Справа № 802/2857/14-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/2857/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Яремчук К.О.
Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

при секретарі: Копійчук О.В.

за участю представників сторін:

апелянта - Македонський О.В.

позивача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у Вінницькій області на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 04 вересня
2014 року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 до Вінницької об'єднаної
Державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Вінницькій області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2014 року до Вінницького
окружного адміністративного суду
звернувся фізична особа - підприємець
ОСОБА_4 (надалі- ФОП ОСОБА_4) до
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення №, яким підприємцю за
порушення термінів розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
нараховано пеню в розмірі 4316 гривень 72
копійки.

Вінницький окружний адміністративний
суд постановою від 04.09.2014 року вказаний
позов задовольнив частково, визнав
протиправним та скасував податкове
повідомлення-рішення №, в частині
нарахування пені за порушення
законодавчо встановлених термінів
надходження товару по імпортному
контракту в сумі 2877,81 гривень.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, відповідачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити позивачу в задоволенні
позову.

У судовому засіданні представник
відповідача вимоги апеляційної скарги
підтримав у повному обсязі, зокрема
наголошуючи на порушенні позивачем
термінів розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, що
суперечить статті 2 Закону України "Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті".

Представник позивача проти доводів
апеляційної скарги заперечив та
посилаючись на правомірність і
обґрунтованість висновків суду першої
інстанції, просив у її задоволенні
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача та думку
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 198 Кодексу
адміністративного судочинства
(далі-КАС) України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції, суд
апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
протягом періоду з 10 червня по 16 червня
2014 року головним державним ревізором -
інспектором відділу контрольно -
перевірочної роботи доходів і зборів з
фізичних осіб Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції Собчук
Т.М. проведено позапланову виїзну
документальну перевірку з питань
дотримання ФОП ОСОБА_4 вимог валютного
законодавства при проведенні
розрахунків по контракту №YLM-20130913 від 01
листопада 2013 року, за наслідками якої
складено акт №1675/1701/НОМЕР_1 від 23 червня
2014 року (а.с. 24-28).

В ході проведеної перевірки виявлено
порушення підприємцем статті 2 Закону
України "Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті" в
частині проведення розрахунків із
нерезидентом "YING HAN Technology" CO., LTD, в
результаті чого платником перевищено
90-денний термін розрахунків за
операцією з імпорту товару без
відповідного висновку центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері економічного
розвитку.

Перевіркою встановлено, що підприємцем
з порушенням строків завершено
процедуру митного оформлення 06 березня
2014 року, що підтверджується
вантажно-митними деклараціями, на яких
містяться штампи Вінницької митниці
"Під митним контролем". Відтак,
Підприємцю нараховано пеню за кожний
день прострочення, тобто за період з 03
березня по 06 березня 2014 року.

На підставі виявлених порушень
Вінницькою об'єднаною державною
податковою інспекцією 11 липня 2014 року
прийнято податкове повідомлення -
рішення №, яким підприємцю за
порушення термінів розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
нараховано пеню в розмірі 4316 гривень 72
копійки.

Суд першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови та задоволенні
позову виходив з того, що оскільки
граничним терміном ввезення товару на
територію України є 03 березня 2014 року,
відповідачем безпідставно нараховано
відповідні санкції за 05 та 06 березня 2014
року.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Законом України "Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті", зокрема статтею 2, передбачено,
що імпортні операції резидентів, які
здійснюються на умовах відстрочення
поставки, в разі, коли таке
відстрочення перевищує 180 календарних
днів з моменту здійснення авансового
платежу або виставлення векселя на
користь постачальника продукції
(робіт, послуг), що імпортується,
потребують висновку центрального
органу виконавчої влади з питань
економічної політики.

