Справа № 2а-3823/11/0309
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року Справа № 9104/121315/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області на постанову Любешівського
районного суду Волинської області від
06 вересня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області про зобов'язання
здійснити перерахунок додаткової
пенсії та підвищення до пенсії, за
проживання у зоні гарантованого,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 24.05.2011 року звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області в якому просив
зобов'язати відповідача провести
нарахування та виплату як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає у зоні
гарантованого добровільного
відселення підвищення до пенсії у
розмірі двох мінімальних заробітних
плат, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 39
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з врахуванням Закону
України «Про державний бюджет України
на 2011 рік» і виплачених сум та як особі,
яка віднесена до категорії 1 додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у
розмірі 75% мінімальної пенсії за віком
передбаченої ч. 2 ст. 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» із
врахуванням Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум, в межах
строку позовної давності по день
розгляду справи в суді.

Постановою Любешівського районного
суду Волинської області від 06 вересня
2011 року (прийнятою в порядку
скороченого провадження) позов
задоволено частково, визнано
неправомірними дії відповідача,
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Любешівському районі
Волинської області провести
нарахування та виплату позивачу, як
непрацюючому пенсіонеру, який проживає
у зоні гарантованого добровільного
відселення підвищення до пенсії у
розмірі двох мінімальних заробітних
плат, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 39
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 24.11.2010 року по
22.07.2011 року включно з врахуванням ст. 53
«Про державний бюджет України на 2010
рік», ст. 22 «Про державний бюджет
України на 2011 рік» та виплачених сум.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області оскаржило його в апеляційному
порядку, вважає, що постанова суду
прийнята з порушенням норм
матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що
виплати додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю, проводяться
відповідно до законодавства на
підставі внесених в Закон України «Про
статус та соціальних захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» змін, а
саме в розмірі 20 відсотків
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність (по ІІ групі
інвалідності). З 22.05.08 р. постановою
Кабінету Міністрів України від 28.05.08 р.
№ 530 «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян»
цей розмір додаткової пенсії залишено
без змін. Відносно надбавки до пенсії
непрацюючим в зоні гарантованого
добровільного відселення пенсіонерам,
визначеної ч. 2 ст. 39 Закону України «Про
статус та соціальних захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», суд за
відсутності доказів по справі про
невиплату позивачу підвищення до
пенсії як непрацюючому пенсіонеру в
розмірі 2 мінімальних заробітних плат,
не бере до уваги також внесені Закон
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» в Закон
України «Про статус та соціальних
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
зміни, а саме провадити доплату в
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України
від 26.07.96 р. № 836 «Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
визначено розмір надбавки в сумі 10,50
тис. крб. та згідно Указу Президента
України від 25.08.96 р. № 762/96 «Про грошову
реформу» ця сума на сьогодні
переведена і становить 10 грн. 50 коп.

Також апелянт зазначає, що не
враховано, що п. 7 ч. 1 Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» від 14 червня 2011 р. № 3491-VІ , який
набрав чинності 19 червня 2011 року
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнено пунктом 4, яким
встановлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.
Тобто, Кабінету Міністрів України
надано право встановлювати порядок та
розміри соціальних виплат для даних
категорій громадян. З цього приводу
Вищий адміністративний суд України у
листі від 22.07.2011 р. № 1091/11/13-11 дає
рекомендації, що у випадку наявності
двох рівнозначних нормативних актів,
які регулюють спірні правовідносини,
застосування підлягає ухвалений
пізніше в час відносно попереднього
нормативно-правовий акт, якщо
неконституційність жодного з них не
встановлена.

На підставі викладеного просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та відмовити в задоволені
позовних вимог повністю.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія судів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 постійно проживає в смт.
Любешів, є непрацюючим пенсіонером з
01.02.2011 року та потерпілою від
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
інвалідом ІІ групи. Вказаний населений
пункт, відповідно до Переліку
населених пунктів віднесених до зон
радіоактивного забруднення від
наслідків Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №106 від 23 липня 1991
року, розпорядженням Кабінету
Міністрів України №17 від 12 січня 1993
року, віднесено до зон гарантованого
добровільного відселення.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 39 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають у зоні посиленого
радіоекологічного контролю
підвищуються у розмірі однієї
мінімальної заробітної плати. Вказані
розміри додаткової пенсії зазнали
змін, що відбулись відповідно до п.п.9,
п.28 розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», який
набрав чинності 01 січня 2008 року. Проте,
рішенням Конституційного Суду України
№10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано
неконституційними та такими, що
втратили чинність з дня ухвалення
вказаного рішення, а тому, дані статті
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» залишились чинними в
первинній редакції.

Відповідач виплачував позивачу
підвищення до пенсії в розмірах,
передбачених постановою Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1996 року №
836 «Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», що є
значно меншими.

Виходячи з принципу пріоритетності
законів над підзаконними актами при
визначенні позивачу розміру
підвищення до пенсії, застосуванню
підлягає ст. 39 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а не
згадана вище постанови уряду, оскільки
остання істотно звужують обсяг раніше
встановлених законом прав.

Відповідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється в
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність
визначеного законом, положення ч. 3 ст. 28
згаданого Закону не є перешкодою для
застосування мінімального розміру
пенсії за віком для обчислення інших
пенсій чи доплат, пов'язаних з
мінімальною пенсією за віком, оскільки
чинним законодавством не встановлено
іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Згідно ч. 3 ст. 67 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», в разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорії, та
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року N
3491-VI, Прикінцеві положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення ст. 39, Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік. На
виконання вимог цього Закону України
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 6 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року. Вказані зміни
в законодавстві неконституційними не
визнавались. Відтак, ст. 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
підлягає застосуванню до набрання
чинності зазначеною постановою
Кабінету Міністрів України, тобто по 22
липня 2011 року включно.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що відповідач зобов'язаний
здійснити перерахунок та виплату
позивачу підвищення до пенсії
відповідно до вимог ст. 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
із застосуванням ч.1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
період з 01.02.2011 року по 22.07.2011 року.

Також колегія суддів зазначає,
оскільки рішенням Любешівського
районного суду Волинської області від
22 серпня 2011 року, аналогічні позовні
вимоги позивача задоволені щодо
перерахунку та виплати додаткової
пенсії відповідно до ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
то згідно п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України
провадження в цій частині слід закрити.

З урахуванням вище наведеного колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги являються суттєвими і складають
підстави для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 157, ст. 160, ч. 10 ст. 183-2,
ст.197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ст.205, ст.207, ст.
254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області задовольнити частково,
скасувати постанову Любешівського
районного суду Волинської області від
06 вересня 2011 року у справі № 2а-3823/11.

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Любешівському районі
Волинської області здійснити
перерахунок та виплати ОСОБА_1, як
непрацюючому пенсіонеру, який проживає
у зоні гарантованого добровільного
відселення підвищення до пенсії у
розмірі двох мінімальних заробітних
плат, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 39
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 01 лютого 2011
року по 22.07.2011 року включно з
врахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

В решті позовних вимог - провадження у
справі закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин