Справа № 759/20447/13-а(2а/759/58/14)
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
інстанції: Петренко Н.О.
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

21 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при секретарі
за участю: представника позивача
представника відповідачаБорисюк Л.П.,
Петрика І.Й., Собківа Я.М. Чайка О.С.
Доденка О.О. Глущенка Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва на
постанову Святошинського районного
суду міста Києва від 19 березня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_7 до Управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва про
визнання дій та бездіяльності
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2013 року ОСОБА_7 звернулася до
Святошинського районного суду міста
Києва із позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва в якому
просила визнати дії неправомірними
щодо призначення соціальної пенсії по
інвалідності за період з 21.04.2004 по
18.11.2008; визнати неправомірними протокол
комісії та розпорядження від 27.03.2009
щодо вирахування переплати соціальної
пенсії по інвалідності у розмірі 12 727,09
грн.; визнати неправомірними дії щодо
стягнення грошових коштів у розмірі 20%
з пенсії позивача з 27.03.2009 по 01.04.2010 з
урахуванням індексу інфляції та
стягнути з відповідача за цей період
незаконно стягнуті грошові кошти;
стягнути з відповідача на користь
позивача у відповідності до ст. 87
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» пенсію по інвалідності,
яка встановлюється особам, які
навчаються, за період з 21.04.2004 по 18.11.2008.

Постановою Святошинського районного
суду міста Києва від 19 березня 2014 року
позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва щодо
призначення ОСОБА_7 соціальної пенсії
по інвалідності з 21.04.2004 по 18.11.2008.

Скасовано протокол № 63 засідання
комісії по вирішенню питань, пов'язаних
з призначенням, перерахунком та
виплатою пенсії у Святошинському
районному управлінні Київського
міського управління пенсійного фонду
України від 27.03.2009 та розпорядження
щодо утримання виниклої переплати
пенсії у розмірі 12 727,09 грн.

Зобов`язано Управління Пенсійного
фонду України в Святошинському районі
м. Києва провести відповідний
перерахунок пенсії ОСОБА_7 за період з
01.05.2004 по 27.08.2008 включно.

В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно довідки ЖЕО № 805 № 543 від 23.04.2004р.
позивач ОСОБА_7 закінчила с/ш № 206 і по
теперішній час не працює.

Згідно витягу із акту огляду МСЕК №
078467 від 20.04.2004 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
встановлена І група інвалідності з
05.04.2004 загального захворювання.

Відповідно до заяви від 21.04.2004 до
Управління соціального захисту
населення позивач просить призначити
їй пенсію по інвалідності.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1
позивачу призначено вид пенсійного
забезпечення по інвалідності на термін
з 05.04.2004 до 30.03.2005.

Відповідно до протоколу № 67855 від 05.05.2004
позивачу призначено вид пенсійного
забезпечення: соціальна по
інвалідності.

Згідно витягу із акту огляду МСЕК №
001331 від 06.04.2005 позивачу встановлена ІІ
група інвалідності з 01.04.2005.

Згідно витягу із акту огляду МСЕК №
025452 від 19.04.2006 позивачу встановлена 3
група інвалідності з 01.04.2006 по 01.04.2010
(акт № 013217, акт № 014139).

Відповідно до копії трудової книжки
позивач в травні 2005 року зарахована на
посаду помічника вихователя ДНЗ № 80 м.
Києва та в серпні 2008 року звільнена з
посади.

Відповідно до заяви про
призначення/перерахунок пенсії від
15.12.2008 позивач просить перевести її на
пенсію по інвалідності.

Згідно розпорядження № 842366 від 22.12.2008
заявнику ОСОБА_7 призначено вид пенсії
«соціальна по інвалідності».

Відповідно до розпорядження від 07.05.2009
позивачу встановлена пенсія по
інвалідності.

Згідно листа № 7734/6-2П від 16.09.2008
позивача викликали в пенсійний фонд з
приводу виплати пенсії.

Відповідно до листів № 2821/6-2П від 01.04.2011,
№ 6307/6-2П від 11.07.2011 позивач викликалася
до УПФУ з приводу вирішення питання про
погашення переплати пенсії.

