Справа № 6а-463/29/14
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
Справа № 876/8190/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Матковської З.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання:
Дутка І.С.

з участю позивача ОСОБА_1, представника
відповідача Сільченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Личаківському районі м. Львова на
ухвалу Личаківського районного суду м.
Львова від 28 липня 2014 року про зміну
порядку та способу виконання рішення у
адміністративній справі №6а-463/29/14 за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у
Личаківському районі м. Львова про
визнання бездіяльності протиправною,
зобов'язання провести перерахунок і
виплату основної і додаткової пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області звернувся до суду
із заявою (поданням) про встановлення
(зміну) способу і порядку виконання
судового рішення.

Ухвалою Личаківського районного суду
м. Львова від 28 липня 2014 року заяву
задоволено. Змінено порядок і спосіб
виконання постанови Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 7 травня 2014 року в частині
зобов'язання Управління пенсійного
фонду України в Личаківському районі м.
Львова здійснити перерахунок і виплату
на користь ОСОБА_1 додаткової
щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі п'ятдесяти
відсотків мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», за період
з 21 вересня 2010 року по 22 липня 2011 року
включно, виходячи з мінімального
розміру пенсії за віком згідно з
вимогами ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», та з урахуванням
проведених виплат за вказаний період
шляхом стягнення з Управління
пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова в
користь ОСОБА_1 додаткової щомісячної
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі п'ятдесяти відсотків
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», за період з 21 вересня 2010
року по 22 липня 2011 року включно,
виходячи з мінімального розміру пенсії
за віком згідно з вимогами ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», та з урахуванням
проведених виплат за вказаний період в
сумі 248 (двісті сорок вісім) гривень 15
копійок.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої
інстанції, районним управлінням
Пенсійного фонду України подана
апеляційна скарга, в якій вказує на те,
що ухвала суду першої інстанції є
незаконною та необґрунтованою,
прийнятою з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Просить ухвалу суду першої інстанції
скасувати.

В судовому засіданні апеляційного
розгляду справи представник апелянта
апеляційну скаргу підтримав з підстав
зазначених у скарзі, просив ухвалу суду
першої інстанції скасувати та
відмовити у задоволенні заяви про
зміну способу і порядку виконання
рішення суду.

Позивач проти апеляційної скарги
заперечив, зазначив, що ухвала суду є
законною та просив скаргу залишити без
задоволення, а ухвалу суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції заяву про зміну
способу виконання судового рішення
задовольнив з тих підстав, що сума
заборгованості нарахована позивачу,
однак не сплачена, що вказує на його
часткове виконання.

Проте колегія суддів апеляційного суду
не погоджується з висновками суду
першої інстанції та вважає їх
помилковими з огляду на наступне.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Зобов'язання про нарахування та
виплату пенсії, покладені на
відповідача судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив, а вимога про стягнення
коштів не була предметом розгляду та
дослідження адміністративного суду
під час прийняття цієї постанови.

Таким чином, суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім цього, частиною першою статті 263
КАС України встановлено, що за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України, тобто
виконання постанови суду фактично
можливе, хоча й за певних умов, що
свідчить про відсутність підстави для
зміни способу виконання рішення суду
першої інстанції.

«Захист порушеного права у судовому
рішенні» і «спосіб виконання судового
рішення» не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами), тому суд
першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Вирішення питання про стягнення коштів
як заборгованості невиплаченої
доплати до пенсії, яка нарахована у
разі виконання рішення
адміністративного суду, відноситься до
юрисдикції цивільних судів.

Крім цього, судом першої інстанції не
враховано наступне. Відповідно до ч. 1
ст. 11 Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 цього Закону,
державний виконавець, здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Із заяви виконавчої служби про зміну
способу виконання судового рішення, не
вбачається, що державним виконавцем
вжиті усі можливі передбачені Законом
України «Про виконавче провадження»
заходи для виконання вказаного
судового рішення, а лише посилання на
лист УПФУ про відсутність коштів.

З урахуванням того, що судом першої
інстанції неправильно застосовано
норми процесуального права, відповідно
до повноважень, наданих статтею 202 КАС
України, колегія суддів вважає, що
ухвала суду першої інстанції підлягає
скасуванню, а підстав для задоволення
заяви про зміну способу і порядку
виконання рішення суду - немає.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 199, 202,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Личаківському районі м. Львова -
задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду м.
Львова від 28 липня 2014 року про зміну
порядку та способу виконання рішення у
адміністративній справі №6а-463/29/14
скасувати та прийняти нову ухвалу, якою
в задоволенні заяви Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області про встановлення
способу та порядку виконання рішення
суду у адміністративній справі
№6а-463/29/14 за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Личаківському районі м. Львова про
визнання бездіяльності протиправною,
зобов'язання провести перерахунок і
виплату основної і додаткової пенсії -
відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції, а у разі
складення в повному обсязі відповідно
до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст ухвали складено 28.10.2014р.