Справа № 803/2052/14
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року Справа № 803/2052/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю представника відповідачів
Пахолюка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до Луцького міського відділу
Управління державної міграційної
служби України у Волинській області,
Управління державної міграційної
служби України у Волинській області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з адміністративним
позовом до Луцького міського відділу
Управління Державної міграційної
служби України у Волинській області
(далі - Луцький МВ УДМС України у
Волинській області, відповідач1) про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що 26.07.2014 року він звернувся до
Луцького міського відділу Управління
Державної міграційної служби України у
Волинській області з метою подання
документів на оформлення та видачу
паспорта громадянина для виїзду за
кордон. Позивачем було подано органу
міграційної служби наступні документи:
заяву-анкету встановленого зразка,
паспорт громадянина України, копію
виданої податковим органом довідки про
присвоєння ідентифікаційного номера,
дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см та
оригінал квитанції про сплату
державного мита.

Однак, в порушення вимог постанови
Кабінету Міністрів України №231 від
31.03.1995 року «Про затвердження Правил
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення»,
крім вищеперерахованих документів,
працівник Луцького МВ УДМС України у
Волинській області вимагав надання
додаткових документів -
заяви-доручення для оформлення довідки
про несудимість та ксерокопії паспорта
громадянина України, наполягав на
обов'язковій оплаті добровільної
платної послуги вартістю 87,15 грн. за
видачу паспорта громадянина України
для виїзду за кордон та оплаті 120 грн. за
бланк паспорта з обов'язковим наданням
квитанцій про оплату цих послуг.

Позивач з такими вимогами працівника
Луцького МВ УДМС України у Волинській
області не погодився, їх не виконав,
оскільки такі вимоги Постановою КМУ
від 31.03.1995 року №231 не передбачені.
Луцьким МВ УДМС України у Волинській
області було відмовлено позивачу у
прийнятті документів на оформлення та
видачу паспорта громадянина України
для виїзду за кордон.

ОСОБА_2 оскаржив відмову у прийнятті
документів на оформлення та видачу
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон шляхом подання 26.07.2014
року письмової заяви на ім'я начальника
Луцького МВ УДМС України у Волинській
області (а.с.67). У письмовій відповіді
від 06.08.14 року за №0710/28-Г відповідачем1
запропоновано позивачу оплатити
вартість послуг за оформлення та
видачу паспорта громадянина України
для виїзду за кордон в розмірі 87,15 грн.
та вартість бланка паспорта в розмірі
120,00 грн., а також повторно звернутися до
відповідного підрозділу ДМС України з
переліком документів, визначених
пунктом 9 Додатку №4 до Наказу ДМС
України від 11.03.2013 року №48 (у редакції
наказу ДМС України від 15.10.2013 року №232).

Позивач вважає такі дії щодо відмови в
прийнятті та оформленні паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон на підставі поданих ним
документів неправомірними, така
відмова не ґрунтується на нормах
чинного законодавства України,
оскільки діючі нормативно-правові акти
не передбачають обов'язку заявника
надавати додаткові документи,
замовляти та додатково оплачувати
окремі платні послуги, які він не
замовляв, не отримував та не мав наміру
отримувати з метою оформлення паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон, а у зв'язку з прийняттям
постанови КМУ від 11.04.2011 року №292 «Про
внесення змін до постанови Кабінету
Міністрів України від 31.01.1992 року №47 та
від 04.06.2007 року №795», було виключено
абзац 2 пункту 1, який встановлював
плату за бланк закордонного паспорта.