Листом Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
Управління з нарахування та виплати
пенсії № 11/3-686-05 від 25.06.2011 позивача було
повідомлено про те, що у зв'язку з
перерахунком пенсії за попередній
період існує борг у розмірі 223,20 грн.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, колегія суддів
виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулює Закон
України «Про пенсійне забезпечення»
від 05 листопада 1991 року № 1788-XII зі
змінами та доповненнями (далі - Закон
України «Про пенсійне забезпечення»),
який відповідно до Конституції України
гарантує всім непрацездатним
громадянам України право на
матеріальне забезпечення за рахунок
суспільних фондів споживання шляхом
надання трудових і соціальних пенсій.

Відповідно до абз. 1 ст. 1 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом.

Згідно до ст. 2 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», за цим Законом
призначаються: а) трудові пенсії: за
віком; по інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років; б)
соціальні пенсії.

Статтею 7 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що
звернення за призначенням пенсії може
здійснюватися у будь-який час після
виникнення права на пенсію. При цьому
пенсії за віком і по інвалідності
призначаються незалежно від того,
припинено роботу на час звернення за
пенсією чи вона продовжується. Пенсії
за вислугу років призначаються при
залишенні роботи, яка дає право на цю
пенсію.

Відповідно до абз. 1, 2 ст. 8 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
виплата пенсій здійснюється з коштів
Пенсійного фонду України. Пенсійний
фонд України є самостійною
фінансово-банківською системою, не
входить до складу державного бюджету
України, формується за рахунок коштів,
що відраховуються підприємствами і
організаціями (в тому числі й тими, що
використовують працю громадян за
угодами цивільно-правового характеру)
на заходи соціального страхування за
тарифами, диференційованими залежно
від небезпечності, шкідливості,
тяжкості робіт та стану інших умов
праці, страхових внесків громадян, які
займаються підприємницькою
діяльністю, обов'язкових страхових
внесків громадян, а також коштів
державного бюджету України.

Згідно ст. 23 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», пенсії по
інвалідності призначаються в разі
настання інвалідності, що спричинила
повну або часткову втрату здоров'я,
внаслідок:

а) трудового каліцтва або професійного
захворювання;

б) загального захворювання (в тому
числі каліцтва, не пов'язаного з
роботою, інвалідності з дитинства).

Пенсії по інвалідності призначаються
незалежно від того, коли настала
інвалідність: у період роботи, до
влаштування на роботу чи після
припинення роботи.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачу була призначена соціальна
пенсія по інвалідності. Вид даного
пенсійного забезпечення чинним
законодавством на момент призначення
не передбачений, тоді як в пенсійному
посвідченні вид пенсійного
забезпечення був вказаний пенсія по
інвалідності.

Не враховуючи заяву позивача щодо
призначення виду пенсійного
забезпечення по інвалідності, всупереч
його бажанню та не поставивши позивача
до відома про призначення соціальної
пенсії по інвалідності, працівники
УПФУ в Святошинському районі м. Києва
всупереч вимогам чинного
законодавства не повідомили позивача
ОСОБА_7 щодо призначення їй іншого виду
пенсійного забезпечення, ніж той, що
вона вказала в заяві.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», особам, які
стали інвалідами внаслідок загального
захворювання в період роботи або після
її припинення до досягнення 20 років,
пенсії призначаються незалежно від
стажу роботи.

Виходячи з вищевикладеного, позивач
мала право на отримання пенсії по
інвалідності відповідно до поданої нею
заяви.

Крім того, спірні правовідносини
регулюються нормами Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09 липня 2003
року № 1058-ІV зі змінами та доповненнями
(далі - Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»).

Так, Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» розроблений відповідно
до Конституції України та Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначає
принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», цей Закон
регулює відносини, що виникають між
суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування. Дія інших
нормативно-правових актів може
поширюватися на ці відносини лише у
випадках, передбачених цим Законом, або
в частині, що не суперечить цьому
Закону.

