Справа № 806/3030/14
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Літвин
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"30" вересня 2014 р.
Справа № 806/3030/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Моніча Б.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Хаюка С.М.,

при секретарі
Степанській А.В. ,

за участю

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"19" серпня 2014 р. у справі за позовом
Північного регіонального управління
Державної прикордонної служби України
до Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання протиправним
та скасування рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Північне регіональне управління
Державної прикордонної служби України
звернулося до суду з вказаним позовом,
в якому просило скасувати рішення
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області № від 26.02.2014 р. про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску в розмірі 352,37 грн.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 19.08.2014 року
позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Житомирської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області № від 26.02.2014
року про застосування штрафних санкцій
та нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску в розмірі 352,37 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із цим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову - про відмову у
задоволенні позову. В апеляційній
скарзі посилається на порушення судом
норм матеріального, процесуального
права та неповне з'ясування обставин
справи.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст.195 КАС України, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції прийшов до висновку,
позивачем дотримано вимоги ч. 7, 8, 10
статті 9 Закону "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від
08.07.2010 року №2464-VI (далі - Закону N 2464) в
частині самостійного нарахування та
сплати єдиного внеску за січень 2014 року
із строком сплати до 20.02.2014 року, тобто
ним виконано свої зобов'язання щодо
сплати обов'язкових платежів.

Колегія суддів з таким висновком
погоджується у повному обсязі.

Судом встановлено, що Північне
регіональне управління Державної
прикордонної служби України є
платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) та страхувальником.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 6 Закону №
2464-VI, платник єдиного внеску
зобов'язаний: своєчасно та в повному
обсязі нараховувати, обчислювати і
сплачувати єдиний внесок; подавати
звітність до органу доходів і зборів за
основним місцем обліку платника
єдиного внеску у строки, порядку та за
формою, встановленими центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, за
погодженням з Пенсійним фондом та
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Згідно із ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI,
платники єдиного внеску, крім
платників, зазначених у пунктах 4 і 5
частини першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця, крім
гірничих підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця.

Абзацом 1 частини 5 статті 9 Закону №
2464-VI визначено, що сплата єдиного
внеску здійснюється у національній
валюті шляхом внесення відповідних сум
єдиного внеску на рахунки органів
доходів і зборів, відкриті в
центральному органі виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, для його зарахування,
крім єдиного внеску, який сплачується в
іноземній валюті розташованими за
межами України підприємствами,
установами, організаціями (у тому числі
міжнародними) за працюючих у них
громадян України та громадянами
України, які працюють або постійно
проживають за межами України,
відповідно до договорів про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (далі - договір
про добровільну участь).

Єдиний внесок сплачується шляхом
перерахування платником безготівкових
коштів з його банківського рахунку.
Платники, зазначені в абзацах третьому
та четвертому пункту 1 частини першої
статті 4 цього Закону, які не мають
банківського рахунку, сплачують внесок
шляхом готівкових розрахунків через
банки чи відділення зв'язку (ч. 7 ст. 9
вказаного Закону).

Матеріалами справи підтверджено, що
позивачем, нарахована сума єдиного
внеску була перерахована отримувачу
коштів: Житомирській ОДПІ ГУ
Міндоходів, позивачем 17 січня 2014 року,
про що свідчать платіжні доручення № 2,
5, 7, 9 від 17.01.2014 року (призначення
платежу: ЄСВ за січень 2014р.), копія яких
наявна у матеріалах справи (а.с.20-23).
Вказані платіжні доручення було
отримано банком 17 січня 2014 року.

Відповідачем 26 лютого 2014 року було
винесено рішення про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску №,
яким до позивача було застосовано
штраф у розмірі 348,88 грн. та нараховано
пеню у розмірі 3,49 грн.

Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону № 2464
визначено, що недоїмка - сума єдиного
внеску, своєчасно не нарахована та/або
не сплачена у строки, встановлені цим
Законом, обчислена органом доходів і
зборів у випадках, передбачених цим
Законом.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 25 Закону №
2464, орган доходів і зборів у порядку, за
формою та у строки, встановлені
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Судом з'ясовано, що недоїмка позивача
за січень 2014 року виникла у зв'язку з
тим, що сплачені ним кошти були
перераховані банківською установою до
відповідача лише 21 січня 2014 року.

Зважаючи на встановлені обставини, суд
зазначає, що днем сплати єдиного
внеску, згідно із п. 2 ч.10 ст. 9 Закону №
2464-VI, вважається, у разі сплати єдиного
внеску готівкою - день прийняття до
виконання банком або іншою установою -
членом платіжної системи документа на
переказ готівки разом із сумою коштів у
готівковій формі.

Пунктом 8.2 статті 8 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" від 05.04.2001 року № 2346-III
передбачено, що банк зобов'язаний
виконати доручення клієнта, яке
міститься в документі на переказ
готівки, протягом операційного часу в
день надходження цього документа до
банку.

Відповідно до п. 22.4 ст. 22 наведеного
Закону, під час використання
розрахункового документа ініціювання
переказу є завершеним для платника - з
дати надходження розрахункового
документа на виконання до банку
платника.

З наданих позивачем платіжних
документів вбачається, що вони
складені в операційний час. Надавши
банку платіжне доручення на сплату
єдиного внеску, платник діє сумлінно.
Подальший рух платежу перебуває поза
зоною контролю платника, який не має
можливості ні вплинути на дії банку, ні
проконтролювати їх. Тому платник
податків не може нести
відповідальності за подальші дії
банку.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає висновки суду першої інстанції
обґрунтованими та законними.

Ст.200 КАС України визначено, що суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Правильне по суті судове рішення не
може бути скасоване з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "19" серпня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Б.С. Моніч

судді: (підпис)
І.Ф.Бондарчук

(підпис)
С.М.Хаюк

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення
виготовлено "20" жовтня 2014 р., у зв'язку із
перебуванням Моніча Б.С. з 06.10.2014 по
17.10.2014 р. на лікарняному.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Північне
регіональне управління Державної
прикордонної служби України
вул.Промислова,5,м.Житомир,10025

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,