Справа № 489/5265/14-а
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а/489/271/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2014 року
м.Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого суддіКоваленка І.В.при
секретаріКоденко К.В.за участю:

позивача ОСОБА_3

представника відповідача
Анастасьєва А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Миколаєві
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Управління ДАІ ММУ УМВС
України в Миколаївській області в
особі старшого інспектора САП ВДАІ з
обслуговування м.Миколаєва капітана
міліції Анастасьєва Андрія
Володимировича про скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вказаним позовом в якому просив
скасувати постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 685069 від 28.07.2014.

Позивач вказав, що 28.07.2014 інспектором
САП ВДАІ з обслуговування м.Миколаєва
УДАІ УМВС України в Миколаївській
області відносно нього винесено
постанову у справі про адміністративне
правопорушення, передбачене частиною
третьою статті 122 Кодексу про
адміністративні правопорушення
України (далі - КУпАП), а саме порушення
пункту 12.4 Правил дорожнього руху,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі -
ПДР), та накладено стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 510,00 грн.

Притягнення до адміністративної
відповідальності вважає незаконним, а
вказані у постанові обставини не
відповідають фактичним обставинам.

У судовому засіданні позивач позов
підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача проти позову
заперечував, посилаючись на
правомірність притягнення позивача до
адміністративної відповідальності.

Суд, заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи і
оцінивши зібрані у ній докази, вважає,
що позов задоволенню не підлягає з
таких підстав.

Із матеріалів справи встановлено, що
28.07.2014 інспектором САП ВДАІ з
обслуговування м.Миколаєва УДАІ УМВС
України в Миколаївській області
відносно позивача винесено постанову
серії ПС1 № 685069. Згідно цієї постанови
14.06.2014 о 12 годині 46 хвилин ОСОБА_3,
керуючи автомобілем марки «Volkswagen crafter»,
державний номер НОМЕР_1, на автодорозі
М-06 Київ-Чоп в с.Болярка рухався зі
швидкістю 114 км/год, тим самим перевищив
максимально дозволену швидкість на 54
км/год, чим порушив пункт 12.4 ПДР.
Вимірювання швидкості здійснювалося
приладом «TruCAM» №ТС00570.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які матеріали і
фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху.

У відповідності до статті 280 наведеного
Кодексу орган (посадова особа) при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до пункту 3 частини першої
статті 288 КУпАП постанову посадової
особи про накладення
адміністративного стягнення може бути
оскаржено в районний, районний у місті,
міський чи міськрайонний суд, у
порядку, визначеному КАС України, з
особливостями, встановленими цим
Кодексом.

Як випливає з положень частини другої
статті 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з абзацом третім пункту
двадцять першого статті 11 Закону
України «Про міліцію» міліції для
виконання покладених на неї обов'язків
надається право використовувати
передбачені нормативно-правовими
актами технічні засоби, в тому числі
засоби фото- і відеоспостереження, для
виявлення та фіксування порушень
правил дорожнього руху.

За правилами підпункту 19.2 Інструкції з
питань діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС, затвердженої
наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 27.03.2009 N 111 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 26.06.2009 за N 576/16592,
забороняється застосування технічних
засобів та приладів, які не
сертифіковані в Україні, та які не
пройшли метрологічної повірки або
мають свідоцтво про таку повірку,
термін дії якого минув, а також
передавати такі прилади для
користування безпосередньо на
маршруті патрулювання без здійснення
контролю командиром підрозділу
результатів роботи приладу за зміну.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР у
населених пунктах рух транспортних
засобів дозволяється із швидкістю не
більше 60 км/год.

Судовому засіданні позивач пояснив, що
рухався в крайній лівій полосі по
дорозі, яка має три полоси, зі
швидкістю, яка не перевищувала 110
км/год. Дорожній знак 5.45 «Початок
населеного пункту» не замітив через
вантажний транспортний засіб, що
рухався по переду, обмеження видимості
знаку іншими дорожніми знаками,
відсутністю дублюючого знаку, що
передбачено пунктом 8.2-1 ПДР, та
відсутністю будь-яких ознак
населеного пункту (по сторонам було
лісове насадження), у розумінні
терміну, наведеному в пункті 1.10 ПДР.

Із дослідженого в судовому засіданні
відео позивача не вбачається
наявності дублюючого дорожнього знаку
5.45 на ділянці дороги, вказаній у
постанові, а основний знак
розташований відразу за іншими
знаками, що обмежує його видимість для
водіїв. З відео також не вбачається
ознак початку населеного пункту.

Наведені обставини представник
відповідача не оспорював.

Відповідно до 8.2-1 ПДР дорожні знаки
застосовуються відповідно до цих
Правил і повинні відповідати вимогам
національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися
таким чином, щоб їх було добре видно
учасникам дорожнього руху як у світлу,
так і в темну пору доби. При цьому
дорожні знаки не повинні бути закриті
повністю або частково від учасників
дорожнього руху будь-якими
перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на
відстані не менш як 100 м за напрямком
руху та розміщеними не вище 6 м над
рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч
дороги на тому її боці, що відповідає
напрямку руху. Для поліпшення
сприйняття дорожніх знаків вони можуть
бути розміщені над проїзною частиною.
Якщо дорога має більше ніж одну смугу
для руху в одному напрямку,
установлений обабіч дороги
відповідного напрямку дорожній знак
дублюється на розділювальній смузі,
над проїзною частиною або на
протилежному боці дороги (у разі, коли
для руху в зустрічному напрямку є не
більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким
чином, щоб інформацію, яку вони
передають, могли сприймати саме ті
учасники руху, для яких вона
призначена.

З аналізу наведеної норми слідує, що
встановлення дублюючого дорожнього
знаку, у даному випадку знаку
«Населений пункту», є обов'язковим,
оскільки дорога має більше три смуги
для руху в одному напрямку.

За таких обставин, враховуючи
неврахування при розгляду
адміністративних матеріалів усіх
обставин, суд приходить до висновку про
недоведеність вини позивача, а відтак
постанова підлягає скасуванню.

Щодо закриття адміністративного
провадження така вимога є зайвою, крім
того КАС України не віднесено
вирішення спору у цій частині до
повноважень місцевого суду як
адміністративного.

Доводи представника відповідача, які
ґрунтуються на пункті 10.2.4 Загальних
технічних умов. Правила застосування
ДСТУ 4100-2002, якими передбачено право
встановлювати у випадках, наведених в
пункті 8.2-1 ПДР, одного дорожнього знаку,
суд до уваги не приймає, оскільки
технічні умови повинні відповідати
ПДР, які є нормативно-правовим актом.

У зв'язку із частковим задоволенням
позову з державного бюджету на користь
позивача підлягає стягненню 73,08 грн.
судового збору, сплаченого до бюджету
квитанцією № 3004.386.1 від 29.07.2014.

Керуючись статтями 9 - 11, 71, 158 - 163 КАС
України, суд -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого
інспектора САП ВДАІ з обслуговування
м.Миколаєва УДАІ УМВС України в
миколаївській області від 28.07.2014 № ПС1
№ 685069.

У частині закриття адміністративного
провадження - відмовити.

Присудити з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі
73,08 грн.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя

Повний текст постанови

підписано 01.10.2014.