Справа № 817/2964/14
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2964/14

27 жовтня 2014 року 14год. 45хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Комшелюк Т.О. за участю секретаря
судового засідання Лукащик Ю.Ю. та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник Гурінчук Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_3

до управління ДВС Головного
управління юстиції у Рівненській
області

про визнання протиправною та
скасування постанови, зобов'язання
вчинення певних дій

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Рівненського
окружного адміністративного суду з
позовом до відповідача про визнання
протиправним та скасування постанови.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
рішенням суду задоволені позовні
вимоги позивача про поновлення його на
посаді. Рішення набрало законної сили і
позивачем отриманий виконавчий лист,
який в подальшому був спрямований до
відділу державної виконавчої служби
для виконання. Відповідачем відкрито
виконавче провадження та здійснені
заходи щодо виконання виконавчого
документа. 11.09.2014р. відповідач виніс
постанову про закінчення виконавчого
провадження, мотивуючи тим, що ним
вжито всіх заходів примусового
виконання. Однак, позивач зазначає, що
рішення суду фактично не виконано, його
не поновлено на посаді, а відтак
відповідач не мав права закінчувати
виконавче провадження. Просив
задовольнити вимоги повністю.

В судовому засіданні усною ухвалою
суду на підставі ст.52, 181 КАС України
здійснено заміну неналежного
відповідача Головного управління
юстиції у Рівненській області на
належного - управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Відповідач подав до суду письмові
заперечення в яких вказує на те, що дії
відповідача є правомірними. При
примусовому виконанні виконавчого
документа щодо поновлення позивача на
посаді було вжито всіх заходів,
передбачених Законом України «Про
виконавче провадження». Постанова про
закінчення виконавчого провадження
винесена у відповідності до чинного
законодавства. Просив у задоволенні
позову відмовити повністю.

В судовому засіданні представник
відповідача надав пояснення,
аналогічні поясненням, викладеним у
письмових запереченнях.

Із постановою відповідача від 11.09.2014р.
позивач ознайомився 06.10.2014р., що
підтверджується матеріалами справи (а.
с. 9), отже строки звернення до суду,
передбачені ст.181 КАС України не
пропущенні.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представників
сторін, дослідивши подані суду
письмові докази, суд виходить з такого.

Обставини справи:

11.08.2014р. постановою Рівненського
окружного адміністративного суду
поновлено ОСОБА_3 на посаді начальника
управління освіти, молоді та спорту
Зарічненської районної державної
адміністрації Рівненської області з 18
липня 2014 року. Постанова суду в частині
поновлення ОСОБА_3 па посаді начальника
управління освіти, молоді та спорту
Зарічненської районної державної
адміністрації Рівненської області
виконується негайно.

24.09.2014р. ухвалою Житомирського
апеляційного адміністративного суду
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 11 серпня 2014
р. Залишено без змін.

19.08.2014р. виданий виконавчий лист про
поновлення позивача на посаді.

19.08.2014р. позивачем подана до
відповідача заява про відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
листом про поновлення позивача на
посаді.

22.08.2014р. відповідачем згідно поданої
заяви постановою відкрито виконавче
провадження (ВП №44483866) та надано строк
боржнику для добровільного виконання
виконавчого документа.

26.08.2014р. відповідачем направлена
боржнику вимога щодо надання
інформації про поновлення ОСОБА_3 на
посаді.

26.08.2014р. відповідачем винесена
постанова про відкладення провадження
виконавчих дій.

04.09.2014р. відповідачем складений акт
щодо невиконання боржником рішення
суду про поновлення позивача на посаді.

04.09.2014р. відповідачем винесена
постанова про накладення штрафу на
боржника за невиконання без поважних
причин рішення суду.

04.09.2014р. відповідачем повторно винесена
вимога боржнику щодо надання
інформації про фактичне виконання
рішення суду про поновлення на посаді.

11.09.2014р. відповідачем повторно
складений акт щодо невиконання
боржником рішення суду про поновлення
позивача на посаді.

11.09.2014р. відповідачем повторно винесена
постанова про накладення штрафу на
боржника за невиконання без поважних
причин рішення суду.

11.09.2014р. відповідачем направлено
подання до Зарічненського РВ УМВС для
притягнення боржника до
відповідальності.

11.09.2014р. відповідачем винесена
постанова про закінчення виконавчого
провадження.

