ФОП ОСОБА_6 було укладено
договір з ТОВ «Харківський комбінат
упорядкування та поводження з
відходами» договору 137 від 24.05.2013 р.
(а.с.181-186,т.1) на злив (приймання) рідких
відходів № 5 від 13.05.2013 р. про надання
послуг по прийманню рідких відходів.

Згідно з п. 1.1. договору про
надання послуг із збирання та
вивезення рідких побутових відходів №
ВРВ 16-03-2013 від 16.03.2013 р. споживач доручає,
а виконавець надає йому надання послуг
із збирання та вивезення рідких
побутових відходів, накопичених у
споживача, на умовах цього договору.

Фактичність виконання послуг за
вказаним договором підтверджується
актами виконаних робіт: № 1 від 31.03.2013 р.,
№ 2 від 15.04.2013 р., № 3 від 30.04.2013 р., № 4 від
15.05.2013 р., № 5 від 16.05.2013 р., № 006 від 01.06.2013
р., № 007 від 15.06.2013 р., № 008 від 01.07.2013 р., №
009 від 16.07.2013 р., № 010 від 01.08.2013 р., № 011
від 15.08.2013 р., № 012 від 01.09.2013 р., № 013 від
16.09.2013 р., № 014 від 01.10.2013 р.

Оплата за вказаним договором на
загальну суму 148291,00 грн. здійснена
позивачем шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок ФОП ОСОБА_5, що підтверджується
платіжними дорученнями: № 131 від 05.04.2013
р. на суму 5610 грн., № 221 і 18.04.2013 р. на суму
8041 грн., № 267 від 15.05.2013 р. на суму 7480 грн.,
№ 272 від: 18.05.2013 р. на суму 8415 грн., № 305
від 10.06.2013 р. на суму 9350 грн., № 337 від 06.2013
р. на суму 12155 грн., № 363 від 08.07.2013 р. на
суму 11220 грн., № 378 від І 07.2013 р. на суму
12155 грн., № 393 від 02.08.2013 р. на суму 13090
грн., № 421 від 08.2013 р. на суму 12155 грн., № 444
від 04.09.2013 р. на суму 13090 грн., № 466 від 15
09.2013 р. на суму 11220 грн., № 493 від 07.10.2013 р.
на суму 12155 грн., № 508 від 25.10.2013 р. на суму
12155 грн.

Між ФОП ОСОБА_3 (споживач) та ФОП
ОСОБА_7 (виконавець) було укладено
договір про надання послуг із збирання
та вивезення рідких побутових відходів
№ ВРВ 21-10-2013 від 21.10.2013 р., згідно з п. 1.1.
якого споживач доручає, а виконавець
надає надання послуг із збирання та
вивезення рідких побутових відходів,
накопичених у споживача, на умовах
цього договору.(а.с.211-214, т.1)

Фактичність виконання послуг за
вказаним договором підтверджується
актами виконаних робіт: № 1310/1 від 31.10.2013
р., № 1311/2 від 15.11.2013 р., № 1311/3 від :-0.11.2013
р., № 1312/4 від 16.12.2013 р., № 1312/5 від 31.12.2013
р.(а.с. 216-220, т.1).

Оплата за вказаним договором на
загальну суму 39300,00 грн. здійснена
позивачем шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок ФОП ОСОБА_7, що утверджується
платіжними дорученнями: № 533 від 11.11.2013
р. на суму 8700 грн., № 576 : від 11.12.2013 р. на
суму 7800 грн., № 595 від 19.12.2013 р. на суму 7800
грн., № 12 від 9.01.2014 р. на суму 15000 грн. (а.с.
221-224, т.1)

Щодо виключення витрат на оплату
послуг із збирання та вивезення рідких
побутових відходів суму 479141,00 грн. зі
складу валових витрат позивача, на
договір оренди № 012012-2 від 03.01.2012 р.
предметом якого є передача в тимчасове
платне використання (оренду)
нежитлового приміщення - загальні
туалеті площею 390 кв.м. та п. 5 даного
договору, згідно з яким до складу
орендної плати віднесено витрати по
водовідведенню та каналізації, що
нібито суперечить чинному податковому
законодавству суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 177.2. ст. 177
Податкового кодексу України об'єктом
оподаткування чистий оподатковуваний
дохід, тобто різниця між загальним
оподатковуваним доходом і виручка у
грошовій та негрошовій формі) і
документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної особи -
підприємця.

