Справа № 742/3304/14
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 742/3304/14
інстанції: Зарічна Л.А.
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

28 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючий-суддя
Аліменко В.О.

судді
Безименна Н.В., Карпушова
О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
місті Прилуки та Прилуцькому районі
Чернігівської області на постанову
Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 31 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Прилуки та прилуцькому районі
Чернігівської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вказаним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в місті Прилуки та Прилуцькому
районі Чернігівської області (далі -
Управління), в якому просила суд
визнати відмову відповідача щодо
перерахунку ОСОБА_2 пенсії з
урахуванням інших виплат та подальшої
її виплати протиправною та зобов'язати
Управління здійснити перерахунок
пенсії ОСОБА_2 з моменту призначення з
включенням сум матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань.

Вважає, що відмова відповідача
включення суми матеріальної допомоги в
перерахунок пенсії, як державному
службовцю є наслідком порушення вимог
вищезазначених норм чинного
законодавства.

Постановою Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 31 липня
2014 р. у цій справі позов задоволено:
визнано відмову Управління щодо
перерахунку пенсії з урахуванням інших
виплат протиправною та зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок
пенсії ОСОБА_2, з врахуванням «інших
виплат», зазначених в довідці
Прилуцької райдержадміністрації від
02.06.2014 № 2.9-09/15, починаючи з 01.06.2009 року по
31.05.2014 року.

Не погодившись з таким рішенням,
Управління подало апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову,
якою відмовити у задоволенні позову.

На обґрунтування апеляційної скарги
зазначено, що відповідно до вимог ст. 33
Закону України від 19.12.1993 № 3723-ХІІ «Про
державну службу» (далі - Закон № 3723-ХІІ)
матеріальна допомога не є складовими
заробітної плати державного службовця,
тому враховувати їх при розрахунку
пенсії державного службовця немає
законних підстав.

Судом першої інстанції справа
розглянута в порядку скороченого
провадження, тому відповідно до абз.4
частини восьмої статті 183-2 КАС України
апеляційна скарга розглянута в порядку
письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до наступних висновків.

Судам першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 з 02.06.2014 року
перебуває на пенсійному обліку у
відповідача і отримує пенсію по
інвалідності відповідно до Закону
України «Про державну службу». (Далі -
Закон № 3723-ХІІ)

16.07.2014 року позивач звернулась до
Управління із заявою про перерахунок
пенсії, з урахуванням фактично
виплачених сум матеріальної допомоги.

Відповідач, своїм листом від 17.07.2014 року
№ 100/10/п-3 відмовив позивачу у
здійсненні перерахунку пенсії
державного службовця.

Відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно частини другої статті 33 Закону
№ 3723-ХІІ заробітна плата державних
службовців складається з посадового
окладу, премій, доплат за ранг, надбавки
за вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Частина сьома статті 33 Закону № 3723-ХІІ
встановлює, що умови оплати праці
державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини шостої статті 33 Закону
№ 3723-ХІІ державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Відповідно до вимог статті 37-1 Закону №
3723-ХІІ у разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям, а також у зв'язку із
набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Із довідки Прилуцької
райдержадміністрації № № 2.9-09/15 від
02.06.2014 року про складові заробітної
плати (за останні 24 календарних місяці
роботи або будь-які 60 календарних
місяці роботи перед зверненням за
пенсією), що подається для перерахунку
пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ,
вбачається, що позивачу сплачувалися
суми матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань.

На всі виплати, що включені в ці довідки
було нараховано страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Таким чином, вони повинні
були прийматися в розрахунок пенсії
позивача.

Зважаючи на викладене, суд прийшов до
висновку про те, що види оплати праці та
інші виплати, які враховуються при
обчисленні середньомісячної
заробітної плати для перерахунку
пенсії, не повинні виходити із
складової заробітної плати, яку
отримував державний службовець на час
виходу на пенсію, оскільки таке
звуження суперечить статті 37-1 Закону №
3723-ХІІ.

Крім того, матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань
та на оздоровлення має систематичний
характер, видавалась щорічно і
являлась об'єктом для нарахування і
утримання страхових внесків до
пенсійного фонду. А матеріальна
допомога разового характеру надається
роботодавцем у непередбачених
(екстрених) випадках окремим
працівникам у зв'язку із сімейними
обставинами, на оплату лікування,
оздоровлення дітей, поховання і не є
об'єктом для нарахування і утримання
страхових внесків до пенсійного фонду.

Таким чином, відповідні матеріальні
допомоги, що були виплачені позивачеві
згідно наданої довідки, входить до
складу фонду оплати праці.

Крім того, за змістом наведених норм
статті 66 Закону України від 05.11.1991 №
1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»,
статті 41 Закону України від 09.07.2003 №
1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога, на
яку нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування та не
включається до складу заробітної плати
державного службовця, враховується при
обчисленні розміру пенсії державного
службовця.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11).

За приписами частини другої статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

Стаття 71 КАС України передбачає, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Колегія суддів вважає, що доводи
апелянтів не заслуговують уваги,
оскільки не спростовують вірних
висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, тому підстав для скасування
постанови не вбачається.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197 ч.1 п.2, ст. 198 ч.1
п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254
ч.5 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд,
-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Прилуки та Прилуцькому районі
Чернігівської області на постанову
Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 31.07.2014 р.,
залишити без задоволення.

Постанову Прилуцького міськрайонного
суду чернігівської області від 31 липня
2014 р. залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду в
порядку письмового провадження
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили.

Головуючий-суддя В.О. Аліменко

Судді
Н.В. Безименна

О.В. Карпушова

.

Головуючий суддя
Аліменко В.О.

Судді:
Безименна Н.В.

Карпушова О.В.