Справа № 813/4811/14
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 р.

Справа № 876/8116/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Матковської З.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання:
Коцур В.К.

з участю представників: позивача
ОСОБА_1, відповідача Сергеєвої О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Кам'янка - Бузькому районі Головного
управління Міндоходів у Львівській
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 07
серпня 2014 року у адміністративній
справі №813/4811/14 за позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у Кам'янка -
Бузькому районі Головного управління
Міндоходів у Львівській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернувся до Львівського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Кам'янка-Бузькому районі Головного
управління Міндоходів у Львівській
області про скасування податкового
повідомлення рішення від 17 лютого 2014
року №.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 07 серпня 2014
року позов задоволено. Визнано
протиправним і скасовано податкове
повідомлення - рішення Державної
податкової інспекції у
Кам'янка-Бузькому районі Головного
управління Міндоходів у Львівській
області від 17.02.2014 року №.
Стягнуто з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 182,70 грн. судового збору.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідачем подана
апеляційна скарга, в якій вказує на те,
що постанова суду першої інстанції є
незаконною та необґрунтованою,
винесеною з порушенням норм
матеріального права, а саме вимог п.п.
120.1 ст. 120 Податкового кодексу України.
Просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
постанову про відмову у задоволенні
позовних вимог.

В судовому засіданні апеляційного
розгляду справи представник
відповідача апеляційну скаргу
підтримав з підстав зазначених у
скарзі, просив скаргу задовольнити, а
постанову суду скасувати та відмовити
позивачу у задоволенні позову.

Представник позивача проти
апеляційної скарги заперечив, вважає
постанову суду першої інстанції
законною та обґрунтованою, прийнятою з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, правильним
встановленням обставин у справі.
Просив апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується наступне. На
підставі ст. ст. 75, 76, 86 Податкового
кодексу України ДПІ у Кам'янка-Бузькому
районі проведено камеральну перевірку
ФО-П ОСОБА_3 податкової звітності з
податку на додану вартість за квітень
2013 року, травень 2013 року та липень 2013
року.

За наслідками камеральної перевірки
складено акт від 23.01.2014 року
№000046/13-20-17-/НОМЕР_1 «Про результати
камеральної перевірки податкової
звітності».

Перевіркою встановлено неподання
платником податків податкової
декларації з податку на додану
вартість за квітень 2013 року (граничний
строк подання - 20.05.2013 року) за травень
2013 року (граничний строк подання 20.06.2013
року), за липень 2013 року (граничний
строк подання 20.08.2013 року), чим порушено
вимоги пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 розділу ІІ
Податкового кодексу України.

На підставі Акта перевірки ДПІ у
Кам'янка-Бузькому районі винесено
податкове повідомлення-рішення від
23.01.2014 року №, яким на підставі п.
120.1 ст. 120 ПК України визначено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість на загальну
суму 510,00 грн., у тому числі за основним
платежем 0,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями на суму 510,00 грн.

Згідно листа відповідача від 17.02.2014
року №1261/17-00 про допущення описки в
акті перевірки від 23.01.2014 року
№000046/13-20-17/НОМЕР_1 про результати
камеральної перевірки податкової
звітності ФО-П ОСОБА_3 за квітень 2013
року, травень 2013 року, липень 2013 року,
ДПІ у Кам'янка-Бузькому районі на
сторінці 2 акта: «в колонці 3 Таблиці 3
строка 1 сума грн 510,00 грн.» викладено в
наступній редакції: «в колонці 3
Таблиці 3 строка 1 сума 2210,00 грн».

ДПІ у Кам'янка-Бузькому районі на
підставі акта від 23.01.2014 року
№000046/13-20-17-/НОМЕР_1, з урахуванням листа
від 17.02.2014 року №1261/17- 00, винесено
податкове повідомлення-рішення від
17.02.2014 року №, яким на підставі п.
120.1 ст. 120 ПК України визначено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість на загальну
суму 1700,00 грн., у тому числі за основним
платежем 0,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями на суму 1700,00
грн.

