Справа № 2а-1811/11
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року
Справа № 9104/98326/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
ШинкарТ.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області на постанову Любешівського
районного суду Волинської області від
15 червня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області про визнання дії
неправомірними та зобов'язання
здійснити нарахування та виплату
державної та додаткової пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 17.05.2011 року звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області в якому просив
визнати дії відповідача
неправомірними, зобов'язати останнього
здійснити перерахунок та виплату
державної пенсії в розмірі шести
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком на підставі положень
ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
урахуванням проведених виплат з 01.02.2011
року по день розгляду справи в суді.

Постановою Любешівського районного
суду Волинської області від 15 червня 2011
року (прийнятою в порядку скороченого
провадження), позов задоволено
частково, визнано неправомірними дії
управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області, зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок та виплатити
позивачу державної пенсії в розмірі
шести мінімальних пенсій за віком з
01.02.2011 року по 31.03.2011 року включно та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком з 01.02.2011 року по 15.06.2011
року включно на підставі положень
ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з урахуванням положень ч. 3
ст. 67 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та проведених виплат, в
решті позовних вимог відмовлено,
постанову допущено до негайного
виконання.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області оскаржило його в апеляційному
порядку, вважає, що постанова прийнята
з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що
згідно ч. 5 ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» Кабінету
Міністрів України надано право
встановлювати порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання і
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постановою Кабінету Міністрів України
№530 від 28.05.2008 року «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» в п. 6 пп. 3 встановлено, що в
усіх випадках розмір пенсії для
інвалідів ІІІ групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи не може бути
нижче 530 грн.

Також апелянт вказує, що виплата
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю проводиться відповідно до
законодавства на підставі внесених в
Закон України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
змін, а саме в розмірі 15% прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність (по ІІІ групі
інвалідності). З 22.05.2008 року постановою
Кабінету Міністрів України №530 від
28.05.2008 року «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян»
розмір додаткової пенсії залишено без
змін.

Виходячи із вище наведенего просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та відмовити в задоволені
позовних вимог.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріли справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних міркувань.

ОСОБА_2 віднесений до 1 категорії осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи та йому
встановлена ІІІ група інвалідності у
зв'язку із захворюванням, пов'язаним з
наслідками аварії на Чорнобильській
АЕС.

Розглядаючи спір судом першої
інстанції вірно зазначено, що ст. 49
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що пенсія
особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4
встановлюється у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до п.п.12, п.п.15 п.28 розділу II
«Внесення змін до деяких законодавчих
актів України Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року, який набрав чинності 01
січня 2008 року, текст ст. ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
було викладено у новій редакції. Особам
віднесеним до 1 категорії,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема, інвалідам ІІІ групи, в розмірі
15% прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими,
зокрема, для інших, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, 120% прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність.
Проте рішенням Конституційного Суду
України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року
визнано таким, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними) положення п. 28
розділу ІІ «Внесення змін до деяких
законодавчих актів України» Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України». Положення
п. 28 вказаного закону, які визнані
неконституційними, втратили чинність з
дня ухвалення Конституційним Судом
вказаного рішення, у якому було вказано
на преюдиційність при розгляді судами
загальної юрисдикції позовів у зв'язку
з правовідносинами, що виникли
внаслідок дії неконституційного акта.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що
абз. 3 ч. 1 ст. 50 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визначено,
що особам віднесеним до категорії 1,
інвалідам ІІІ призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком. Ч. 4 ст. 50 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що у всіх випадках розміри
пенсії для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими, по
ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком.

В даній спірній ситуації суд першої
інстанції правильно виходив із
принципу пріоритетності законів над
підзаконними актами, а відтак вірно
вважав, що при визначенні позивачеві
розміру пенсії застосуванню
підлягають ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської астрофи», а не
постанови Кабінету Міністрів України
№654 від 16.07.2008 року «Про підвищення
рівня пенсійного забезпечення
громадян» оскільки остання істотно
звужуює обсяг встановлених законом
прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», в разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорії, та
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Враховуючи викладене суд першої
інстанції правильно вважав, що
відповідач зобов'язаний здійснити
перерахунок позивачу основної
державної пенсії відповідно до вимог ч.
4 ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 01.02.2011 року по
31.03.2011 року, оскільки з 01.04.2011 року
позивач одержує пенсію по віку
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Стосовно позовних вимог
щодо перерахунку та виплати додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до вимог ч.1 ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
такі підлягають задоволенню за період
з 01.02.2011 року по 15.06.2011 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України
негайно виконуються постанови суду про
присудження виплат пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів - у межах суми
стягнення за один місяць.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції правильно по суті
вирішив розглядуваний спір, однак із
помилковим застосуванням норм
процесуального права, через що
оскаржувану постанову в частині
звернення до виконання слід змінити.

Керуючись ст. 160, ч. 10 ст. 183-2, ст.197, п. 2 ч. 1
ст. 198, ст. 200, ст. 201, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області - задовольнити частково.
Постанову Любешівського районного
суду Волинської області від 15 червня 2011
року у справі № 2а-1811/11 в частині
допущення до негайного виконання
змінити. Допустити зазначену постанову
до негайного виконання - у межах суми
стягнення за один місяць.

В решті постанову Любешівського
районного суду Волинської області від
15 червня 2011 року у справі № 2а-1811/11
залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин