Справа № 825/3169/14
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2014 року
Чернігів Справа №
825/3169/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Заяць О.В.,

за участю секретаря
Прокіної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом Прилуцького
міськрайонного центру зайнятості до
ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

03.10.2014 Прилуцький міськрайонний центр
зайнятості звернувся до суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_1
(далі - ОСОБА_1) про стягнення незаконно
отриманої допомоги по безробіттю в
розмірі 7062 грн. 44 коп. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що відповідач з 16.12.2008
по 19.06.2009 перебував на обліку у
Прилуцькому міськрайонному центрі
зайнятості як безробітний і отримував
соціальні послуги та забезпечення у
відповідності до статті 7 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття". При цьому, під час
розслідування посадовими особами
Прилуцького міськрайонного центру
зайнятості зайнятості страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення
встановлено, що на момент реєстрації як
безробітного та в період перебування
на обліку в Прилуцькому міськрайонному
центрі зайнятості як безробітний
ОСОБА_1 був зареєстрований, як фізична
особа-підприємець, про що в центр
зайнятості не повідомив. Відповідно до
довідки-розрахунку матеріального
забезпечення, загальна сума
матеріального забезпечення,
виплаченого відповідачу з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати забезпечення становить
7062 грн. 44 коп. 12.09.2014 директором
Прилуцького міськрайонного центру
зайнятості винесено наказ № 173 "Про
повернення коштів гр. ОСОБА_1". Листом
від 12.09.2014 № 01/2128 Прилуцький
міськрайонний центр зайнятості
звертався до ОСОБА_1 з пропозицією
добровільно повернути заборгованість,
але в добровільному порядку він кошти
не повернув.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надав клопотання про
розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, причини неявки суду не
повідомив.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню повністю з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 16.12.2008 по
19.06.2009 перебував на обліку у
Прилуцькому міськрайонному центрі
зайнятості як безробітний і отримував
соціальні послуги та забезпечення у
відповідності до статті 7 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття", що
підтверджується персональною карткою
№ 20900004 (а.с.10).

Як вбачається з акту №10 від 11.09.2014
Прилуцького міськрайонного центру
зайнятості, посадовою особою Кириловою
Оленою Віталіївною проведено
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення ОСОБА_1, яким встановлено,
що на момент реєстрації як
безробітного та в період перебування
на обліку в Прилуцькому міськрайонному
центрі зайнятості ОСОБА_1 як
безробітного, був зареєстрований, як
фізична особа-підприємець, про що в
центр зайнятості ним повідомлено не
було .

Факт реєстрації ОСОБА_1 в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців є витяг з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
(а.с.17-18).

Згідно з довідкою-розрахунком
матеріального забезпечення, загальна
сума матеріального забезпечення
виплаченого ОСОБА_1 з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати його забезпечення
становить 7062 грн. 44 коп. (а.с.8).

12.09.2014 директором Прилуцького
міськрайонного центру зайнятості
Нестеренко А.О. прийнято наказ № 173 "Про
повернення коштів гр. ОСОБА_1" (а.с.20) та
листом від 12.09.2014 №01/2128 запропоновано
ОСОБА_1 добровільно повернути
незаконно отримані кошти (а.с.21).

Станом на час звернення Прилуцького
міськрайонного центру зайнятості до
суду ОСОБА_1 сума незаконно отриманою
допомоги по безробіттю позивачу
повернута не була.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, суд зважає на
наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 1
Закону України від 05.07.2012 №5067-VI "Про
зайнятість населення" (далі - Закон
№5067-VI) безробітний - це особа віком від
15 до 70 років, яка через відсутність
роботи не має заробітку або інших
передбачених законодавством доходів
як джерела існування, готова та здатна
приступити до роботи.

Згідно зі статтею 4 Закону №5067-VI до
зайнятого населення належать особи,
які працюють за наймом на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, особи, які
забезпечують себе роботою самостійно
(у тому числі члени особистих
селянських господарств), проходять
військову чи альтернативну
(невійськову) службу, на законних
підставах працюють за кордоном та які
мають доходи від такої зайнятості, а
також особи, що навчаються за денною
формою у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах та поєднують
навчання з роботою.

Стаття 43 Закону №5067-VI встановлює, що
статусу безробітного може набути,
особа працездатного віку до
призначення пенсії (зокрема на
пільгових умовах або за вислугу років),
яка через відсутність роботи не має
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів, готова та
здатна приступити до роботи; інвалід,
який не досяг встановленого статтею 26
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсійного віку та
отримує пенсію по інвалідності або
соціальну допомогу відповідно до
законів України "Про державну
соціальну допомогу інвалідам з
дитинства та дітям-інвалідам" та "Про
державну соціальну допомогу особам,
які не мають права на пенсію, та
інвалідам"; особа, молодша 16-річного
віку, яка працювала і була звільнена у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці, зокрема
припиненням або перепрофілюванням
підприємств, установ та організацій,
скороченням чисельності (штату)
працівників.