Позивач просить визнати протиправними
дії Луцького МВ УДМС України у
Волинській області щодо відмови йому в
оформленні та видачі паспорта
громадянина України для тимчасового
виїзду за кордон; щодо вимоги надання
фотокопій паспорта громадянина
України; щодо вимоги надання письмової
заяви-доручення для оформлення довідки
про несудимість; щодо вимог по сплаті
платних послуг, які позивач не
замовляв, не отримував та не мав
намірів щодо їх отримання за
оформлення та видачу паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон в сумі 87,15 грн.; щодо вимог оплати
за бланк паспорта громадянина України
для виїзду за кордон в сумі 120,00 грн.
Крім того, просить зобов'язати Луцький
МВ УДМС України у Волинській області
повторно розглянути питання щодо
оформлення та видачі йому паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон на підставі поданих ним
документів та відповідно до Правил
оформлення і видачі паспортів
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзних документів дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 31.03.1995 року №231;
зобов'язати першого заступника
начальника Управління Державної
міграційної служби України у
Волинській області Чернишева О.В.
привести інформаційні картки
адміністративних послуг оформлення та
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон у відповідність до
законодавства України, виключивши з
підпунктів 11.1 та 11.2 посилання на
постанови Кабінету Міністрів України
№1098 та №795 та оплати згідно цих
постанов.

Ухвалою суду від 22.10.2014 року залучено
другого відповідача в справі -
Управління державної міграційної
служби України у Волинській області
(далі - УДМС України у Волинській
області, відповідач2).

В судове засідання позивач не прибув,
подав клопотання про розгляд справи за
його відсутності, позовні вимоги
підтримує.

В письмових запереченнях проти
адміністративного позову та в судовому
засіданні представник відповідачів
адміністративний позов не визнав з
підстав, викладених в письмових
запереченнях. Пояснив, що позивач у
відповідності до Порядку надання
підрозділами Міністерства внутрішніх
справ та Державної міграційної служби
платних послуг, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№1098 від 26.10.2011 року, Переліку платних
послуг, які можуть надаватися органами
та підрозділами Міністерства
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
04.06.2007 року №795 для отримання паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон повинен був оплатити вартість
послуг, наданих Луцьким МВ УДМС України
у Волинській області, та вартість
бланка паспорта. Вказав, що процедура
оформлення та видачі паспорта
передбачає вчинення дій не тільки щодо
прийняття від заявника документів, а й
цілого комплексу дій, які визначають
зміст послуг з оформлення та видачі
такого паспорта, тому вимога щодо
сплати вартості послуг з оформлення
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон та вартості бланка
паспорта, як передумова для надання
позивачу відповідної адміністративної
послуги, є обґрунтованою. Крім цього
вказав, що фотокопії паспорта у
позивача не вимагалась, оскільки для
оформлення паспорта для виїзду за
кордон, він надав оригінал паспорта
громадянина України, а письмова заява
про оформлення довідки про
несудимість, надається відповідно до
вимог пункту 1 частини другої статті 7
Закону України «Про захист
персональних даних», на підставі згоди
суб'єкта персональних даних на їх
обробку. З метою забезпечення
встановлення єдиного на всій території
України порядку надання
адміністративних послуг підрозділами
ДМС України зразки інформаційних та
технологічних карток адміністративних
послуг розроблені та затверджені ДМС
України, а керівники територіальних
підрозділів позбавлені можливості
вносити будь-які зміни до затверджених
ДМС України зразків інформаційних
карток в частині визначення порядку та
умов надання адміністративних послуг,
оскільки вони є типовими та єдиними для
будь-яких територіальних підрозділів
ДМС України. Просив у задоволенні
адміністративного позову відмовити
повністю.

Заслухавши пояснення представника
відповідачів, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов підлягає до
часткового задоволення з таких
підстав.

Судом встановлено, що 26.07.2014 року ОСОБА_2
звернувся з метою подання документів
на оформлення та видачу паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон до Луцького МВ УДМС України у
Волинській області, подавши при цьому
заяву-анкету (а.с.6) та інші документи,
перелік яких визначено пунктом 10
Правил оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення, а
саме: паспорт громадянина України
(а.с.7); копію виданої податковим органом
довідки про присвоєння
ідентифікаційного номера (а.с.8); дві
фотокартки розміром 3,5х4,5 сантиметрів
(а.с.9) та оригінал квитанції про сплату
державного мита у розмірі 170,00 грн.
(а.с.10).

