Справа № 348/1422/14-а
Суддя: Флоряк Д.В. Д. В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1422/14-а

28 жовтня 2014 року
м.
Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Флоряк Д.В.,

секретаря Буратчук О.В.,

з уч.позивача - ОСОБА_1,

його представника - адвоката
ОСОБА_2,

представника відповідача -
Жукової-Домарацької О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Надвірна справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом, який в ході
судового збільшив, до Управління
Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі, в якому
просить суд визнати протиправними дії
відповідача щодо перерахунку у червні
2013 року його заробітної плати,
отриманої за період з грудня 1992 року по
липень 1994 року в Долинському
управлінні по підвищенню нафтовіддачі
пластів і капітального ремонту
свердловин з курсу російського рубля
на курс українських карбованців та
зобов'язати зробити перерахунок його
заробітної плати, отриманої за
вказаний період по курсу російського
рубля згідно Архівної довідки №108-В-13
від 15.02.2010р.; визнати протиправними дії
відповідача щодо зняття з нього
переплати пенсії в розмірі 4290,26грн., яка
ніби то виникла при призначенні пенсії
в результаті помилкового врахування
УПФУ в Надвірнянському районі курсу
російського рубля до заробітної плати,
яку він отримував з грудня 1992 року в
Долинському управлінні по підвищенню
нафтовіддачі пластів і капітального
ремонту свердловин і зобов'язати
дорахувати та виплатити йому вказану
суму пенсії; визнати протиправними дії
відповідача щодо неврахування при
розрахунку йому пенсії сум польових
виплат при визначенні розміру
заробітної плати за період роботи на
Крайній Півночі з 31.03.198 9року по 05.07.1994
року у Долинському управлінні по
підвищенню нафтовіддачі пластів і
капітального ремонту свердловин та
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок пенсії, починаючи з 05.06.2006
року з урахуванням розміру заробітної
плати за період роботи на Крайній
Півночі, що включає суми польових
виплат на підставі Архівної довідки
№108-В-13 від 15.02.2010 року; визнати
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України у
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області щодо
неврахування з 05.06.2006 року при
розрахунку пенсії заробітної плати,
вказаної в довідці від 19.05.2006 року за
період роботи на Крайній Півночі з
квітня 1989 року по червень 1994року у
Долинському управлінні по підвищенню
нафтовидачі пластів і капітального
ремонту свердловин; зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
його пенсії з 05.06.2006року з урахуванням
розміру заробітної плати, вказаної в
довідці від 19.05.2006 року за період роботи
на Крайній Півночі з квітня 1989 року по
червень 1994року у Долинському
управлінні по підвищенню нафтовіддачі
пластів і капітального ремонту
свердловин; та зобов'язати відповідача
зробити перерахунок та виплатити
недоплачені йому суми пенсії.

В обґрунтування позовних вимог
позивач вказав, що є пенсіонером і
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі, де йому
нараховується та виплачується пенсія
за Списком №2 з березня 2007року. Однак
згідно постанови Надвірнянського
районного суду від 09.12.2013 року,
відповідача зобов'язано нарахувати та
виплатити йому пенсію за Списком №2 з
05.06.2006 року. В період з 31.03.1989 року по
05.07.1994року, тобто 5 років 3 міс. 5 днів, він
працював машиністом підйомника А-50 5-го
розряду у Долинському управлінні по
підвищенню нафтовіддачі пластів і
капітального ремонту свердловин, яке
знаходилося на території Україні.
Однак роботу від даного підприємства
він виконував вахтово-експедиційним
методом у Ямало-Ненецького автономному
окрузі Тюменської області, яка
віднесена до районів Крайньої Півночі.
При досягненні ним 55-річного віку при
загальному стажі роботи 35 років 2
місяці і 20 днів він 05.06.2006 року
звернувся до відповідача із заявою про
призначення йому пенсії за віком на
пільгових умовах на підставі п. б) ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та подав весь необхідний
пакет документів, на підставі яких йому
з 22.03.2007 року відповідачем призначено
та виплачується пенсія по Списку №2. В
лютому 2014 року йому стало відомо, що
відповідач у червні 2013 року зробив
перерахунок його заробітної плати, яку
він отримував з грудня 1992 року в
Долинському управлінні по підвищенню
нафтовіддачі пластів і капітального
ремонту свердловин в інвалютних
карбованцях (що прирівнюється до курсу
російського рубля у співвідношенні 1:1),
з врахуванням того, що ніби то він не
міг отримувати заробітної плати в
російських рублях, а тільки в
українських карбованцях. Крім того, при
перерахунку його трудового стажу
відповідач зробив перерахунок пенсії,
пов'язаний із збільшення кратності
його стажу та зняло з нього переплату
пенсії в сумі 4290,26 грн., яка ніби то
виникла при призначенні пенсії в
результаті помилкового врахування
УПФУ в Надвірнянському районі курсу
російського рубля до заробітної плати,
яку він отримував з грудня 1992 року по
липень 1994 року в Долинському
управлінні по підвищенню нафтовіддачі
пластів і капітального ремонту
свердловин. Вважає, що перерахунок його
заробітної плати та зняття
відповідачем зайво сплаченої пенсії є
неправомірним та безпідставним, так як
він не звертався до відповідача із
заявою про перерахунок заробітної
плати з інвалютних карбованців
(російських рублів) на українські
карбованці, яку він отримував у
Долинському управлінні по підвищенню
нафтовіддачі пластів і капітального
ремонту свердловин і яка була
врахована відповідачем при
призначенні пенсії у березні 2007року.

