Справа № 826/9830/14
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/9830/14
інстанції: Бояринцева М.А.
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів:
при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В.,
Гром Л.М. Коток А.О.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Сібол» на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сібол» до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИВ:

9 липня 2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Сібол» (далі
Товариство або позивач) звернулося до
Окружного адміністративного суду
міста Києва із позовом до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві (далі ДПІ або
відповідач), у якому просило:

- визнати протиправними дії
відповідача, що виразились у
проведенні зустрічної звірки
Товариства, результат якої оформлений
актом № 1011/26-55-22-07/37265968 від 3 квітня 2014
року про неможливість проведення
зустрічної звірки Товариства щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за період
діяльності з січня по лютий 2014 року;

- заборонити ДПІ вчиняти певні дії, а
саме: використовувати факти, викладені
в акті № 1011/26-55-22-07/37265968 від 3 квітня 2014
року про неможливість проведення
зустрічної звірки Товариства щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за період
діяльності з січня по лютий 2014 року, в
якості доказової інформації при
виявленні порушень вимог
законодавства при проведенні
перевірок контрагентів позивача за
ланцюгами придбання та продажу
природного газу;

- зобов'язати ДПІ вилучити з АС
«Розшифровки податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів» інформацію про
результати зустрічної звірки
Товариства, які оформлені актом №
1011/26-55-22-07/37265968 від 3 квітня 2014 року про
неможливість проведення зустрічної
звірки Товариства щодо підтвердження
господарських відносин з платниками
податків за період діяльності з січня
по лютий 2014 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
10 вересня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування
постанови Товариство посилається на
те, що висновок Акту перевірки не
містить даних, які б вказували на
невідповідність договорів між
позивачем та його контрагентами. Крім
того, відповідач належними та
допустимими доказами не довів
обґрунтованість висновку перевірки, що
знайшло відображення в Акті, у зв'язку з
чим, позивач вважає його таким, що є
необґрунтованим, безпідставним та
таким що підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, які з`явились у
судове засідання та перевіривши за
матеріалами справи наведені у скарзі
доводи колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ
здійснено заходи з метою проведення
зустрічної звірки позивача з питань
підтвердження господарських відносин
з суб'єктами господарювання.

За результатами здійснених заходів ДПІ
складено Акт № 1011/26-55-22-07/37265968 від 3
квітня 2014 року про неможливість
проведення зустрічної звірки
Товариства щодо підтвердження
господарських відносин з суб'єктами
господарювання за січень-лютий 2014 року,
яким встановлено, що правочини,
укладені з контрагентами порушують
публічний порядок, суперечать
інтересам держави та суспільства,
вчинені удавано з метою ухилення від
сплати податків третіх осіб.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що акт
про неможливість проведення
зустрічної звірки не породжує для
позивача правових наслідків, не є
підставою для виникнення у нього
будь-яких прав та обов'язків, отже
ніяким чином не порушує охоронюваних
законом прав та інтересів позивача.

Крім того, судом першої інстанції
зазначено, що позивачем не надано
доказів на підтвердження наявності в
комп'ютерній базі будь-якої інформації,
що безпосередньо впливає на права та
обов'язки Товариства.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 73.5 статті 73
Податкового кодексу України, з метою
отримання податкової інформації
контролюючі органи мають право
проводити зустрічні звірки даних
суб'єктів господарювання щодо платника
податків.

Зустрічною звіркою вважається
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється контролюючими органами з
метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Відповідно до пункту 4.4 розділу 4
Методичних рекомендацій щодо
організації та проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок, затверджених
наказом Державної податкової
адміністрації України №236 від 22.04.2011
року, у разі встановлення фактів, що не
дають змогу провести зустрічну звірку
суб'єкта господарювання, зокрема у
зв'язку із зняттям з обліку,
встановленням відсутності суб'єкта
господарювання та/або його посадових
осіб за місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання,
реєструє його у Журналі реєстрації
довідок про результати проведення
зустрічної звірки (актів про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання, неявки
для підписання, відмови від писання
Довідки про результати проведення
зустрічної звірки) та вживає
відповідних заходів, передбачених
актами ДПС України.

З вищезазначених правових норм
вбачається, що проведення звірки - це
дії по співставленню даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, за
результатами здійснення яких
складається довідка.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ
складено акт про неможливість
проведення зустрічної звірки у зв'язку
з відсутністю Товариства за
місцезнаходженням.

Разом з тим, згідно виписки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 28 лютого
2014 року, місцезнаходженням Товариство
є: 69035, м. Запоріжжя, вул. 40 років
Радянської України, 45, літера Б.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
висновків податкового органу про
відсутність посадових осіб Товариства
за місцезнаходженням юридичної особи,
а саме: за адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Однак, нормативно-правовий акт - це
офіційний письмовий документ,
прийнятий уповноваженим на це
суб'єктом нормотворення у визначеній
законодавством формі та за
встановленою законодавством
процедурою, спрямований на регулювання
суспільних відносин, що містить норми
права, має не персоніфікований
характер і розрахований на
неодноразове застосування.

Правовий акт індивідуальної дії - це
правовий акт компетентного органу або
посадової особи, виданий на підставі
юридичних фактів і норм права, що
визначає права, обов'язки або міру
юридичної відповідальності конкретних
осіб.

Обов'язковою ознакою як
нормативно-правового, так і правового
акту індивідуальної дії є юридичний
характер, тобто обов'язковість його
приписів для відповідного суб'єкта
(суб'єктів), дотримання якої
забезпечується правовими механізмами.

У даному випадку акт про неможливість
проведення зустрічної звірки, в якому
відображено узагальнений опис
виявлених порушень законодавства не є
правовим документом, який встановлює
відповідальність суб'єкта
господарювання та, відповідно, не є
актом індивідуальної дії у розумінні
частини першої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Враховуючи викладене, ані акт
зустрічної звірки, ані дії посадових
осіб із включення до такого акту певних
висновків не породжують правових
наслідків для платника податків, тобто
не змінюють стану його суб'єктивних
прав та не створюють жодних додаткових
обов'язків для платника податків.

Таким чином, діяльність контролюючого
органу із складання акту зустрічної
звірки та формування його змісту не
може порушувати права та/або
охоронювані законом інтереси особи в
публічно-правових відносинах.

Відповідно до статті 74 Податкового
кодексу України податкова інформація,
зібрана відповідно до цього Кодексу,
може зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах контролюючих
органів або безпосередньо посадовими
(службовими) особами контролюючих
органів.

Перелік інформаційних баз, а також
форми і методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує, державну
податкову і митну політику.

Зібрана податкова інформація та
результати її опрацювання
використовуються для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій та завдань.

Отже, внесення змін до облікових даних
платників податків здійснюється у
порядку, встановленому центральним
органом державної податкової служби.

Згідно положень статей 14, 54 179
Податкового кодексу України внесення
змін до облікових карток платників
податків, що не пов'язані із зміною
податкового навантаження з податку на
додану вартість, можливе лише на
підставі самостійно поданої платником
податків декларації чи на підставі
винесеного податкового
повідомлення-рішення.

При цьому, слід зазначити, що
податковим законодавством не
передбачено прийняття податкових
повідомлень-рішень на підставі акту
про неможливість проведення
зустрічної звірки.

Отже, зміни у зв'язку зі складанням
актів про неможливість проведення
зустрічних звірок до баз даних
платників податків не вносяться.

Позивачем не надано доказів на
підтвердження наявності в комп'ютерній
базі будь-якої інформації, що
безпосередньо впливає на права та
обов'язки Товариства.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції, зроблених у відповідності з
нормами матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Сібол»
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 10 вересня 2014 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст рішення складено 27.10.2014

.

Головуючий суддя
Міщук М.С.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.