Суд першої інстанції позов задовольнив
з тих підстав, що податковим органом не
подано жодних підтверджуючих
документів, які б свідчили про те, що до
позивача протягом року було
застосовано штраф за неподання або
несвоєчасне подання позивачем
податкових декларацій (розрахунків).

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції, вважає їх вірними та такими,
що відповідають нормам матеріального
права та обставинам справи з огляду на
наступне.

Відповідальність за неподання або
несвоєчасне подання податкової
звітності установлена статтею 120 ПК
України.

Частиною 1 п. 120.1 ст. 120 Податкового
кодексу України передбачено, що
неподання або несвоєчасне подання
платником податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків), - тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 170
гривень, за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання.

Згідно з ч. 2 п. 120.1 ст. 120 Податкового
кодексу України ті самі дії, вчинені
платником податків, до якого протягом
року було застосовано штраф за таке
порушення, - тягнуть за собою
накладення штрафу в розмірі 1020 гривень
за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання.

Таким чином, повторним порушенням, за
яке передбачено штраф у розмірі 1020
гривень згідно із пунктом 120.1 статті 120
Кодексу, буде неподання або
несвоєчасне подання податкової
декларації (розрахунку) платником
податків незалежно від виду податку, за
яке до такого платника протягом року
вже було застосовано штраф за
неподання (несвоєчасне подання)
податкової декларації (розрахунку) та у
період до одного року винесено
податкове повідомлення-рішення.

Отже, для визначення повторності
правопорушення відповідно до частини
другої пункту 120.1 статті 120 Кодексу
відлік року починається з дати
винесення органом державної
податкової служби податкового
повідомлення-рішення.

Як вбачається з Акта перевірки
податковим органом встановлено
неподання платником податків
податкової декларації з податку на
додану вартість за квітень 2013 року,
травень 2013 року, липень 2013 року.

Згідно із поданим розрахунком штрафних
санкцій до Акта перевірки, за неподання
податкових декларацій з податку на
додану вартість до позивача
застосовано штрафні санкції за квітень
2013 року у розмірі 170,00 грн., а за травень
2013 року та липень 2013 року по 1020,00 грн., як
за повторне вчинення такого порушення.

Однак, доказів застосування до ФОП
ОСОБА_3 протягом року штрафу за
неподання або несвоєчасне подання
податкових декларацій (розрахунків)
відповідачем не надано.

Враховуючи вищенаведене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що у
даному випадку відсутній факт
повторності вчинення позивачем
порушення, а визначені ст. 120 ПК України
порушення, санкції застосовуються не
за сам факт повторного виявлення під
час перевірки порушень, а за повторне
вчинення протиправних діянь.

Крім того, акт перевірки від 23.01.2014 року
№000046/13-20-17/НОМЕР_1 «Про результати
камеральної перевірки податкової
звітності» отримано позивачем 23.01.2014
року, про що свідчить відмітка про
отримання у акті перевірки, а оскаржене
податкове повідомлення-рішення №
прийняте 17.02.2014 року, на підставі акту
перевірки від 23.01.2014 року, що суперечить
нормам п. 86.8 ст. 86 ПК України, яка
встановлює десятиденний термін з
моменту отримання акта перевірки.

З урахуванням наведеного вище, колегія
суддів приходить до висновку, що
оскаржуване податкове повідомлення -
рішення відповідачем винесене без
достатніх правових підстав, тому
підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються і підстав для його
скасування не вбачається.

Приведені в апеляційній скарзі доводи,
висновку суду не спростовують, а
зводяться до переоцінки доказів та
незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Кам'янка -
Бузькому районі Головного управління
Міндоходів у Львівській області -
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 07 серпня 2014
року у адміністративній справі №813/4811/14
- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції, а у разі
складення в повному обсязі відповідно
до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст ухвали складено 21.10.2014р.