Вирішуючи даний спір та надаючи
правову оцінку встановленим
обставинам, суд виходить з наступного.

Закон України «Про виконавче
провадження» визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку (далі по тексту
постанови Закон №606).

Згідно ст. 1 Закону №606, в редакції,
чинній на момент винесення спірної
постанови, виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 статті 11 Закону №606
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішення, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а
ч.2 цієї статті передбачено, що
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті
49 Закону №606, виконавче провадження
підлягає закінченню у разі фактичного
виконання в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом.

Пунктом 11 частини 1 статті 49 вказаного
Закону передбачено, що виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
повернення виконавчого документа до
суду чи іншого органу (посадової особи),
який його видав, у випадку,
передбаченому частиною третьою статті
75 цього Закону.

В силу вимог ст. 75 Закону №606, після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання
може бути проведено без участі
боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом, та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

З системного аналізу наведених
правових норм вбачається. що
застосування державним виконавцем
положень п.11 ч.1 ст.49 та ч.3 ст.75 Закону
№606, як підставу закінчення
виконавчого провадження та повернення
виконавчого документа, можлива лише
при виконанні рішень майнового
характеру, зокрема про стягнення
грошових коштів або про звернення
стягнення на майно.

Крім того, ст.76 Закону №606 встановлено,
що рішення про поновлення на роботі
незаконно звільненого або
переведеного працівника виконується
негайно. Виконання рішення вважається
закінченим з дня видачі відповідного
наказу або розпорядження власником
підприємства, установи, організації
або уповноваженим ним органом,
фізичною особою, фізичною особою -
підприємцем, який прийняв незаконне
рішення про звільнення або переведення
працівника, після чого державний
виконавець виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження.

У разі невиконання власником
підприємства, установи, організації
або уповноваженим ним органом,
фізичною особою, фізичною особою -
підприємцем рішення про поновлення на
роботі незаконно звільненого або
переведеного працівника на них
накладається штраф та застосовуються
інші заходи, передбачені законом.

В судовому засіданні встановлено, що
рішення суду про поновлення на посаді
позивача фактично не виконано, позивач
не поновлений на посаді, наказу чи
розпорядження боржника про поновлення
на посаді суду не надано. Відсутній
такий наказ чи розпорядження і в
матеріалах виконавчого провадження.

Відповідно до частини п'ятої статті 124
Конституції України та частини другої
статті 14 Кодексу адміністративного
судочинства України постанови суду, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Частиною 2 статті 257 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що судове рішення, яке
набрало законної сили або яке належить
виконати негайно, є підставою для його
виконання.

З врахуванням викладеного, суд
приходить до висновку про
протиправність постанови відповідача
про закінчення виконавчого
провадження та, відповідно, про її
скасування.

Вимоги про зобов'язання відповідача
відновити виконавче провадження
№44483866, задоволенню не належать
оскільки ч.1 ст.51 Закону №606
передбачено, що у разі, якщо постанова
державного виконавця про закінчення
виконавчого провадження або
повернення виконавчого документа
стягувачу визнана судом незаконною чи
скасована начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби або якщо до
державного виконавця надійшло рішення
суду про скасування заходів до
забезпечення позову, а також у разі
повернення виконавчого документа з
іншого відділу державної виконавчої
служби, виконавче провадження підлягає
відновленню протягом трьох робочих
днів з дня надходження рішення суду,
виконавчого документа чи постанови
керівника відповідного органу
державної виконавчої служби. Тобто, в
даному випадку, прямо зобов'язавши
відповідача відновити виконавче
провадження, суд фактично здійснить
підміну функцій останнього, що
неприпустимо відповідно до чинного
законодавства.

За наведених обставин, підсумовуючи
вище викладене, суд прийшов до висновку
про часткове задоволення позовних
вимог позивача.

Судові витрати присуджуються позивачу
відповідно до ч.3 ст. 94 КАС України.

Керуючись статтями 52, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову управління ДВС Головного
управління юстиції у Рівненській
області про закінчення виконавчого
провадження №44483866 від 11 вересня 2014
року.

В решті позовних вимог відмовити.

Присудити на користь позивача - ОСОБА_3
із Державного бюджету судовий збір у
розмірі 36,54 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Комшелюк
Т.О.