Згідно ч. 2 ст. 5 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», виключно цим Законом
визначаються: принципи та структура
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування;
коло осіб, які підлягають
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню; види пенсійних
виплат; умови набуття права та порядок
визначення розмірів пенсійних виплат;
пенсійний вік чоловіків та жінок, при
досягненні якого особа має право на
призначення пенсії за віком;
мінімальний розмір пенсії за віком;
порядок здійснення пенсійних виплат за
загальнообов'язковим державним
пенсійним страхуванням; порядок
використання коштів Пенсійного фонду
та накопичувальної системи пенсійного
страхування; організація та порядок
здійснення управління в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», відповідно до
цього Закону за рахунок коштів
Пенсійного фонду в солідарній системі
призначаються такі пенсійні виплати: 1)
пенсія за віком; 2) пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (у тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Згідно ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», пенсія по інвалідності
призначається в разі настання
інвалідності, що спричинила повну або
часткову втрату працездатності
внаслідок загального захворювання (в
тому числі каліцтва, не пов'язаного з
роботою, інвалідності з дитинства) за
наявності страхового стажу,
передбаченого статтею 32 цього Закону.
Пенсія по інвалідності призначається
незалежно від того, коли настала
інвалідність: у період роботи, до
влаштування на роботу чи після
припинення роботи.

Відповідно до п.п. 11,12 ст. 64 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
виконавча дирекція Пенсійного фонду
зобов'язана: письмово інформувати
застрахованих осіб про набуття права
на призначення пенсії і порядок її
призначення, про призначення або
відмову в призначенні пенсії, її
розмір, порядок виплати, а також про
можливість та умови переходу на інший
вид пенсії та порядок оскарження
рішень виконавчих органів Пенсійного
фонду; (пункт 11 частини другої статті 64
із змінами, внесеними згідно із Законом
України від 12.12.2006 р. № 436-V); попереджати
пенсіонера в письмовій формі за місяць
до закінчення строку, на який
призначена пенсія, про дату та підстави
припинення її виплати.

Матеріали справи не містять доказів
направлення позивачу та отримання ним
листів-повідомлень щодо призначення
чи відмови в призначенні виду
пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Відрахування з пенсії провадяться в
установленому законом порядку на
підставі судових рішень, ухвал,
постанов і вироків (щодо майнових
стягнень), виконавчих написів
нотаріусів та інших рішень і постанов,
виконання яких відповідно до закону
провадиться в порядку, встановленому
для виконання судових рішень. Розмір
відрахування з пенсії обчислюється з
суми, що належить пенсіонерові до
виплати. З пенсії може бути відраховано
не більш як 50 відсотків її розміру: на
утримання членів сім'ї (аліменти), на
відшкодування збитків від розкрадання
майна підприємств і організацій, на
відшкодування пенсіонером шкоди,
заподіяної каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку
зі смертю потерпілого, на повернення
переплачених сум заробітної плати в
передбачених законом випадках. З усіх
інших видів стягнень може бути
відраховано не більш як 20 відсотків
пенсії.

Колегією суддів не встановлено
зловживання чи введення в оману УПФУ в
Святошинському районі м. Києва
позивачем ОСОБА_7

Відповідно до наказу № 114 від 13.10.2005 по
ДНЗ № 80, позивачу у зв'язку з
народженням доньки ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_2, надана відпустка по
догляду за дитиною до трьох років з
07.11.2005 по 26.08.2008.

ОСОБА_7 в травні 2005 року була зарахована
на посаду помічника вихователя, будучи
вагітною.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про задоволення
позовних вимог в частині визнання
неправомірними дій Управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва щодо
призначення ОСОБА_7 соціальної пенсії
по інвалідності з 21.04.2004 по 18.11.2008;
скасування протоколу № 63 засідання
комісії по вирішенню питань, пов'язаних
з призначенням, перерахунком та
виплатою пенсії у Святошинському
районному управлінні Київського
міського управління пенсійного фонду
України від 27.03.2009 та розпорядження
щодо утримання виниклої переплати
пенсії у розмірі 12 727,09 грн. та
зобов'язання відповідача провести
відповідний перерахунок пенсії ОСОБА_7
за період з 01.05.2004 по 27.08.2008 включно.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва на
постанову Святошинського районного
суду міста Києва від 19 березня 2014 року -
залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного
суду міста Києва від 19 березня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та
підписано - 24.10.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Петрик І.Й.

Собків Я.М.