Згідно з п.п. 164.2.5. п. 164.2 ст. 164
Податкового кодексу України до
загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку включаються дохід від надання
майна в лізинг, оренду або суборенду
(строкове володіння та/або
користування), визначений у порядку,
встановленому пунктом 170.1 статті 170
цього Кодексу.

Орендна плата отримана за
договором оренди № 012012-2 від 03.01.2012 р. у
загальній сумі 112320,00 грн. відноситься
до складу доходів позивача та не може
слугувати приводом для не включення
документально підтверджених витрат до
складу валових.

Відповідно до п.п. 1.1., 5.1. договору
оренди № 012012-2 від 03.01.2012 р. орендодавець
(ФОП ОСОБА_3) передає, а орендар (ФОП
ОСОБА_8) приймає в тимчасове платне
користування (оренду) наступне майно:
нежитлове приміщення - громадські
вбиральні загальною площею 390 кв.м.,
плата за користування якими становить
4680,00 грн. на місяць.

Оплату за договором оренди № 012012-2
від 03.01.2012 р. ФОП ОСОБА_8 проведено
шляхом перерахування коштів на
розрахунковий рахунок позивача, що
підтверджується виписками ПАТ «КБ
Хрещатик» по рахунку НОМЕР_4 за 26.12.2012 р.
на суму 1088,00 грн., від 04.02.2013 р. на суму
14040,00 грн. та на суму 55072,00 грн., від 06.03.2013
р. на суму 4190,00 грн., від 01.10.2013 р. на суму
4680,00 грн. та на суму 23890,00 грн., від 02.12.2013
р. на суму 4680,00 грн., від 03.12.2013 р. на суму
4680,00 грн. загалом га загальну суму 112320,00
грн.

Оцінивши зазначені правочини за
правилами ст.86 КАС України, суд
відзначає, що спірний правочин
укладений між правоздатними та
дієздатними юридичними особами, за
формою та змістом не суперечить закону,
предметом спірних правочинів не є речі,
що обмежені в цивільному обороті.

Таким чином, дані договіри
визнається судом належним та
допустимим доказом наявності між
позивачем та контрагентами позивача
факту вчинення правочинну в розумінні
ст.202 Цивільного кодексу України. Суд
також зазначає, що згідно ст.ст.6, 627
Цивільного кодексу України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ч.2 ст.180
Господарського кодексу України,
господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у
передбачених законом порядку та формі
досягнуто згоди щодо усіх його
істотних умов. Істотними є умови,
визнані такими за законом чи необхідні
для договорів даного виду, а також
умови, щодо яких на вимогу однієї із
сторін повинна бути досягнута згода.

Стаття 712 Цивільного кодексу
України передбачає, що за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Оцінивши перелічені первинні
документи за правилами ст. 86 КАС
України, суд відмічає, що зміст
оглянутих документів містить назву
документа (форми), дату та місце
складання, назву підприємства, від
імені якого складено документ, зміст та
обсяг господарської операції, одиницю
виміру господарської операції,
особистий підпис особи, яка брала
участь у здійсненні господарської
операції, первинні документи виписані
реально існуючими суб'єктами права.

Суд доходить висновку, що
оглянуті документи не мають дефектів
форми, змісту або походження, котрі в
силу ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", ст. 44 Податкового
кодексу України, п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. № 88, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за № 168/704; далі за текстом - Положення №
88) спричиняють втрату первинними
документами юридичної сили і
доказовості, призвели до зміни в
структурі активів платника податків, а
відтак сприймаються судом як належні
та допустимі докази реальності
вчинення господарських операцій.

Щодо порушення п.п. 7.1.2. п.7.1. ст. 7,
ст. 25 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне страхування» від 08.07.2010 р. №
2464-УІ обґрунтоване відповідачем
посиланням на порушення позивачем п.
138.2 ст. 138., п. 177.2., 177.4. ст. 177 Податкового
кодексу України,та виключенням зі до
складу валових витрат позивача витрати
з асенізаційних робіт (послуг із
збирання та вивезення рідких побутових
відходів) на загальну суму 479141,00 грн.,
суд зазначає.

