Справа № 211/2999/14-а(2а/211/79/14)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2014 рокусправа №
211/2999/14-а(2а/211/79/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів: Нагорної
Л.М. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Довгинцівському районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області

на ухвалу Довгинцівського районного
суду м.Кривого Рогу від 13 серпня 2014 року
по справі №211/2999/14-а(2а/211/79/14) за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Довгинцівському районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області до ОСОБА_1,
про визнання протиправними дій,-

в с т а н о в
и В :

Управління Пенсійного фонду України в
Довгинцівському районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської областізвернулося
до суду з адміністративним позовом, в
якому просило стягнути з ОСОБА_1 на
користь управління переплату по пенсії
в сумі 1910,30 грн.

Ухвалою Довгинцівського районного
суду м.Кривого Рогу від 13 серпня 2014 року
провадження закрито на підставі п.1 ч.1
ст.157 КАС України, оскільки дану справу
не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства. Ухвала
суду мотивована тим, що у спірному
випадку УПФУ порушено питання про
відшкодування Фонду шкоди, у вигляді
сум надміру сплаченої пенсії,
заподіяної внаслідок неправомірних
дій пенсіонера, а саме подання ним
довідок для призначення пенсії, які
містять недостовірні дані. Спори про
відшкодування шкоди, якщо вони не
пов'язані з вимогою про визнання
неправомірним рішення (дій,
бездіяльності) суб'єкта владних
повноважень, віднесені до юрисдикції
цивільного судочинства.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просить ухвалу
суду скасувати та прийняти нову ухвалу,
якою задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі. Апеляційна скарга
фактично обґрунтована незгодою з
висновками суду першої інстанції щодо
юрисдикції виниклого спору між
сторонами. Заявник апеляційної скарги
вказує на те, що право на звернення до
суду з вказаним позовом обумовлено
завданнями і функціями Пенсійного
фонду України, які визначено
законодавством.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваної ухвали
суду першої інстанції, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У відповідності до ч.1,2 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових

осіб, інших суб'єктів при здійсненні
ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
шляхом справедливого, неупередженого
та своєчасного розгляду
адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 21 КАС України вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Зі змісту наведених норм вбачається, що
адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вимоги мають стосуватись шкоди,
завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднанні з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Відповідач у спірних відносинах не
виконував функцій суб'єкта владних
повноважень, а виступав особою, яка
отримувала пенсійні виплати.

Як передбачено ч.3 ст.6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суб'єкти владних повноважень
мають право звернутися до
адміністративного суду у випадках,
передбачених Конституцією та законами
України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори
за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст.102 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсіонери
зобов'язані повідомляти органу, що
призначає пенсії, про обставини, що
спричиняють зміну розміру пенсії або
припинення її виплати. У разі
невиконання цього обов'язку і
одержання у зв'язку з цим зайвих сум
пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду.

Отже, вказані норми права визначають
правову природу зайво сплачених сум
пенсій, з вини пенсіонера, як завдану
«шкоду».

При цьому, вищевказані положення
закону не передбачають норм, які б
надавали органам пенсійного фонду
право звертатись із позовом про
стягнення з громадянина завданої
шкоди, у вигляді зайво виплачених сум
пенсій, до адміністративного суду.

З огляду на те, що у даному спорі
відповідач не є суб'єктом владних
повноважень, і позовні вимоги не
поєднані із вимогою про визнання
протиправними рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, спір щодо стягнення
переплати пенсії не є
публічно-правовим, у зв'язку з чим не
підлягає вирішенню у відповідності з
положеннями Кодексу адміністративного
судочинства України.

Крім цього, постановою Пленуму Вищого
адміністративного суду від 14.02.2014 року
№ 2 "Про внесення змін до постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 20 травня 2013 року № 8 "Про
окремі питання юрисдикції
адміністративних судів" виключено з
Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду від 20.05.2013
року № 8 пункт 16.2, згідно з яким
вирішення спорів щодо стягнення
надміру виплачених коштів було
віднесено до юрисдикції
адміністративних судів.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що судом першої
інстанції постановлено ухвалу, яка
відповідає вимогам ст..159 КАС України, у
зв'язку з чим підстав для її скасування
не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1
ч.1 ст.199, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Довгинцівському районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області, а ухвалу
Довгинцівського районного суду
м.Кривого Рогу від 13 серпня 2014 року по
справі № 211/2999/14-а(2а/211/79/14) - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку, передбаченому ст..212
КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено
29.09.2014р.)

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
Д.В. Чепурнов