Окрім того, у вересні 2013 року йому також
стало відомо, що при призначенні пенсії
відповідачем при визначенні розміру
заробітної плати на роботі Долинському
управлінні по підвищенню нафтовіддачі
пластів і капітального ремонту
свердловин з 31.03.1989 року по 05.07.1994 року
враховано розмір заробітної плати без
сум польових виплат, з яких також
сплачувалися внески в пенсійний фонд.
Оскільки він працював в районах
Крайньої Півночі та подав відповідачу
довідку про заробітну плату, тому
неврахування відповідачем сум
польових виплат при визначенні розміру
заробітної плати за період роботи на
території Крайньої Півночі з 31 березня
1989року по 05 липня 1994року у Долинському
управлінні по підвищенню нафтовіддачі
пластів і капітального ремонту
свердловин при розрахунку пенсії також
вважає протиправним.

У червні 2006року він звернувся до УПФУ в
Надвірнянському районі із заявою про
призначення пенсії, і до документів
надав довідку від 19.05.2006 року про
заробітну плату, видану Долинським
управлінням по підвищенню
нафтовіддачі пластів і капітального
ремонту свердловин. Однак при
призначенні пенсії відповідачем
вказана заробітна плата вказана не
була врахована, а лише врахована
відповідачем 22.02.2010 року після подання
ним довідки про заробітну плату від
15.02.2010 року за період роботи з 01.04.1989
року по 31.12.1991 року, а також з 31.01.2011р.
згідно довідки про заробітну плату від
15.02.2010р. за період з 01.01.1992 р. по 30.06.1994 р.,
які повторно були видані йому
Долинським управлінням по підвищенню
нафтовіддачі пластів і капітального
ремонту свердловин. Вважає відмову
відповідача зарахувати з 05.06.2006 року
заробітну плату, зазначену в довідці
від 19.05.2006 року неправомірним, оскільки
згідно із ст. 41 Закону «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до заробітної плати для
обчислення пенсії враховуються,
зокрема, суми виплат (доходу),
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Оскільки зробити перерахунок його
пенсії відповідач в добровільному
порядку відмовляється, він змушений
звернутися в суд за захистом своїх
прав.

В судовому засіданні позивач підтримав
позов з підстав, зазначених в позовній
заяві, яку просить задоволити в повному
об'ємі, а також поновити йому строк
звернення з позовом до суду, оскільки
пропущений ним з поважних причин, так
як з 2009 року він змушений як в
досудовому порядку так і в судовому
порядку встановлювати неправомірність
і неправильність зарахування
північного стажу роботу в одинарному, а
не в півтакратному розмірі, у судовому
порядку отримувати уточнюючі довідки,
а також повторно отримувати у
підприємствах де, він працював
уточнюючі довідки та довідки про
заробітні плати, а також, що він людина
похилого віку і знаходиться на
медичному обліку, постійно перебуває
на лікуванні, тому причину пропуску 6-ти
місячного строку для звернення до суду
за захистом свого права вважаю
поважною.