З матеріалів справи вбачається, що крім
вищезазначених документів, працівник
відповідача1 від ОСОБА_2 вимагав надати
додаткові документи, а саме: докази
оплати добровільної платної послуги
вартістю 87,15 грн. за оформлення та
видачу паспорта громадянина України
для тимчасового виїзду за кордон та
оплати вартості за бланк паспорта в
розмірі 120,00 грн.

Оскільки позивачем додаткові
документи не були надані, працівники
відповідача1 відмовили позивачу в
прийомі документів.

Не погодившись з відмовою у прийомі
документів, ОСОБА_2 оскаржив такі дії
працівників відповідача1 до начальника
Луцького МВ УДМС України у Волинській
області, подавши заяву від 26.07.2014 року
(а.с.67).

06.08.2014 року начальником Луцького МВ
УДМС України у Волинській області було
надано позивачу письмову відповідь
(а.с.11-12), в якій запропоновано оплатити
вартість послуг за оформлення та
видачу паспорта громадянина України
для виїзду за кордон в розмірі 87,15 грн.
та вартість бланка паспорта в розмірі
120,00 грн. та повторно звернутися до
відповідного підрозділу ДМС України з
переліком документів визначених
пунктом 9 Додатку №4 до Наказу ДМС
України від 11.03.2013 року №48 (у редакції
наказу ДМС України від 15.10.2013 року №232).

Такі дії відповідача1 щодо відмови у
прийнятті документів ОСОБА_2 для
оформлення та видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон з підстав несплати вартості
послуги за оформлення та видачу
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон в сумі 87,15 грн. та
вартості бланка паспорта громадянина
України для виїзду за кордон в сумі 120
грн. суд вважає протиправними з огляду
на наступне.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України та порядок
розв'язання спорів у цій сфері
регулюються Законом України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» від 21.01.1994
року №3857-XII (далі - Закон №3857-XII).

Стаття 1 даного Закону передбачає право
громадян України виїхати з України,
крім випадків, передбачених цим
Законом, та в'їхати в Україну.
Документами, що дають право на виїзд з
України і в'їзд в Україну та
посвідчують особу громадянина України
під час перебування за її межами, є,
зокрема, паспорт громадянина України
для виїзду за кордон (стаття 2 Закону
№3857-ХІІ).

Відповідно до абзацу другого частини
першої статті 4 Закону №3857-ХІІ
оформлення паспорта громадянина
України для виїзду за кордон
провадиться громадянам України, які
постійно проживають в Україні і
досягли 18-річного віку, - за особистим
клопотанням про отримання паспорта або
через своїх законних представників до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
громадянства. Порядок оформлення,
видачі, обміну, повернення, вилучення,
знищення, визнання недійсним паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон визначається Кабінетом
Міністрів України. Бланки паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон виготовляються на замовлення
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
громадянства.

Крім того, статтею 7 даного Закону
закріплено, що правила оформлення і
видачі паспортів, їх тимчасового
затримання та вилучення визначаються
відповідно до цього Закону Кабінетом
Міністрів України і підлягають
опублікуванню. З метою реалізації
наведеної бланкетної норми Кабінетом
Міністрів України 31.03.1995 року було
прийнято постанову №231, якою
затверджено Правила оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення (далі - Правила
№231).

Пунктом 10 Правил №231 встановлено, що
для оформлення паспорта у разі
тимчасового виїзду за кордон
подається: заява-анкета встановленого
зразка; паспорт громадянина України,
свідоцтво про народження (для осіб
віком до 16 років) (після прийняття
документів повертається); копія
виданої податковим органом довідки про
присвоєння ідентифікаційного номера,
крім осіб, які через свої релігійні або
інші переконання відмовляються від
прийняття ідентифікаційного номера та
офіційно повідомляють про це
відповідні державні органи; дві
фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра;
квитанція про сплату державного мита
або документ, що підтверджує право на
звільнення від його сплати.

