Справа № 2а-4040/12
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року
Справа № 9104/181287/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання
Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення Тлумацької районної
державної адміністрації на ухвалу
Тлумацького районного суду
Івано-Франківської області від 29
листопада 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Тлумацької районної державної
адміністрації про стягнення та
перерахунок соціальних виплат,

В С Т А Н О В И В :

23.11.2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду із
заявою про зміну способу і порядку
виконання постанови Тлумацького
районного суду Івано-Франківської
області від 28 жовтня 2011 року у справі №
2а-0916/2263/2011 шляхом стягнення з
управління праці та соціального
захисту населення Тлумацької районної
державної адміністрації (далі - УПСЗН
Тлумацької РДА) нарахованих
недоплачених сум щорічної разової
грошової допомоги за 2011 рік, в розмірі
2172 грн..

Ухвалою Тлумацького районного суду
Івано-Франківської області від 29
листопада 2012 року заяву задоволено,
змінено спосіб виконання постанови
Тлумацького районного суду по справі №
2-а-0916/2263/11 від 28.10.2011 року в частині
зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Тлумацької районної державної
адміністрації провести нарахування та
виплатити ОСОБА_1 щорічну разову
грошову допомогу до 5 травня за 2011 рік у
розмірі трьох мінімальних пенсій за
віком відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» із
урахуванням вимог ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з урахуванням
вже виплачених сум на стягнути з
управління праці та соціального
захисту населення Тлумацької районної
державної адміністрації на користь
ОСОБА_1 перерахованої недоплаченої
суми щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня за 2011 рік, в розмірі
2172 грн.

Не погодившись із вказаною ухвалою її
оскаржило УПСЗН Тлумацької РДА,
подавши апеляційну скаргу, вважає що
ухвала суперечить обставинам по
справі, прийнята з порушенням норм
матеріального права, просить скасувати
осаржувану ухвалу та прийняти нову,
якою відмовити в задоволенні заяви.
Обгрунтовуючи свою незгоду із судовим
рішенням, апелянт зазначив, що кошти на
виплату пенсій за судовими рішеннями з
Державного бюджету не надходять, суми
доплат, які були нараховані на підставі
судових рішень, будуть виплачені після
додаткових грошових надходжень з
Державного бюджету.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що така
підлягає задоволенню з наступних
міркувань.

Судом встановлено, що постановою
Тлумацького районного суду від 28.10.2011
року зобов'язано управління праці та
соціального захисту населення
Тлумацької районної державної
адміністрації провести нарахування та
виплатити ОСОБА_1 щорічну разову
грошову допомогу до 5 травня за 2011 рік у
розмірі трьох мінімальних пенсій за
віком відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» із
урахуванням вимог ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з урахуванням
вже виплачених сум.

За виконавчим листом, виданим
Тлумацьким районним судом 17.01.2012 року,
УПСЗН Тлумацької РДА провело
перерахунок недоплачених сум та
повідомило державного виконавця, що
виплата коштів буде проводитись після
надходження коштів з Державного
бюджету.

Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Івано-Франківської
області від 28 березня 2012 року
виконавчий лист повернуто стягувачу на
підставі п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону
України «Про виконавче провадження» у
зв'язку з відсутністю у боржника коштів
на виплату заборгованості, що
унеможливлює виконання рішення.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Тлумацького районного суду від 28.10.2011
року та наведених процесуальних норм
дають підстави колегії суддів зробити
висновок про те, що зобов'язання,
покладені на відповідача цим судом, є
позовними вимогами як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача,
які суд задовольнив.

За таких обставин заявник просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а безпосередньо саме це судове
рішення по суті позовних вимог, а також
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. У той час як в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій і
лише в установленому процесуальним
законом порядку оскарження цієї
постанови (ст.ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не врахував
відмінності між позовною вимогою як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача від способу виконання
судового рішення як одного з його
заходів.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
«захист порушеного права у судовому
рішенні» і «спосіб виконання судового
рішення» не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Вирішення питання про стягнення коштів
як заборгованості невиплаченої пенсії,
яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Отже, суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про задоволення
поданої заяви.

З огляду на зазначене суд апеляційної
інстанції вважає, що ухвалу суду першої
інстанції слід скасувати, бо така
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну
способу та порядку виконання судового
рішення відмовити.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 196, п. 6 ч. 1 ст. 199,
ст. 202, ст. 204, ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС
України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Тлумацької районної державної
адміністрації - задовольнити, ухвалу
Тлумацького районного суду
Івано-Франківської області від 29
листопада 2012 року по справі № 916/4040/12
скасувати, в задоволенні заяви ОСОБА_1
про зміну способу та порядку виконання
судового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Большакова

Судді
І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст ухвали виготовлено 21
жовтня 2014 року.