Справа № 808/5299/14
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року 14 год. 30 хв. Справа №
808/5299/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Лазько Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу

за позовом: Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області

до: ОСОБА_1

про: стягнення коштів в рахунок
погашення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Шевченківському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області (далі - позивач або
ДПІ у Шевченківському районі м.
Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій
області) звернулась з адміністративним
позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач)
про стягнення податкового боргу з
єдиного податку з фізичних осіб у
розмірі 936 грн. 94 коп.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, подав до суду
заяву про розгляд справи без його
участі, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі та зазначає, що сума
боргу не змінилась.

Відповідач у судове засідання також не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи відповідно до приписів
частини 11 статті 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважається таким, що повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив, заперечень чи будь-яких
заяв до суду не надіслав, у зв'язку з чим
суд визнав причину неявки відповідача
неповажною.

Враховуючи подану заяву представником
позивача, відповідно до частини 4
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд розглянув
справу за відсутності сторін на
підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини 1 статті 41
Кодексу адміністративного судочинства
України фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

З'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи,
згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців ОСОБА_1
зареєстрований як фізична
особа-підприємець 21.01.2008.

09.07.2014 державним реєстратором
Реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції внесено
запис № 3040032 про державну
реєстрацію припинення підприємницької
діяльності фізичною
особою-підприємцем за власним
рішенням.

15.03.2012 ОСОБА_1 звернувся до ДПІ у
Шевченківському районі м. Запоріжжя з
заявою про застосування спрощеної
системи оподаткування, обліку та
звітності.

У зазначеній заяві відповідач просив
перевести його на спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
починаючи з 01 квітня 2012 року з видів
діяльності «96.09. надання інших
індивідуальних послуг».

Відповідно до заяви про застосування
спрощеної системи оподаткування
відповідач обрав 1 групу платників
єдиного податку за ставкою податку 10%
до розміру мінімальної заробітної
плати.

Відповідно до пункту 291.3 статті 291
Податкового кодексу України юридична
чи фізична особа-підприємець може
самостійно обрати спрощену систему
оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначному
цією главою.

Згідно з підпунктом 298.1.1 пункту 298.1
статті 298 для обрання або переходу на
спрощену систему оподаткування суб'єкт
господарювання подає до контролюючого
органу заяву.

Відповідно до підпункту 298.1.4 пункту 298.1
статті 298 Податкового кодексу України,
суб'єкт господарювання, який є
платником інших податків і зборів
відповідно до норм цього Кодексу, може
прийняти рішення про перехід на
спрощену систему оподаткування шляхом
подання заяви до контролюючого органу
не пізніше ніж за 15 календарних днів до
початку наступного календарного
кварталу. Такий суб'єкт господарювання
може здійснити перехід на спрощену
систему оподаткування один раз
протягом календарного року.

Згідно з пунктом 293.1 статті 293
Податкового кодексу України, ставки
єдиного податку встановлюються у
відсотках (фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Відповідно до підпункту 293.2 пункту 293.2
статті 293 Податкового кодексу України,
фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних
осіб-підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць: 1) для
першої групи платників єдиного податку
- у межах від 1 до 10 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати; 2) для
другої групи платників єдиного податку
- у межах від 2 до 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати.

Платники єдиного податку першої і
другої груп сплачують єдиний податок
шляхом здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Такі платники єдиного податку
можуть здійснити сплату єдиного
податку авансовим внеском за весь
податковий (звітний) період (квартал,
рік), але не більш як до кінця поточного
звітного року (пункт 295.1 статті 295
Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 295.4 статті 295
Податкового кодексу України сплата
єдиного податку здійснюється за місцем
податкової адреси.

Пунктом 299.1 статті 299 Податкового
кодексу України визначено, що
реєстрація суб'єкта господарювання як
платника єдиного податку здійснюється
шляхом внесення відповідних записів до
реєстру платників єдиного податку.

Реєстрація платником єдиного податку є
безстроковою та може бути анульована
шляхом виключення з реєстру платників
єдиного податку за рішенням
контролюючого органу (пункт 299.10 статті
293 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 300.1 статті 300
Податкового кодексу України, платники
єдиного податку несуть
відповідальність відповідно до цього
Кодексу за правильність обчислення,
своєчасність та повноту сплати сум
єдиного податку, а також за
своєчасність подання податкових
декларацій.

Згідно даних обліку та звітності ДПІ у
Шевченківському районі м. Запоріжжя, за
відповідачем рахується податковий
борг по сплаті єдиного податку з
фізичних осіб в сумі 936 грн. 94 коп.