Згідно зі статтею 1 Декрету Кабінету
Міністрів України від 21.01.1993 року №7-93
«Про державне мито» (далі - Декрет №7-93),
платниками державного мита на
території України є фізичні та
юридичні особи за вчинення в їхніх
інтересах дій та видачу документів, що
мають юридичне значення,
уповноваженими на те органами.

Відповідно до пункту 6 статті 2 Декрету
№7-93 державне мито справляється за
видачу нового зразка паспорта
громадянина України (крім обміну нині
діючого паспорта на паспорт нового
зразка); за оформлення нового зразка
паспорта громадянина України для
поїздки за кордон; за видачу громадянам
України закордонного паспорта на право
виїзду за кордон або продовження
строку його дії. Підпунктом «б» пункту 6
статті 3 Декрету №7-93 встановлено, що
ставка державного мита за видачу
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон встановлюються в
розмірі 10 неоподаткованих мінімумів
доходів громадян, тобто 170,00 грн.

Разом з тим, у пункті 27 розділу І
Переліку платних послуг, які надаються
підрозділами Міністерства внутрішніх
справ та Державної міграційної служби,
розмір плати за їх надання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 04.06.2007 року №795 (у
редакції постанови Кабінету Міністрів
України від 26.10.2011 року №1098), визначено
розмір плати за оформлення та видачу
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон, що становить 87,15 грн.

Проаналізувавши вищевказані норми, суд
приходить до висновку, що сплата
встановленого Декретом №7-93 державного
мита покриває вартість витрат,
пов'язаних із вчиненням відповідачем
дій щодо видачі громадянам України
паспорта на право виїзду за кордон, у
тому числі й вартість бланка такого
паспорта, вартість персоналізації, з
огляду на що вимога повторної оплати
тих самих дій (послуг) на підставі
іншого нормативно-правового акта є
протиправною.

При цьому, неправомірною є й вимога
відповідача стосовно сплати вартості
бланка у розмірі 120,00 грн. у зв'язку з
тим, що Порядок надання підрозділами
Міністерства внутрішніх справ та
Державної міграційної служби платних
послуг, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 26.10.2011
року № 1098 (далі - Порядок №1098), на який
посилається Луцький МВ УДМС України у
Волинській області, не встановлює
розмір такого відшкодування, не
передбачають його й Правила №231.

З аналізу наведеного вбачається, що
умови, які є обов'язковими для
виконання при оформленні та видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон встановлюються
виключно положеннями Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» та Правилами
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 31.03.1995 року №231.

Така ж позиція викладена і в постанові
Верховного Суду України від 03.12.2013 року
№21-416а13, яка в силу частини першої
статті 244-2 Кодексу адміністративного
судочинства України (КАС України) є
обов'язковою для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України.

Що стосується заперечень відповідача з
посиланням на положення Закону України
«Про адміністративні послуги» від
06.09.2012 року №5203-VІ (далі - Закон №5203-VІ) та
норми Порядку надання підрозділами
Міністерства внутрішніх справ та
Державної міграційної служби платних
послуг, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 26.10.2011
року №1098, то суд зазначає наступне.

Статтею 9 Закону №5203-VІ визначено, що
адміністративні послуги надаються
суб'єктами надання адміністративних
послуг безпосередньо, через центри
надання адміністративних послуг та/або
через Єдиний державний портал
адміністративних послуг; фізична
особа, у тому числі фізична
особа-підприємець, має право на
отримання адміністративної послуги
незалежно від реєстрації її місця
проживання чи місця перебування, крім
випадків, установлених законом, заява
на отримання адміністративної послуги
подається в письмовій чи усній формі.

