Справа № 826/11030/14
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 жовтня 2014 року № 826/11030/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії:

головуючого судді - Добрівської Н.А.,
суддів: Дегтярьової О.В., Кузьменко А.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовомДержавної податкової
інспекції у Жовтневому районі міста
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області до
Державного агентства земельних
ресурсів України третя особи без
самостійних вимог: Державне
підприємство «Запоріжгеоінформ» про
звернення стягнення податкового боргу,
-

В С Т А Н О В И В:

25 липня 2014 року ДПІ у Жовтневому районі
міста Запоріжжя ГУ Міндоходів у
Запорізькій області звернулась до суду
з позовом про звернення стягнення
податкового боргу Державного
підприємства «Запоріжгеоінформ» в
розмірі 42 761,53 грн. на кошти Державного
агентства земельних ресурсів України.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на положення статті 96
Податкового кодексу України та
стверджує про невиконання ДП
«Запоріжгеоінформ» обов'язків
платника податків щодо сплати належних
сум податків та зборів, що шкодить
державному бюджету, поповненню його
прибуткової частини, перешкоджає
проведенню державної фінансової
політики в частині розподілення
бюджетних коштів, що в свою чергу тягне
недостатнє фінансування державою
бюджетної сфери, ефективному
проведенню державою соціальної
політики в напрямку захисту
малозабезпечених верств населення,
тобто завдає істотної шкоди державі.

Позивач явку уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив. Водночас, від
уповноваженого представника надійшло
письмове клопотання про здійснення
розгляду справи у відсутність
представника ДПІ у Жовтневому районі
міста Запоріжжя ГУ Міндоходів у
Запорізькій області. При цьому
представник позивача в своїй письмовій
заяві наполягав на задоволені позову у
повному обсязі.

Представник відповідача подав до суду
письмові заперечення, в яких
зазначається про передчасність
звернення контролюючого органу до
Державного агентства земельних
ресурсів України з поданням на
підставі ст.96 Податкового кодексу
України з огляду на наявність у
платника податків - ДП
«Запоріжгеоінформ» майна, за рахунок
якого можливе погашення
заборгованості перед бюджетом, що в
свою чергу свідчить про передчасність
звернення до суду з даними вимогами.

Окрім наданих письмово запереченнях,
представник відповідача у своїх усних
поясненнях, наданих в судовому
засіданні, звернула увагу суду на тому,
що в своєму зверненні до Державного
агентства земельних ресурсів України
контролюючий орган просив розглянути
питання про надання дозволу на продаж
майна ДП «Запоріжгеоінформ». При цьому,
дане питання не визначено в переліку
тих рішень, яке має прийняти орган, до
сфери управління якого належить
платник податків.

Ухвали суду та судові повістки були
направлені за адресою третьої особи -
ДП «Запоріжгеоінформ», наявною в
матеріалах справи. Проте, остання
направлена судом кореспонденція
повернулась з відміткою пошти «за
закінченням встановленого терміну
зберігання». Згідно частини 11 статті 35
КАС України, у разі повернення
поштового відправлення із повісткою,
яка не вручена адресату з незалежних
від суду причин, вважається, що така
повістка вручена належним чином.
Аналогічне положення міститься і в
абз.2 частини 3 статті 167 КАС України,
відповідно до якого судове рішення
вважається врученим, у тому числі у
разі повернення поштового
відправлення, яке не вручено адресату з
незалежних від суду причин, та у разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за адресою місцезнаходження, що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців.

У зв'язку з неявкою в судове засідання 24
вересня 2014 року представника позивача,
від якого надійшло письмове клопотання
про розгляд справи у його відсутність,
а також представника третьої особи, яка
визнана судом належним чином
повідомленою про розгляд справи, а
також беручи до уваги відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд на підставі ч.6 ст.71, ч.ч.4, 6 ст.128 КАС
України перейшов до розгляду справи у
порядку письмового провадження.

Розглянувши надані позивачем
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представника відповідача,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду і
вирішення справи по суті, суд встановив
наступне.

Державне підприємство
«Запоріжгеоінформ» (код за )
на день звернення контролюючого органу
до суду із даним позовом перебуває на
обліку платників податків в ДПІ у
Жовтневому районі міста Запоріжжя ГУ
Міндоходів у Запорізькій області.

Перебування ДП «Запоріжгеоінформ» в
сфері управління Державного агентства
земельних ресурсів України
підтверджується зібраними у справі
доказами і не заперечується
відповідачем.

Як вбачається з наданого позивачем
розрахунку боргу, за Підприємством
станом на день звернення контролюючого
органу до суду із даним позовом
рахувалась заборгованість перед
бюджетом на загальну суму 42 761,53 грн., в
тому числі:

- податок на додану вартість - 40 907,55 грн.;

- податок на доходи найманих
працівників - 783,20 грн.;

- податок на прибуток - 1 070,78 грн.

Наявність вказаного боргу у платника
податків у визначеному позивачем
розмірі, як і підстави виникнення
заборгованості і узгодження її у
встановленому законодавством порядку
відповідачем не спростовується, а
правильність її визначення
підтверджується зібраними у справі
доказами.

Відповідно до частини 3 статті 72 КАС
України, обставини, які визнаються
сторонами, можуть не доказуватися
перед судом, якщо проти цього не
заперечують сторони і в суду не виникає
сумніву щодо достовірності цих
обставин та добровільності їх
визнання.

Колегія зважає на те, що ДПІ у
Жовтневому районі міста Запоріжжя ГУ
Міндоходів у Запорізькій області
зверталась до Запорізького окружного
адміністративного суду із позовами про
стягнення з ДП «Запоріжгеоінформ»
заборгованості перед бюджетом і
постановами цього суду від 06 лютого 2013
року у справі №808/1399/13-а та від 08 квітня
2014 року у справі №808/1127/14 з рахунків
Підприємства у банках, які його
обслуговують в рахунок погашення
податкового боргу постановлено
стягнути кошти на загальну суму 31 578,17
грн.

Як вбачається з матеріалів справи, з
метою виконання судових рішень ДПІ у
Жовтневому районі міста Запоріжжя ГУ
Міндоходів у Запорізькій області
направляла до установ банку інкасові
доручення на визначену рішенням суду
суму:

- інкасове доручення №27 від 02 квітня 2013
року до ПАТ «Державний
Експортно-Імпортний банк України»
філія в м. Запоріжжя (МФО 313979) р/р
№208 - повернуто з відміткою банку
« 05.04.2013р. - 23,50 грн.»;

- і/д №4 від 11.10.2013р. до Філії АТ
«Укрексімбанк» у м. Запоріжжі (МФО 313979)
р/р №208 - повернуто без виконання
згідно з пунктами 10.9, 2.12 глави 2 та
пунктом 12.11 глави 12 Інструкції про
безготівкові розрахунки в України в
національній валюті, затвердженою
постановою Правління Національного
банку України від 21 січня 2004р. №22.

Водночас, як вбачається з наданої
позивачем інформації, платником
податків в установах банку відкриті
наступні розрахункові рахунки:

- №7776 (українська гривня) в філії
ПАТ ПІБ в м. Запоріжжя (МФО 313355);

- №5833 (українська гривня) в філії
ПАТ ПІБ в м. Запоріжжя (МФО 313355);

- №208 (українська гривня) в філії
АТ «Укрексімбанк» у м. Запоріжжі (МФО
313979);

- №208 (українська гривня) в філії
АТ «Укрексімбанк» у м. Запоріжжі (МФО
313979);

- №0883 (українська гривня) в ГУ ДКСУ
у Запорізькій області (МФО 813015).

За твердженням представника позивача,
наданих на вимогу суду щодо
підтвердження у платника податків
коштів на розрахункових рахунках, інші
інкасові доручення контролюючим
органом до установ банків,
обслуговуючих ДП «Запоріжгеоінформ»
не направлялись «у зв'язку з тим, що з
даних рахунків тривалий час не
здійснювалось перерахування коштів до
бюджету.

Також на вимогу суду надати докази
відсутності майна у ДП
«Запоріжгеоінформ», за рахунок якого
може бути погашений податковий борг,
позивач з посиланням на положення
п.п.87.3.5 п.87.3 ст.87 ПК України, наказу ФДМУ
від 29.12.2010р. №1954, ст.ст.73, 136
Господарського кодексу України та на
Статут ДП «Запоріжгеоінформ» вказує
про відсутність у платника податків
майна, за рахунок якого може бути
погашений податковий борг.

25 березня 2014 року ДПІ у Жовтневому
районі міста Запоріжжя ГУ Міндоходів у
Запорізькій області звернулась до
Державного агентства земельних
ресурсів України з листом за №2886/10/25, в
якому повідомила про наявність у ДП
«Запоріжгеоінформ» податкового боргу
і просила «розглянути питання про
надання дозволу на продаж майна ДП
«Запоріжгеоінформ»».

У відповідь на вказаний лист Державне
агентство земельних ресурсів України
своїм листом №11-28-0.16-4654/2-14 від 23.04.2014р.
вказало на можливість зазначеного у
поданні питання виключно за умови
дотримання вимог Податкового кодексу
України. Одночасно відповідач звернув
увага податкової інспекції на те, що у
отриманому від контролюючого органу
поданні ставить питання щодо надання
дозволу на продаж майна ДП
«Запоріжгеоінформ», з чого можна
зробити висновок, що у ДП
«Запоріжгеоінформ» наявне майно, яке
може бути внесено в податкову заставу,
але продаж такого майна не
здійснювався, що виключає можливість
звертатися до Держземагенства України
з вимогою про прийняття одного з
передбачених даним пунктом рішення.

Посилаючись на наявність у
Підприємства, яке перебуває в
управлінні відповідача, податкового
боргу, позивач звернувся до суду із
вимогами про звернення стягнення
податкового боргу Підприємства в
розмірі 42 761,53 грн. на кошти
Держземагенства України.

При вирішенні питання щодо наявності
підстав для задоволення вимог позивача
колегія виходить з наступного.

Порядок погашення податкового боргу
державних підприємств встановлено
положеннями статті 96 Податкового
кодексу України (далі по тексту - ПК
України), яка визначає порядок
погашення податкового боргу державних
підприємств, що не підлягають
приватизації, та комунальних
підприємств.

Пунктом 96.2 статті 96 ПК України
передбачено, що у разі якщо сума коштів,
отримана від продажу внесеного в
податкову заставу майна державного
підприємства, яке не підлягає
приватизації, у тому числі казенного
підприємства, не покриває суму
податкового боргу такого платника
податків і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням публічних
торгів, або у разі відсутності майна, що
відповідно до законодавства України
може бути внесено в податкову заставу
та відчужено, орган державної
податкової служби зобов'язаний
звернутися до органу виконавчої влади,
до сфери управління якого належить
такий платник податків, з поданням щодо
прийняття рішення про:

- надання відповідної компенсації з
бюджету за рахунок коштів, призначених
для утримання такого органу виконавчої
влади, до сфери управління якого
належить такий платник податків
(п.п.96.2.1);

- досудову санацію такого платника
податків за рахунок коштів державного
бюджету (п.п.96.2.2);

- ліквідацію такого платника податків
та призначення ліквідаційної комісії
(п.п.96.2.3);

- виключення платника податків із
переліку об'єктів державної власності,
які не підлягають приватизації
відповідно до закону, з метою порушення
справи про банкрутство, у порядку,
встановленому законодавством України
(п.п.96.2.4).

Відповідь щодо прийняття одного із
зазначених у пунктах 96.1 та 96.2 цієї
статті рішень, згідно положень пункту
96.3 статті 96 ПК України, надсилається
контролюючому органу протягом 30
календарних днів з дня направлення
звернення.

У разі неотримання зазначеної
відповіді у визначений цим пунктом
строк або отримання відповіді про
відмову у задоволенні його вимог
контролюючий орган зобов'язаний
звернутися до суду із позовною заявою
про звернення стягнення податкового
боргу на кошти державного органу чи
органу місцевого самоврядування, в
управлінні якого перебуває таке
державне (комунальне) підприємство або
його майно.

Статтею 19 Конституції України
встановлено обов'язок органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, їх посадових осіб
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Виходячи з системного аналізу статті 96
Податкового кодексу України суд вказує
на те, що положення даної норми суворо
регламентують процедуру стягнення
податкового боргу державного
підприємства та визначає конкретну
послідовність обставин, що передують
виникненню у податкового органу права
на звернення до суду із вимогами про
звернення стягнення податкового боргу
на кошти державного органу, в
управлінні якого перебуває таке
державне (комунальне) підприємство або
його майно.

Так, обов'язок контролюючого органу на
звернення із поданням в порядку статті
96 ПК України до органу місцевого
самоврядування чи органу виконавчої
влади, в управлінні якого перебуває
платник податків виникає лише після
продажу внесеного в податкову заставу
майна такого підприємства і тільки за
умови недостатності суми коштів,
отриманого від такого продажу для
покриття податкового боргу, або
відсутності у такого підприємства
майна, що відповідно до законодавства
може бути внесено в податкову заставу.

Крім того, згідно п.96.3 ст.96 ПК України, у
разі неотримання відповіді у
визначений цим пунктом строк або
отримання відповіді про відмову у
задоволенні його вимог контролюючий
орган зобов'язаний звернутися до суду
із позовною заявою про звернення
стягнення податкового боргу на кошти
державного органу чи органу місцевого
самоврядування, в управлінні якого
перебуває таке державне (комунальне)
підприємство або його майно.

Отже, обов'язок податкового органу
звернутися до суду із даним позовом
виникає у контролюючого органу за
умови неотримання останнім відповіді
на подання або отримання відмови у
задоволенні його вимог.

Однак, як вбачається зі змісту листа
Державного агентства земельних
ресурсів України №11-28-0.16-4654/2-14 від
23.04.2014р., він по своїй суті не є актом, що
підтверджує відсутність у
Підприємства майна, яке не може бути
внесено в податкову заставу для
подальшої реалізації в рахунок
погашення податкового боргу, а
засвідчує відсутність правових
підстав для розгляду листа ДПІ у
Жовтневому районі міста Запоріжжя ГУ
Міндоходів у Запорізькій області в
якості подання, внесеного на підставі
п.96.2 ст.96 ПК України.

Також слід зазначити, що звертаючись до
суду із даним позовом податковим
органом не надано належних і
допустимих доказів, які б
підтверджували, що ним було
використано повний перелік дій,
визначений законодавцем щодо порядку
встановлення та стягнення податкового
боргу державного підприємства,
зокрема, докази вжиття контролюючим
органом достатніх дій, спрямованих на
виконання рішення суду про стягнення
коштів з розрахункових рахунків
боржника у банках, які його
обслуговують, а також щодо
встановлення факту відсутності у
платника податків майна за рахунок
якого може бути погашено
заборгованість перед бюджетом.

З огляду на наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що позивачем не
дотримано встановлений статтею 96 ПК
України обов'язковий порядок погашення
податкового боргу державних
підприємств, які не підлягають
приватизації, з огляду на відсутність
доказів виконання податковим органом
обов'язкових передумов направлення до
державного органу подання у
відповідності із вимогами п.96.2 ст.96 ПК
України, відтак, звернення ДПІ у
Жовтневому районі міста Запоріжжя ГУ
Міндоходів у Запорізькій області до
Держземагенства України із поданням є
передчасним.

Зважаючи на викладене, та беручи до
уваги встановлений судом факт
порушення податковим органом
процедури, визначеної статтею 96 ПК
України, колегія суддів констатує
відсутність на момент звернення
позивача до суду із даним позовом
обставин, з яким законодавець пов'язує
виникнення у органів податкової служби
обов'язку на звернення до суду із
даними вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із частиною 1 статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх
сукупності колегія суддів дійшла
висновку про відсутність підстав для
задоволення вимог ДПІ у Жовтневому
районі міста Запоріжжя ГУ Міндоходів у
Запорізькій області про звернення
стягнення податкового боргу
Державного підприємства
«Запоріжгеоінформ» в розмірі 42 761,53 грн.
на кошти Державного агентства
земельних ресурсів України.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись
ст.ст.69-71, 94, ч.6 ст.128, 160-165, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні
адміністративного позову Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі міста Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області про звернення стягнення
податкового боргу Державного
підприємства «Запоріжгеоінформ» в
розмірі 42 761,53 грн. на кошти Державного
агентства земельних ресурсів України.

Постанова набирає законної сили у
порядку, встановленому в ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду в
порядку та строки, визначені ст.ст.185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя: Н.А. ДобрівськаСудді:
О.В. Дегтярьова А.І. Кузьменко