Представник відповідача в
судовому засіданні позов не визнала,
заперечила проти його задоволення,
зазначивши, що відповідно до Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
періоди роботи до 01.01.1991 р. в районах
Крайньої півночі та місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі колишнього Союзу РСР,
зараховуються до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 01.01.1991 року.
Відповідно ст. 78 діючого на той час
Закону СРСР «Про пенсійне забезпечення
громадян в СРСР» було передбачено, що
до заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески.
Відповідно до п.п. «д» п. 15 Інструкції
«Про порядок утримання страхових
внесків і використання коштів
державного соціального страхування»
затвердженої Постановою Президії
ВЦРПС від 29.02.1960 р., в загальну суму
заробітної плати, на яку нараховуються
страхові внески, включалися процентні
надбавки за роботу на Крайній Півночі і
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, а також районний та
поправочний коефіцієнт. Разом з тим,
частиною 3 статті 96 цього Закону
передбачено при вибутті осіб у райони,
де коефіцієнт до заробітної плати не
встановлено, пенсія за їх вибором
обчислюється в такому ж порядку, але з
виключенням з фактичного заробітку
виплат за районними коефіцієнтами, або
із заробітку обчисленого відповідно до
статтей 76 та 78 цього Закону. Крім того,
ні Законом України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" ні Законом України « Про
пенсійне забезпечення» не передбачено
включення до заробітної плати
північної надбавки та районного
коефіцієнта. Щодо застосування курсу
рубля при обчисленні пенсії по
Долинському управлінню по підвищенню
нафтовидачі пластів і капітального
ремонту свердловин з грудня 1992 року
підстав не має, оскільки дана
організація знаходилася на території
України та виплачувалась Позивачу
заробітна плата в карбованцях, а не в
російських рублях. Відповідно до
статті 1 Закону України «Про оплату
праці» заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.
Окрім того, відповідно до п. 4 п.п.4.5
Інструкції зі статистики заробітної
плати (Затверджено наказом
Міністерства статистики України від
11.12.1995 р. № 323) передбачено, що виплати
польового забезпечення не входять до
складу фонду оплати праці. Тому вважає
вимоги позивача безпідставними і
просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, суд вважає,
що позов є обґрунтованим та підлягає
до часткового задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. 6 КАС
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийнятті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1
статті 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і
доведенні перед судом їх
переконливості.

Частина 1 статті 71 КАС
України закріплює, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього
Кодексу, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно частини 2 статті 162
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову, зокрема, про
визнання протиправним рішення суб'єкта
владних повноважень і про скасування
рішення, зобов'язання відповідача
вчинити певні дії, іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Оскільки відповідач по
справі в силу норм ст.3 КАС України є
суб'єктом владних повноважень, то
застосуванню при розв'язанні спору
підлягають норми ч.2 ст.71 КАС України, де
указано, що в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на
обліку в Управлінні пенсійного фонду в
Надвірнянському районі і з травня 2006
року отримує пенсію за віком на
пільгових умовах за списком №2 з 25.09.1996
року призначену відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

З 31.03.1989 року по 05.07.1994 року, тобто 5 років
3 місяці 5 днів, позивач працював на
посаді машиніста підйомника А-50 5-го
розряду у Долинському управлінні по
підвищенню нафтовіддачі пластів і
капітального ремонту свердловин та
виконував роботу від даного
підприємства вахтово-експедиційним
методом у Ямало-Ненецькому автономному
окрузі Тюменської області і у вказаний
період отримував заробітну плату із
застосуванням північних надбавок та
районного коефіцієнту.

Відповідно до постанови Ради
Міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1029
Ямало-Ненецький автономний округ
Тюменської області відноситься до
районів Крайньої Півночі.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність»
іноземна валюта це валюта готівкою,
грошові знаки (банкноти, білети
державної скарбниці, монети), що
знаходяться в обігу і є законним
платіжним засобом на території
відповідної іноземної держави, а також
вилучені або ті, що вилучаються з обігу,
але підлягають обміну на грошові знаки,
які знаходяться в обігу, платіжні
документи у грошових одиницях
іноземних держав та міжнародних
розрахункових одиницях, кошти у
грошових одиницях іноземних держав,
міжнародних розрахункових одиницях та
у діючій на території України валюті з
вільною конверсією, які знаходяться на
рахунках та вкладах у
банківсько-кредитних установах на
території України та за її межами. Таке
саме визначення іноземної валюти дає
ч.4 ст.1 Декрету Кабінету Міністрів
України "Про систему валютного
регулювання і валютного контролю».

Так, відповідно до п.1 ст.1
Декрету КМУ № 15-93 від 19.02.1993р. «Про
систему валютного регулювання і
валютного контролю»іноземна валюта
іноземні грошові знаки у вигляді
банкнотів, казначейських білетів,
монет, що перебувають в обігу та є
законним платіжним засобом на
території відповідної іноземної
держави, а також вилучені з обігу або
такі, що вилучають з нього, але
підлягають обмінові на грошові знаки,
які перебувають в обігу, кошти у
грошових одиницях іноземних держав і
міжнародних розрахункових
(клірингових) одиницях, що перебувають
на рахунках або вносяться до
банківських та інших фінансових
установ за межами України. Під терміном
«іноземна валюта»розуміється як
власне іноземна валюта так і
банківські метали, платіжні доручення
та інші цінні папери, виражені в
іноземній валюті або банківських
металах.

В свою чергу інвалютні карбованці
є штучною, умовною одиницею, що
використовувалась в СРСР для
безготівкових, зовнішньоекономічних
розрахунків, і не підпадають під
поняття іноземна валюта, в зв'язку з чим
суд вважає, що посилання відповідача на
відсутність підстав враховувати при
визначенні розміру пенсії позивачу
суми заробітної плати згідно довідок
за час його роботи в Російській
Федерації є необґрунтованими.

Відповідно до ст.41 Закону
України «Про загальнообовязкове
державне пенсійне страхування»до
заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії враховуються,
зокрема, суми виплат (доходу),
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обовязкове державне пенсійне
страхування, а за періоди до
запровадження обмеження максимального
розміру заробітної плати(доходу), з
якої сплачувалися зазначені внески
(збір) у межах сум, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
включалися до заробітної плати, з якої
обчислювалась пенсія відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення»і не перевищують 5,6
розміру середньої заробітної плати в
Україні на день отримання зазначених
сум.

Статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»було
передбачено включення у заробіток для
обчислення пенсії всіх видів оплати
праці, на які за діючими правилами
нараховуються страхові внески.

Статтею 64 Конституції
України встановлено, що конституційні
права і свободи людини і громадянина не
можуть бути обмежені, крім випадків,
передбачених Конституцією України. При
прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Відповідно до інструктивного листа ЦК
профспілки Державних установ від 15.06.1961
року № Н/8-503 із заробітної плати в
інвалюті і радянських карбованцях
радянських спеціалістів, які працювали
за кордоном, проводились відрахування
в органи соціального страхування в
розмірі 2% щомісячно.

Згідно листа Зовнішекономбанку СССР за
№ 2016/110000, роз'яснено, що інвалютні рублі
були умовною одиницею і
використовувались тільки в
безготівкових розрахунках,
співвідношення інвалютного до
радянського рубля дорівнювало 1:1.

Судом також встановлено, що в червні 2013
року відповідачем зроблено
перерахунок заробітної плати позивача,
яку він отримував в Долинському
управлінні по підвищенню нафтовіддачі
пластів і капітального ремонту
свердловин в інвалютних карбованцях,
що прирівнюється до курсу російського
рубля у співвідношенні 1:1, що стало
предметом судового спору.

Пільговий страж позивача
підтверджується трудовою книжкою і
довідками з місця роботи. Також
відповідно до Указу Президента України
від 7 листопада 1992 року №549/92 «Про
реформу грошової системи України» з
12.11.1992 року була запроваджена
національна валюта український
карбованець, тому позивач має право на
обчислення пенсії у співвідношенні
курсу валют станом з 1992 року по 1994 рік.

За даних обставин суд
приходить до висновку, що відповідачем
безпідставно не враховано частини
заробітку в інвалютних карбованцях при
обчисленні пенсії ОСОБА_1, а тому позов
в цій частині слід задоволити.