Відповідно до статті 11 Закону №5203-VІ
при наданні адміністративних послуг у
випадках, передбачених законом,
справляється плата (адміністративний
збір). Розмір плати за надання
адміністративної послуги
(адміністративного збору) і порядок її
справляння визначаються законом з
урахуванням її соціального та
економічного значення. Плата за
надання адміністративної послуги
(адміністративний збір) зараховується
до державного або відповідного
місцевого бюджету. Плата за надання
адміністративної послуги
(адміністративний збір) вноситься
суб'єктом звернення одноразово за весь
комплекс дій та рішень суб'єкта надання
адміністративних послуг, необхідних
для отримання адміністративної
послуги (включаючи вартість бланків,
експертиз, здійснюваних суб'єктом
надання адміністративної послуги,
отримання витягів з реєстрів тощо).
Стягнення за надання адміністративних
послуг будь-яких додаткових не
передбачених законом платежів або
вимагання сплати будь-яких додаткових
коштів забороняється.

Частина друга статті 20 цього ж Закону
визначає, що до набрання чинності
законом, що визначає перелік
адміністративних послуг та розміри
плати за їх надання (адміністративні
збори), плата за надання
адміністративних послуг
(адміністративний збір) при зверненні
за отриманням платних
адміністративних послуг сплачується у
порядку і розмірах, встановлених
законодавством.

Таким чином, положення Закону №5203-VІ
передбачають сплату адміністративної
послуги одноразово за весь комплекс
дій та рішень суб'єкта надання
адміністративних послуг, необхідних
для отримання адміністративної
послуги (включаючи вартість бланків).
Проте на даний час відповідний закон,
що визначає перелік адміністративних
послуг та розміри плати за їх надання
(адміністративні збори) не прийнятий, а
тому відповідна плата сплачується у
порядку і розмірах, встановлених
законодавством, а саме Декретом №7-93,
оскільки інші платежі спеціальними
правовими актами, що регулюють
правовідносини з оформлення і видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон, - Законом №3857-ХІІ та
Правилами №231 не передбачені.

Також суд зазначає, що згідно з
пунктами 2, 3 Порядку №1098 послуги
надаються за письмовою заявою фізичних
або юридичних осіб із зазначенням їх
прізвища, імені, по батькові
(найменування), місця
реєстрації/проживання
(місцезнаходження) та виду послуги, а
також за постановою (ухвалою) суду в
цивільних та господарських справах;
оплата наданих послуг здійснюється
шляхом перерахування замовником
коштів через банки, відділення
поштового зв'язку або
програмно-технічні комплекси
самообслуговування.

З аналізу наведених положень Порядку
№1098 можна зробити висновок про те, що
послуги, які надаються органами
Державної міграційної служби не мають
обов'язкового характеру та надаються
лише за бажанням особи, на підставі
поданої нею письмової заяви, тобто
відповідач з огляду на положення
Порядку №1098 не може вимагати плати за
адміністративні послуги.

З матеріалів адміністративної справи
не вбачається подання позивачем такої
письмової заяви до територіального
органу ДМС України, ОСОБА_2 не отримував
та не виявляв бажання отримувати від
відповідача додаткові послуги, а
відтак вимоги відповідача сплатити
платежі за оформлення та видачу
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон, які не передбачені
Законом №3857-XII та Правилами №231, є
безпідставними.

Суд враховує також і те, що рішенням
Київського апеляційного
адміністративного суду від 25.03.2014 року
у справі №826/14785/13-а було визнано
відсутність у Державної міграційної
служби компетенції щодо встановлення
обов'язкової плати за надання
адміністративних послуг з оформлення
та видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон та встановлення
обов'язкової оплати вартості бланку
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон та бланку проїзного
документа дитини для виїзду за кордон
та оплати вартості їх персоналізації,
визнаний протиправним та скасований
наказ Державної міграційної служби
України від 11.03.2013 року №48, яким було
затверджено інформаційну картку
адміністративної послуги оформлення
та видачі або обміну паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон.

З врахуванням вимог статті 162 КАС
України суд обирає спосіб захисту, який
би гарантував дотримання і захист прав,
свобод, інтересів ОСОБА_2 - визнає
протиправними дії відповідача1 щодо
відмови у прийнятті документів
позивачу для оформлення та видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон з підстав несплати
вартості послуги за оформлення та
видачу паспорта громадянина України
для виїзду за кордон в сумі 87,15 грн. та
вартості бланка паспорта громадянина
України для виїзду за кордон в сумі 120,00
грн. та зобов'язує відповідача1
прийняти за особистим зверненням
документи позивача для розгляду
питання щодо оформлення та видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон без сплати вартості
послуги за оформлення та видачу
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон в сумі 87,15 грн. та
вартості бланка паспорта громадянина
України для виїзду за кордон в сумі 120,00
грн.

Позовні вимоги про визнання
протиправними дій відповідача1 щодо
вимоги надання фотокопій паспорта
громадянина України та надання
письмової заяви-доручення для
оформлення довідки про судимість до
задоволення не підлягають, оскільки як
вбачається з письмової відповіді
начальника Луцького МВ УДМС України у
Волинській області Консевича М.О. від
06.08.2014 року №0710/28-Г (а.с.11-12) з цих підстав
позивачу у прийнятті документів не
було відмовлено. Крім того, слід
зазначити, що сам ОСОБА_2 у своїй
письмовій заяві від 26.07.2014 року на ім'я
начальника Луцького МВ УДМС України у
Волинській області Консевича М.О. (а.с.67)
не вказував про відмову в прийнятті
документів з таких підстав.

Також суд вважає безпідставною та
такою, що не підлягає до задоволення
позовну вимогу про зобов'язання
першого заступника начальника
Управління Державної міграційної
служби України у Волинській області
Чернишева О.В. привести інформаційні
картки адміністративних послуг
оформлення та видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон у відповідність до
законодавства України, виключивши з
підпунктів 11.1 та 11.2 посилання на
постанови Кабінету Міністрів України
№1098 та №795 та оплати згідно цих
постанов, оскільки рішенням Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25.03.2014 року у справі №826/14785/13-а було
визнано відсутність у Державної
міграційної служби компетенції щодо
встановлення обов'язкової плати за
надання адміністративних послуг з
оформлення та видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон та встановлення обов'язкової
оплати вартості бланку паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон та бланку проїзного документа
дитини для виїзду за кордон та оплати
вартості їх персоналізації, визнаний
протиправним та скасований наказ
Державної міграційної служби України
від 11.03.2013 року №48, яким було
затверджено інформаційну картку
адміністративної послуги оформлення
та видачі або обміну паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон.

Позовні вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання
відповідача1 повторно розглянути
питання щодо оформлення та видачі йому
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон на підставі поданих
ним документів та відповідно до Правил
оформлення і видачі паспортів
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзних документів дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 31.03.1995 року №231 не
підлягають до задоволення з огляду на
їх передчасність, оскільки
відповідного рішення за його
зверненням для оформлення паспорта до
цього часу відповідачем1 не прийнято.

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, на підставі Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», постанови
Кабінету Міністрів України від 31
березня 1995 року №231 «Про затвердження
Правил оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення»,
суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Луцького
міського відділу Управління Державної
міграційної служби України у
Волинській області щодо відмови ОСОБА_2
у прийнятті документів для оформлення
та видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон з підстав несплати
вартості послуги за оформлення та
видачу паспорта громадянина України
для виїзду за кордон в сумі 87,15 грн. та
вартості бланка паспорта громадянина
України для виїзду за кордон в сумі 120,00
грн.

Зобов'язати Луцький міський відділ
Управління Державної міграційної
служби України у Волинській області
прийняти за особистим зверненням
документи ОСОБА_2 для розгляду питання
щодо оформлення та видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон без сплати вартості послуги за
оформлення та видачу паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон в сумі 87,15 грн. та вартості
бланка паспорта громадянина України
для виїзду за кордон в сумі 120,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, повний
текст якої буде виготовлено 27 жовтня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій