Справа № 813/5942/14
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2014 року 11 год. 03 хв.
Справа № 813/5942/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді - Сакалоша В.М.,
за участю секретаря судового засідання
представника позивача - Перхач С.М.,
розглянувши у м. Львові у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова до
Головного управління юстиції у
Львівській області, Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про скасування постанови, -
На розгляд Львівського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Львова до Головного управління
юстиції у Львівській області,
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області, Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області про скасування
постанови державного виконавця
відділу ПВР УДВС ГУЮ у Львівській
області про накладення штрафу від
12.08.2014 року ВП № 43429965.
Ухвалою суду від 27.08.2014 року відкрито
провадження у справі. В судовому
засіданні 23.10.2014 року відповідно до
вимог ч.3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
проголошено вступну та резолютивну
Позивач обґрунтовує свої позовні
вимоги тим, що 04.06.2014 року на адресу
управління Пенсійного фонду України
надійшла постанова від 26.05.2014 року ВП №
43429965 про відкриття виконавчого
провадження щодо примусового
виконання виконавчого листа № 2а-69/2011,
виданого 02.08.2012 року про зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова
здійснити перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_2 відповідно до вимог ч. 1
ст. 50 Закону України «Про соціальний
захист громадян, які постраждали в
наслідок Чорнобильської катастрофи» в
розмірі 75% мінімальної пенсії за віком,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
починаючи з 01.11.2010 року. Однак, позивач
зазначає, що 27.08.2012 року в управління
вже надходила постанова державного
виконавця про відкриття виконавчого
провадження № 33962104 від 22.08.2012 року про
примусове виконання виконавчого листа
№ 2а-69/2011, виданого 02.08.2012 року. У зв'язку
з наведеним, листом від 12.06.2014 року
позивачем повідомлено державного
виконавця відділу ПВР УДВС ГУЮ у
Львівській області Романа Н.О. про те,
що ОСОБА_2 на обліку в управлінні не
перебуває та пенсії не отримує. Виплату
пенсії йому припинено з 01.02.2012 року за
його заявою у зв'язку з переведенням в
управління пенсійного забезпечення
військовослужбовців та деяких інших
категорій громадян. Постановою
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції від 29.11.2012
року закінчено виконавче провадження
№ 33962104 з примусового виконання
виконавчого листа № 2а-69/11. До того ж
позивач зазначає, що Шевченківським
районним судом м. Львова по справі №
2а-69/2011 було видано два виконавчих листи
від 02.08.2012 року та від 12.03.2013 року, за
якими відкрито виконавчі провадження,
що суперечить вимогам ст. 258 КАС
України. Також позивач зазначає, що
постановою Шевченківського районного
позовом ОСОБА_2 до Управління
пенсійного фонду в Шевченківському
районі м. Львова про визнання дій
неправомірними та зобов'язання до
вчинення дій, відшкодування шкоди у
задоволенні позовних вимог було
відмовлено. Що ж до постанов
Шевченківського районного суду м.
Львова від 16.02.2011 року № 2а-69/11 та 2а-419/11,
то на час набрання ними законної сили,
виплата пенсії ОСОБА_2 припинена та
особовий рахунок закритий, у зв'язку з
переведенням його в управління
пенсійного забезпечення
військовослужбовців та деяких інших
категорій громадян. Відтак, зважаючи на
те, що ОСОБА_2 на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду в Шевченківському
районі м. Львова не перебуває, позивач
не в змозі виконати вищевказане
рішення суду. У зв'язку з наведеним
позовні вимоги вважає обгрунтованими,
просить задоволити їх в повному обсязі.

Відповідачі у справі заперечень на
позов не надали, явки повноважного
представника в судове засідання не
забезпечили. Суд вжив всі залежні від
нього заходи для повідомлення
відповідачів належним чином про час і
місце розгляду судової справи з їх
участю та реалізації ними права
судового захисту своїх прав та
інтересів, а тому вважає за можливе
розглянути справу без участі
відповідачів відповідно до положень
ст.128 КАС України.

Розглянувши і дослідивши подані
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

Судом встановлено, що 04.06.2014 року на
адресу управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Львова надійшла постанова від 26.05.2014
року ВП № 43429965 про відкриття
виконавчого провадження щодо
примусового виконання виконавчого
листа № 2а-69/2011, виданого 02.08.2012 року про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Львова здійснити перерахунок та
виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до
вимог ч. 1 ст. 50 Закону України «Про
соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» починаючи з
01.11.2010 року.