Податкова заборгованість у
відповідача виникла внаслідок
несплати встановленої ставки єдиного
податку у розмірі 114 грн. 70 коп.
щомісячно за 2013 рік. Так, відповідач мав
сплатити суму єдиного податку з
фізичних осіб за листопад, грудень 2013
року, що становить 229 грн. 40 коп. У
зв'язку з наявною переплатою у розмірі
23 грн. 26 коп., сума заборгованості за
листопад, грудень 2013 року становить 206
грн. 14 коп.

Податкова заборгованість за
січень-червень 2014 року у відповідача
виникла внаслідок несплати
встановленої ставки єдиного податку у
розмірі 121 грн. 80 коп. щомісячно за 2014
рік. Загальна сума заборгованості за
січень-червень 2014 року становить 730 грн.
80 коп.

Як вбачається з матеріалів
адміністративної справи, ОСОБА_1
відповідно до поданої до податкового
органу заяви про право застосування
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності був ознайомлений з
граничним терміном сплати єдиного
податку (щомісяця не пізніше 20 числа
поточного місяця) та сумою єдиного
податку, належною до сплати щомісяця.

Таким чином, сума заборгованості
ОСОБА_1 по сплаті єдиного податку з
фізичних осіб становить 936 грн. 94 коп.

Відповідно до статті 67 Конституції
України, кожний громадянин України
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15
Податкового кодексу України,
платниками податків визнаються
фізичні особи (резиденти і нерезиденти
України), юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

У відповідності до підпункту 14.1.156
пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу
України, податкове зобов'язання - сума
коштів, яку платник податків, у тому
числі податковий агент, повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податок або збір на підставі, в порядку
та строки, визначені податковим
законодавством (у тому числі сума
коштів, визначена платником податків у
податковому векселі та не сплачена в
установлений законом строк).

Згідно з пунктом 57.1 статті 57
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1
ст. 14 Податкового кодексу України,
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний: сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Таким чином, з урахуванням викладеного,
сума сплати єдиного податку в сумі 936
грн. 94 коп. є узгодженою, проте не
сплачена відповідачем у строк,
передбачений Податковим кодексом
України, є податковим боргом.

Відповідно до пункту 41.2 статті 41
Податкового кодексу України, органами
стягнення є виключно контролюючі
органи, уповноважені здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу та недоїмки зі
сплати єдиного внеску у межах
повноважень, а також державні
виконавці у межах своїх повноважень.

Пунктами 59.1 та 59.3 статті 59 Податкового
кодексу України передбачено, що у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку ,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити
відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

З метою погашення податкового боргу,
ДПІ у Шевченківському районі м.
Запоріжжя була направлена відповідачу
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення податкова вимога форми
«Ф» № 189-25 від 14.03.2014, яка 20.03.2014 була
особисто отримана ОСОБА_1, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення, яке міститься в
матеріалах справи.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58
Податкового кодексу України, податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) фізичній особі,
якщо його вручено їй особисто чи її
законному представникові або
надіслано на адресу за місцем
проживання або останнього відомого її
місцезнаходження фізичної особи з
повідомленням про вручення. У такому
самому порядку надсилаються податкові
вимоги та рішення про результати
розгляду скарг.

Згідно із пунктом 87.11 статті 87
Податкового кодексу України, орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

У відповідності до підпунктів 95.1 та 95.2
статті 95 Податкового кодексу України,
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Абзацом другим пункту 97.3 статті 97
Податкового кодексу України визначено,
що у разі державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи чи реєстрації у
відповідному уповноваженому органі
припинення незалежної професійної
діяльності фізичної особи (якщо така
реєстрація була умовою ведення
незалежної професійної діяльності),
погашення грошових зобов'язань та/або
податкового боргу здійснюється за
рахунок майна зазначеної особи.

Згідно з підпунктом 97.4.3 пункту 97.4
статті 97 Податкового кодексу України,
особою, відповідальною за погашення
грошових зобов'язань чи податкового
боргу платника податків фізичної
особи-підприємця або фізичної особи,
яка провадить незалежну професійну
діяльність, є така фізична особа.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що станом на час
розгляду справи податковий борг ОСОБА_1
з єдиного податку з доходів фізичних
осіб складає 936 грн. 94 коп., у зв'язку з
чим, вимоги ДПІ у Шевченківському
районі м. Запоріжжя про стягнення
податкової заборгованості у
зазначеному розмірі є обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з пунктом 4 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 94, 158, 161-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) кошти у сумі податкового
боргу з єдиного податку з фізичних осіб
у розмірі 936 (дев'ятсот тридцять шість)
грн. 94 коп. (на р/р № 0009, код платежу
18050400, одержувач Місцевий бюджет
Шевченківського району, код одержувача
38025367, банк - ГУДКСУ у Запорізькій
області, МФО 813015).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
С.М. Каракуша