Разом з тим, пунктом 1 постанови
Правління Національного банку України
№ 453 від 14 листопада 2013 року "Про зміну
строків розрахунків за операціями з
експорту та імпорту товарів і
запровадження обов'язкового продажу
надходження в іноземній валюті" (була
чинною на момент виникнення спірних
правовідносин) передбачалося, що
розрахунки за операціями з експорту та
імпорту товарів, передбачені в статтях
1 та 2 Закону України "Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті", здійснюються у строк, що не
перевищує 90 календарних днів.

При цьому, за порушення резидентами
строків, передбачених, в тому числі
статтею 2 цього Закону, настає
відповідальність у вигляді стягнення
пені за кожний день прострочення у
розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної
виручки (вартості недопоставленого
товару) в іноземній валюті,
перерахованої у грошову одиницю
України за валютним курсом
Національного банку України на день
виникнення заборгованості. При цьому
загальний розмір нарахованої пені не
може перевищувати суми неодержаної
виручки (вартості недопоставленого
товару). Вказане передбачено статтею 4
Закону України "Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті".

Таким чином, з наведеного випливає, що
стягнення пені може застосовуватися
лише у разі перевищення резидентом
строків імпортної операції понад 90
календарних днів з моменту здійснення
авансового платежу.

Надаючи правову оцінку висновкам суду
першої інстанції та доводам апелянта,
колегія суддів зауважує увагу на тому,
що відповідно до положень статті 1
Закону України "Про
зовнішньоекономічну діяльність", під
імпортом (імпортом товарів)
розуміється купівля (у тому числі з
оплатою в негрошовій формі)
українськими суб'єктами
зовнішньоекономічної діяльності в
іноземних суб'єктів господарської
діяльності товарів з ввезенням або без
ввезення цих товарів на територію
України, включаючи купівлю товарів,
призначених для власного споживання
установами та організаціями України,
розташованими за її межами.

Цією ж статтею визначено, що момент
здійснення експорту (імпорту) - це
момент перетину товаром митного
кордону України або переходу права
власності на зазначений товар, що
експортується чи імпортується, від
продавця до покупця.

У разі ввезення на митну територію
України товарів, транспортних засобів
комерційного призначення митний
контроль розпочинається з моменту
перетинання ними митного кордону
України (частина 2 статті 321 Митного
кодексу України).

Як свідчать матеріали справи, 01
листопада 2013 року між ФОП ОСОБА_4 та "YING
HAN Technology" CO., LTD укладено контракт
№YLM-20130913, за умовами якого фірма -
нерезидент зобов'язувалася поставити
підприємцю обладнання для обробки
металу.

Як свідчать платіжні доручення в
іноземній валюті №79 та №83, підприємцем
на користь контрагента 03 грудня 2013 року
перераховано 48000 доларів США та 24
грудня 2013 року - 96 000 доларів США
відповідно.

Таким чином, саме з моменту першої
проплати коштів, а саме з 03 грудня 2013
року почався перебіг 90-денного терміну,
що визначався пунктом 1 постанови
Правління Національного банку України
№ 453 від 14 листопада 2013 року "Про зміну
строків розрахунків за операціями з
експорту та імпорту товарів і
запровадження обов'язкового продажу
надходження в іноземній валюті".

Під час апеляційного розгляду
встановлено, що обумовлений у
контракті товар поставлено
фірмою-нерезидентом на митну територію
України 04 березня 2014 року, що
підтверджується відтиском штампу
Одеської митниці "Під митним контролем"
на коносаменті та інвойсі.

При цьому, граничним терміном ввезення
товару на територію України є 03 березня
2014 року, тобто податковим органом
безпідставно нараховано відповідні
санкції за 05 та 06 березня 2014 року, що
спростовує доводи податкового органу
наведені в апеляційній скарзі.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції про необхідність
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ в частині нарахування пені в
сумі 2877,81 гривень, оскільки можливо
вирахувати той розмір пені, що слід
сплатити позивачу за порушення
термінів розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Вінницькій області залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від
04 вересня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
28 жовтня 2014 року .

Головуючий
Смілянець Е. С.

Судді
Залімський І. Г.

Сушко О.О.