Листом від 12.06.2014 року № 5360/06-19
управлінням Пенсійного фонду в
Шевченківському районі м. Львова було
повідомлено відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у Львівській
області, що ОСОБА_2 на обліку в
управлінні не перебуває, пенсії не
отримує. Виплату пенсії йому припинено
з 01.02.2012 року за його заявою у зв'язку з
переведенням в управління пенсійного
забезпечення військовослужбовців та
деяких інших категорій громадян.

Не зважаючи на вищенаведене на адресу
управління Пенсійного фонду в
Шевченківському районі м. Львова була
скерована вимога державного виконавця
від 14.07.2014 року, якою було повторно
зобов'язано позивача виконати рішення
суду в строк до 21.07.2014 року та надати
державному виконавцю письмове
підтвердження про виконання.

Як свідчать матеріали справи,
вищевказаний лист позивача
відповідачем не було враховано та
12.08.2014 року державним виконавцем
відділу ПВР УДВС ГУЮ у Львівській
області винесено постанову ВП № 43429965
про накладення штрафу на управління
Пенсійного фонду в Шевченківському
районі м. Львова в розмірі 2040,00 грн. за
повторне невиконання без поважних
причин рішення, згідно якого боржник
зобов'язаний вчинити дії, а саме
здійснити перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_2 відповідно до вимог ч. 1
ст. 50 Закону України «Про соціальний
захист громадян, які постраждали в
наслідок Чорнобильської катастрофи» в
розмірі 75% мінімальної пенсії за віком,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
починаючи з 01.11.2010 року.

Судом взято до уваги, що постановою
Шевченківського районного суду м.
Львова від 16.05.2014 року у справі №
466/3420/13а у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду в
Шевченківському районі м. Львова щодо
визнання дій (бездіяльності)
неправомірними, зобов'язання вчинити
дії, відшкодування шкоди - відмовлено.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд виходив з
наступного.

Згідно з статтею 124 Конституції
України, правосуддя в Україні
здійснюється виключно судами. Судові
рішення ухвалюються судами іменем
України і є обов'язковими до виконання
на всій території України.

Відповідно до вимог статті 129
Конституції України, обов'язковість
рішень суду є однією з основних засад
судочинства, а згідно з ст.ст.7, 14 КАС
України - принципом здійснення
правосуддя в адміністративних справах.

Відповідно до ст.ст. 255, 258 КАС України,
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України. За
кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, видається
один виконавчий лист. Якщо судове
рішення ухвалено на користь кількох
позивачів чи проти кількох
відповідачів, суд має право видати
кілька виконавчих листів, точно
зазначивши, яку частину судового
рішення треба виконати за кожним
виконавчим листом.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України від 21.04.1999 року
№606-ХІV "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
виконавче провадження", виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

В силу вимог ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії. Державний виконавець
розглядає заяви сторін та інших
учасників виконавчого провадження і
їхні клопотання, має право в т.ч.
одержувати необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки, іншу
інформацію; звертатися до суду, який
видав виконавчий документ із заявою
про роз'яснення рішення, про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання, про відстрочку та
розстрочку виконання рішення; вимагати
від матеріально відповідальних і
посадових осіб боржників - юридичних
осіб або від боржників - фізичних осіб
надання пояснень за фактами
невиконання рішень або законних вимог
державного виконавця чи іншого
порушення вимог законодавства про
виконавче провадження.

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 25 Закону
№606, державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова. Копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові.

Згідно ч. 1 ст. 89 цього ж Закону України,
у разі невиконання без поважних причин
у встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, які можуть бути
виконані лише боржником, державний
виконавець виносить постанову про
накладення на боржника юридичну особу
штраф у розмірі від сорока до
шістдесяти неоподаткованих мінімумів
доходів громадян та встановлює новий
строк для виконання.

Виходячи з вищевикладеного, для
прийняття рішення щодо застосування
санкцій, передбачених частиною першою
статті 89 Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець
повинен встановити два факти: по-перше,
що судове рішення не виконано, по-друге,
що рішення суду не виконано без
поважних на те причин.