Статус безробітного надається
зазначеним у частині першій цієї
статті особам за їх особистою заявою у
разі відсутності підходящої роботи з
першого дня реєстрації у
територіальних органах центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції,
незалежно від зареєстрованого місця
проживання чи місця перебування.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 44
Закону №5067-VI зареєстровані безробітні
мають право, зокрема, на матеріальне
забезпечення на випадок безробіття та
соціальні послуги відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" та цього Закону.

Відповідно до статті 7 Закону України
від 02.03.2000 року №1533-III "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування України на
випадок безробіття" (далі - Закон -
№1533-III) допомога по безробіттю є видом
забезпечення.

Стаття 36 Закону №1533-III застраховані
особи, зареєстровані в установленому
порядку як безробітні, зобов'язані
своєчасно подавати відомості про
обставини, що впливають на умови
виплати їм забезпечення та надання
соціальних послуг. Сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

На виконання Закону №1533-III був
розроблений Порядок надання допомоги
по безробіттю, у тому числі одноразової
її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затверджений наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 20 листопада 2000
року №307 та зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 14 грудня
2000 року за № 915/5136 (далі - Порядок №307),
який визначає механізм призначення,
виплати допомоги по безробіттю, у т. ч.
одноразової для організації
безробітними підприємницької
діяльності, та обчислення страхового
стажу.

Згідно з пунктом 1.2. розділу 1 Порядку
№307 допомога по безробіттю, у тому
числі одноразова її виплата для
організації безробітними
підприємницької діяльності надається
застрахованим та незастрахованим
особам, визнаним у встановленому
порядку безробітними.

Відповідно до пункту 5.5. Порядку №307
виплата допомоги по безробіттю
припиняється у разі працевлаштування
безробітного, зайняття
підприємницькою або іншою діяльністю,
пов'язаною з одержанням доходу
безпосередньо від цієї діяльності,
виконання робіт (послуг) за
цивільно-правовими угодами (з дня
працевлаштування, державної
реєстрації як суб'єкта підприємницької
або іншої діяльності, виконання робіт
(послуг) за цивільно-правовими угодами).

Пунктом 6.14. Порядку №307 передбачено, що
якщо під час одержання допомоги по
безробіттю безробітний своєчасно не
подав відомості про обставини, що
впливають на умови її виплати, з
безробітного стягується сума
виплаченої допомоги по безробіттю з
моменту виникнення цих обставин. Якщо
безробітний відмовився добровільно
повернути зазначені кошти, то питання
щодо їх повернення вирішується у
судовому порядку.

Оскільки, ОСОБА_1 на момент реєстрації,
як безробітний в Прилуцькому
міськрайонному центрі зайнятості, та в
період перебування його на обліку як
безробітного, був зареєстрований, як
фізична особа підприємець в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців та не
повідомив центр зайнятості про дану
обставину, всупереч статті 36 Закону
№1533-III, а тому суд дійшов висновку, що
ОСОБА_1 незаконно отримував допомогу по
безробіттю в сумі 7062 грн.44 коп.

Відповідно до статті 39 Закону №1533-III
спори, що виникають із правовідносин за
цим Законом, вирішуються в судовому
порядку.

Відповідачем не надано жодних належних
доказів щодо повернення незаконно
отриманої допомоги по безробіттю, як і
доказів, що спростовують викладені в
позовній заяві обставини.

За таких обставин, з урахуванням того,
що сума незаконно отриманої допомоги
по безробіттю в сумі 7062 грн. 44 коп.
ОСОБА_1 до Прилуцького міськрайонного
центру зайнятості не повернута,
доказів повернення Відповідачем
зазначеної допомоги станом на день
розгляду цього спору не надано, суд
вважає, що позовні вимоги Прилуцького
міськрайонного центру зайнятості до
ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, а незаконно
отримана допомога по безробіттю
стягненню на користь Прилуцького
міськрайонного центру зайнятості.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Прилуцького
міськрайонного центру зайнятості
задовольнити.

Стягнути на користь Прилуцького
міськрайонного центру зайнятості () з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
код НОМЕР_1) незаконно виплачене
матеріальне забезпечення на випадок
безробіття та вартість соціальних
послуг у сумі 7062 (сім тисяч шістдесят
дві) грн. 44 коп.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
підпис О.В.
Заяць

З оригіналом згідно

Суддя
О.В. Заяць