Також суд вважає, що підлягає до
задоволення вимога позивача про
визнання протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України у
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області щодо
неврахування з 05.06.2006 року при
розрахунку йому пенсії заробітної
плати, зазначеної в довідці від 19.05.2006 р.
за період його роботи на Крайній
Півночі з квітня 1989 року по червень
1994року у Долинському управлінні по
підвищенню нафтовіддачі пластів і
капітального ремонту свердловин,
оскільки як встановлено судом і
підтверджується самими сторонами, та
зазначено в постанові Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 10.04.2013 року та ухвалі Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 28.04.2014 року по справах за позовом
ОСОБА_1 до УПФУ в Надвірнянському
районі, з травня 2006 року перебуває на
обліку в УПФУ та отримує пенсію по віку
на пільгових умовах. Для призначення
пенсії позивачем булла надана
відповідачу довідка від 19.05.2006р. про
заробітну плату, видана Долинським
управлінням по підвищенню
нафтовіддачі пластів і капітального
ремонту свердловин. Однак при
призначенні пенсії відповідач
заробітну плату, яка була вказана у
даній довідці, в травні 2006 року
безпідставно не врахував, а врахував
тільки 22.02.2010 року після подання
поозивачем довідки про заробітну плату
№108-В-13 від 15.02.2010 за період з 01.04.1989 р. по
31.12.1991 р. а також з 31.01.2011 р. згідно
довідки про заробітну плату №108-В-13 від
15.02.2010р. за період з 01.01.1992р. по 30.06.1994р.,
які повторно були видані йому
Долинським управлінням по підвищенню
нафтовіддачі пластів і капітального
ремонту свердловин.

В зв'язку з цим відповідача слід
зобов'язати здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_1 сум пенсії з 05.06.2006 року,
з урахуванням розміру заробітної
плати, вказаної в довідці від 19.05.2006 р.
за період його роботи на Крайній
Півночі з квітня 1989року по червень
1994року у Долинському управлінні по
підвищенню нафтовіддачі пластів і
капітального ремонту свердловин.

Стосовно решта позовних вимог ОСОБА_1,
суд вважає, що вони до задоволення не
підлягають з таких підстав.

На виконання постанови Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 10.04.2013 року та постанови
Надвірнянського районного суду від
09.12.2013 року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 28.04.2014 року,
по справах за позовом ОСОБА_1 до УПФУ в
Надвірнянському районі про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії, управління
Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі здійснило
перерахунок та виплату пільгової
пенсії позивачу з врахуванням
районного коефіцієнта та північної
надбавки.

При перерахунку пенсії позивача в 2007
році відповідач врахував курс
російського рубля до заробітної плати
з грудня 1992 року та провів перерахунок
пенсії, внаслідок чого вивів ніби-то
переплату пенсії в сумі 4290,26 грн. Даний
розмір переплати пенсії з позивача
відповідачем не утримано (а.с.20).

Згідно наданої довідки про розмір
пенсії ОСОБА_1 до виплати нараховано
64445,94 грн., фактично виплачено 64445,94 грн.
(а.с. ), тобто із пенсії ОСОБА_1 не знято
переплату пенсії в сумі 4290,26 грн., тому в
цій частині вимоги позивача є
безпідставними.

Щодо здійснення перерахунку пенсії
позивачу з 05.06.2006 року з врахуванням
розміру заробітної плати за період
роботи на Крайній Півночі, що включає
суми польових виплат, суд прийшов до
наступного.

Відповідно до абз.2 п.2 ст. 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
держане пенсійне страхування» для
осіб, які у період до запровадження
обмеження максимального розміру
заробітної плати (доходу), з якої
сплачуються внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, отримували заробітну
плату (дохід) за результатами роботи,
термін виконання якої перевищував
календарний місяць, до заробітної
плати (доходу) для обчислення пенсії
враховуються суми виплат (доходу), які
відповідно до законодавства, що діяло
раніше, включалися до заробітної плати,
з якої обчислювалися пенсія відповідно
до Закону України «Про пенсійне
забезпечення", і не перевищують 5,6
розміру середньої заробітної плати в
Україні, у розрахунку на кожний місяць
виконання роботи. Перелік таких осіб, а
також порядок визначення для них
заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
№306 від 20.04.2005 року затверджено Порядок
визначення заробітної плати (доходу)
для обчислення пенсії особам, що у
період до запровадження обмеження
максимального розміру заробітної
плати (доходу), з якої планувалися
внески на державне соціальне
страхування або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
отримували заробітну плату (дохід) за
результатами роботи, строк виконання
якої перевищував календарний місяць.

Згідно з п. 2 Порядку до суми заробітної
плати (доходу) для обчислення пенсії
згідно з цим Порядком зараховуються
суми виплат (доходу), з яких
сплачувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
включалися до заробітної плати, з якої
обчислювалася пенсія відповідно до
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Згідно із ст. 41 Закону «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до заробітної плати для
обчислення пенсії враховуються,
зокрема, суми виплат (доходу),
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Також, відповідно ст. 78 діючого на той
час Закону СРСР «Про пенсійне
забезпечення громадян в СРСР» було
передбачено, що до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці, на які нараховуються
страхові внески.

Відповідно до п.п. «д» п. 15 Інструкції
«Про порядок утримання страхових
внесків і використання коштів
державного соціального страхування»
затвердженої Постановою Президії
ВЦРПС від 29.02.1960 р., в загальну суму
заробітної плати, на яку нараховуються
страхові внески, включалися процентні
надбавки за роботу на Крайній Півночі і
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, а також районний та
поправочний коефіцієнт. Польові
виплати не обкладаються податками і не
враховуються при нарахуванні
середнього заробітку.

Постановою від 22 грудня 2010 р. N 1170 «Про
затвердження переліку видів виплат, що
здійснюються за рахунок коштів
роботодавців, на які не нараховується
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
визначено перелік таких виплат, в тому
числі польове забезпечення.

Статтею 99 КАС України встановлено, що
адміністративний позов може бути
поданий в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Частиною 2 статті 100 КАС України
встановлювалось, що в разі якщо суд
визнає причину пропущення строку
звернення до суду поважною,
адміністративна справа розглядається
і вирішується в порядку, встановленим
цим Кодексом.

Суд приходить до висновку, що позивач
ОСОБА_1 з поважних причин пропустив
шестимісячний строк звернення до суду
з позовом, так як з 2009року вимушений як
в досудовому порядку так і в судовому
порядку відстоювати своє право на
пільгову пенсію, у судовому порядку
отримувати уточнюючі довідки, а також
повторно отримувати у підприємствах де
він працював уточнюючі довідки та
довідки про заробітні плати, також є
людиною похилого віку, постійно
перебуваю на лікуванні, що
підтверджується медичною довідкою та
випискою із медичної картки
амбулаторного хворого, а тому суд
вважає за можливе поновити строк
звернення з позовом до суду, як
пропущений з поважних причин.

На підставі вищенаведеного,
керуючись ст. ст. 8-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 99, 100,
158-163, 167, 186, 187, 254 КАС України , суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити частково,
поновивши йому строк звернення до суду,
як пропущений з поважних причин.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України у
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області щодо
перерахунку у червні 2013 року
заробітної плати, отриманої ОСОБА_1 за
період з грудня 1992 року по липень 1994
року в Долинському управлінні по
підвищенню нафтовіддачі пластів і
капітального ремонту свердловин з
курсу російського рубля на курс
українських карбованців.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Надвірнянському районі
Івано-Франківської області зробити
перерахунок ОСОБА_1 з червня 2013 року
заробітної плати, отриманої за період з
грудня 1992 року по липень 1994 року в
Долинському управлінні по підвищенню
нафтовіддачі пластів і капітального
ремонту свердловин по курсу
російського рубля згідно Архівної
довідки №108-В-13 від 15.02.2010 року.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України у
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області щодо
неврахування при розрахунку пенсії
ОСОБА_1 заробітної плати, вказаної в
довідці від 19.05.2006р. за період його
роботи на Крайній Півночі з квітня
1989року по червень 1994року у Долинському
управлінні по підвищенню нафто видачі
пластів і капітального ремонту
свердловин.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Надвірнянському районі
Івано-Франківської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з
05.06.2006 року, з урахуванням розміру
заробітної плати, вказаної в довідці
від 19.05.2006р. за період його роботи на
Крайній Півночі з квітня 1989року по
червень 1994року у Долинському
управлінні по підвищенню нафтовіддачі
пластів і капітального ремонту
свердловин.

В решта позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати
судового збору у розмірі 73,08 грн.

Апеляційна скарга на постанову
може бути подана до Львівського
апеляційного адміністративного суду в
порядку, визначеному ст.186 КАС України
через Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області.

Суддя
Флоряк Д.В.

Повний текст постанови виготовлено
30.10.2014 року.