Як встановлено із постанови про
накладення штрафу від 12.08.2014 року ВП
43429965, державний виконавець зазначає, що
штраф накладається за повторне
невиконання без поважних причин
рішення, згідно якого боржник
зобов'язаний вчинити дії, а саме
здійснити перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_2 відповідно до вимог ч. 1
ст. 50 Закону України «Про соціальний
захист громадян, які постраждали в
наслідок Чорнобильської катастрофи» в
розмірі 75% мінімальної пенсії за віком,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
починаючи з 01.11.2010 року.

В той же час, судом з'ясовано та
підтверджується матеріалами справи,
що, листом від 12.06.2014 року № 5360/06-19
управлінням Пенсійного фонду в
Шевченківському районі м. Львова було
повідомлено відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у Львівській
області, що ОСОБА_2 на обліку в
управлінні не перебуває, пенсії не
отримує. Виплату пенсії йому припинено
з 01.02.2012 року за його заявою у зв'язку з
переведенням в управління пенсійного
забезпечення військовослужбовців та
деяких інших категорій громадян.

До того ж судом встановлено, що
постановою Шевченківського районного
суду м. Львова від 16.05.2014 року по справі
№ 466/3420/13а було відмовлено у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про
визнання неправомірними дій
управління Пенсійного фонду в
Шевченківському районі м. Львова щодо
відмови у здійсненні перерахунку та
доплати пенсії згідно поданої ним
заяви від 18.02.2013 року за період з 11.10.2010
року по 24.01.2012 року включно, відповідно
до постанов Шевченківського районного
суду м. Львова від 16.02.2011 року по справах
№ 2а-419/11 та № 2а-69/11; зобов'язання
управління Пенсійного фонду в
Шевченківському районі м. Львова
зробити перерахунок та доплату
недоплаченої пенсії згідно поданої
ОСОБА_2 заяви від 18.02.2013 року за період з
11.10.2010 року по 24.01.2012 року включно,
відповідно до постанов
Шевченківського районного суду м.
Львова від 16.02.2011 року по справах №
2а-419/11 та № 2а-69/11; за зволікання та
невиконання постанов суду від 16.02.2011
року по справах № 2а-419/11 та № 2а-69/11
оголосити догану заступнику
начальника управління Пенсійного
фонду в Шевченківському районі м.
Львова М. Ромашко; визнати, що
бездіяльністю управління Пенсійного
фонду в Шевченківському районі м.
Львова та його посадовою особою М.
Ромашко ОСОБА_2 завдано збитків
(втраченої вигоди), майнової шкоди на
суму 82 704,64 грн. та моральної шкоди на
суму 7000 грн.

У зв'язку з наведеним, судом взято до
уваги, що постанову про накладення
штрафу від 12.08.2014 року ВП 43429965 було
винесено після набрання постановою
Шевченківського районного суду м.
Львова від 16.05.2014 року по справі №
466/3420/13а законної сили. Відтак,
прийняття державним виконавцем
відділу ПВР УДВС ГУЮ у Львівській
області Романом Н.О. вищевказаної
постанови про накладення штрафу на
управління Пенсійного фонду в
Шевченківському районі м. Львова в
розмірі 2040,00 грн. є безпідставним, та
вчиненим без врахування усіх обставин
справи.

Згідно зі ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації.

В ході розгляду справи представник
позивача довів суду ті обставини, на
які посилався в обґрунтування
заявлених позовних вимог, а
відповідачі не спростували позовних
вимог, не надали суду жодних доказів на
підтвердження правомірності винесення
оскаржуваної постанови та будь-яких
заперечень проти позову й доказів на їх
обґрунтування.

Згідно із ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. У відповідності
до ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного
судочинства України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, зважаючи на всі наведені
обставини в їх сукупності, суд дійшов
висновку, що постанова державного
виконавця відділу ПВР УДВС ГУЮ у
Львівській області Романа Н.О. про
накладення штрафу від 12.08.2014 року ВП №
43429965 суперечить нормам Закону України
"Про виконавче провадження", є
протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо судових витрат, то у відповідності
до вимог ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судові витрати у формі
судового збору зі сторін не належить
стягувати.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т а
н о в и в :

1. Адміністративний позов
задовольнити повністю.

2.Визнати протиправною та скасувати
постанову державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Львівській області про накладення
штрафу від 12 серпня 2014 року ВП № 43429965.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Львівський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Повний текст постанови виготовлений 29
жовтня 2014 року.

Суддя
Сакалош В.М.