Донарахування єдиного соціального
внеску у розмірі 34.7 % з сум доходів на
який нараховується єдиний внесок на
суму 14149,78 грн. здійснено податковим
органом, у зв'язку з тим, що «перевіркою
достовірності відображення у
звітності сум доходу, отриманого від
здійснення діяльності, що підлягає
обкладанню податком на доходи фізичних
осіб, на який нараховується єдиний
внесок виявлено розбіжність в сумі
479141,00 грн.»

В свою чергу, на підставі п. З ч. 11
ст. 25 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне страхування» у зв'язку із
донарахуванням єдиного соціального
внеску на загальнообов'язкове державне
страхування в сумі 14149,78 грн.
відповідачем винесене рішенням про
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску № від 14.07.2014 р. в розмірі
1236,03 грн.

Обчислення єдиного соціального
внеску на загальнообов'язкове державне
страхування здійснено відповідачем
згідно з п. З ст. 9 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
страхування» на підставі висновку
«Акту перевірки» щодо порушення
позивачем п. 138.2 ст.138, п.п. 177.2., 177.4. ст. 177
Податкового кодексу України, внаслідок
якого зі складу валових витрат
виключено витрати з асенізаційних
робіт (послуг із збирання та вивезення
рідких побутових відходів) на загальну
суму 479141,00 грн., що призвело до штучного
збільшення сум доходу, отриманого від
здійснення діяльності, що підлягає
обкладанню податком на доходи фізичних
осіб, на який нараховується єдиний
внесок на 479141,00 грн.

Оскільки позивач правомірно,
відповідно вимог чинного податкового
законодавства, відніс витрати на
оплату послуг із збирання та вивезення
рідких побутових відходів в період з
01.01.2012 р. по 31.12.2012 р. на загальну суму
479141,00 грн. до складу валових витрат,
внаслідок чого відсутнє збільшення сум
доходу, отриманого від здійснення
діяльності, що підлягає обкладанню
податком на доходи фізичних осіб, на
який нараховується єдиний внесок на
479141,00 грн.

Таким чином, відсутні ї правової
підстави для нарахування на згідно з
п.п. 7.1.2. - 7.1. ст. 7 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
страхування» суми недоїмки з єдиного
соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
страхування в сумі 14149,78 грн. та
застосування штрафних санкцій за
донарахування своєчасно не
нарахованого єдиного внеску в розмірі
1236,03 грн.

Таким чином, з досліджених в
судовому засіданні письмових доказів,
пояснень представників сторін, судом
встановлено відсутність порушень в
діях позивача при формуванні валових
витрат по взаємовідносинам з його
контрагентами, в наслідок чого
відсутнє збільшення сум доходу,
отриманого від здійснення діяльності,
що підлягає обкладанню податком на
доходи фізичних осіб, на який
нараховується єдиний внесок за період,
що перевірявся податковим органом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією України.

Як встановлено приписами ст. 19
Конституції України відповідач -
суб'єкт владних повноважень
зобов'язаний діяти тільки на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам,
вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України,
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не надав суду достатніх
беззаперечних доказів в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
висновки, і не довів правомірності
прийнятого ним податкового
повідомлення-рішення. За таких умов,
оскаржувані позивачем податкове
повідомлення-рішення № від 14.07.2014
р. вимога про сплату боргу (недоїмки) №
Ф- від 01.07.2014 р. та рішення про
застосування штрафних санкцій №
від 14.07.2014 р. не відповідає вимогам
закону, що є підставою для їх
скасування.

Відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійсненні нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 8, 19 Конституції
України, ст.ст. 2, 7-14, 69-71,
86, 94, 158-163, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у Московському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення, податкової
вимоги, рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Московському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області №
від 14.07.2014;

Скасувати вимогу Державної податкової
інспекції у Московському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
сплату боргу (недоїмки) № Ф- від
01.07.2014 р.

Скасувати рішення Державної
податкової інспекції у Московському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
застосування штрафних санкцій №
від 14.07.2014 р.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_3, п/р НОМЕР_4
в ПАТ КБ "Хрещатик" МФО 300670) сплачений
при поданні позову судовий збір в
розмірі 229,42 (двісті двадцять дев'ять
грн. 42 коп).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови
виготовлено 27 жовтня 2014 року.

Суддя
Нуруллаєв І.С.