Справа № 809/3041/14
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"21" жовтня 2014 р.
Справа № 809/3041/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Грицюка П.П.

при секретарі Ткачук І.М.

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Вітовської
Н.І.,

свідка ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача:
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури Івано-Франківської області

про визнання нечинним та
скасування рішення №30/13 від 20.08.2014
року,-

ВСТАНОВИВ:

22.08.2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернувся в суд з адміністративним
позовом до
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури Івано-Франківської області
(далі - відповідач) про визнання
нечинним та скасування рішення №30/13
від 20.08.2014 року (а.с. 5-8).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
20.08.2014 року дисциплінарною палатою
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури Івано-Франківської області
стосовно позивача прийнято рішення про
порушення дисциплінарного
провадження. ОСОБА_1 вважає, що
зазначене рішення прийняте
неправомірно. Оскільки, на думку
позивача, дисциплінарного проступку не
вчиняв, а його довірителі не мають будь
- яких претензій щодо нього, а тому
відсутній конфлікт інтересів. Вважає,
що в рішенні відповідача безпідставно
зазначено, що він порушив вимоги ч. 2, ч. 3
ст. 9 "Правил адвокатської етики". Тому,
просить скасувати оскаржуване рішення
відповідача.

Позивач в судовому засіданні свої
вимоги підтримав у повному обсязі з
підстав, зазначених у позовній заяві та
просив задовольнити адміністративний
позов.

Представник відповідача проти позову
заперечила. При цьому, пояснила суду, що
рішення від 20.08.2014 року про порушення
дисциплінарного провадження стосовно
адвоката ОСОБА_1 прийняті
дисциплінарною палатою
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури Івано-Франківської області
правомірно, відповідно до норм Закону
України "Про адвокатуру та адвокатську
діяльність" та "Правил адвокатської
етики". В задоволенні
адміністративного позову просила
відмовити.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення позивача, представника
відповідача, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення проти них,
дослідивши і оцінивши докази, суд
установив наступне.

Спірні правовідносини, щодо визначення
правових засад організації і
діяльності адвокатури та здійснення
адвокатської діяльності в Україні,
забезпечення належного здійснення
адвокатської діяльності, дотримання
гарантій адвокатської діяльності,
захисту професійних прав адвокатів,
забезпечення високого професійного
рівня адвокатів та вирішення питань
дисциплінарної відповідальності
адвокатів в Україні визначаються
Законом України від 05 липня 2012 року №
5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську
діяльність" (далі - Закон), Правилами
адвокатської етики (далі - Правила).

Відповідно до вимог частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону
України "Про адвокатуру та адвокатську
діяльність" адвокат - фізична особа,
яка здійснює адвокатську діяльність на
підставах та в порядку, що передбачені
цим Законом; адвокатська діяльність -
незалежна професійна діяльність
адвоката щодо здійснення захисту,
представництва та надання інших видів
правової допомоги клієнту.

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 21 Закону України
"Про адвокатуру та адвокатську
діяльність" під час здійснення
адвокатської діяльності адвокат
зобов'язаний: 1)дотримуватися присяги
адвоката України та правил
адвокатської етики; 2) на вимогу клієнта
надати звіт про виконання договору про
надання правової допомоги; 3)
невідкладно повідомляти клієнта про
виникнення конфлікту інтересів; 4)
підвищувати свій професійний рівень; 5)
виконувати рішення органів
адвокатського самоврядування; 6)
виконувати інші обов'язки, передбачені
законодавством та договором про
надання правової допомоги.

Статтею 2 Закону визначено, що
Адвокатура України це недержавний
самоврядний інститут, що забезпечує
здійснення захисту, представництва та
надання інших видів правової допомоги
на професійній основі, а також
самостійно вирішує питання
організації і діяльності адвокатури в
порядку, встановленому цим Законом.
Адвокатуру України складають всі
адвокати України, які мають право
здійснювати адвокатську діяльність.

Відповідно до статті 4 Закону
адвокатська діяльність здійснюється
на принципах верховенства права,
законності, незалежності,
конфіденційності та уникнення
конфлікту інтересів.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону
конфлікт інтересів це суперечність між
особистими інтересами адвоката та його
професійними правами і обов'язками,
наявність якої може вплинути на
об'єктивність або неупередженість під
час виконання адвокатом його
професійних обов'язків, а також на
вчинення чи невчинення ним дій під час
здійснення адвокатської діяльності.

Поряд з цим, ч. 1 ст. 9 Правил передбачено,
що під конфліктом інтересів слід
розуміти суперечність між особистими
інтересами адвоката та його
професійними правами і обов'язками
перед клієнтом, наявність якої може
вплинути на об'єктивність або
неупередженість під час виконання
адвокатом його професійних обов'язків,
а також на вчинення чи не вчинення ним
дій під час здійснення адвокатської
діяльності.

Частино 2 даної статті Правил
встановлено, що адвокат без письмового
погодження з клієнтами, щодо яких виник
конфлікт інтересів, не може
представляти або захищати одночасно
двох або більше клієнтів, інтереси яких
є взаємно суперечливими, або вірогідно
можуть стати суперечливими, а також за
таких обставин надавати їм правову
допомогу.

Згідно ч. 3 ст. 9 Правил адвокат без
письмового погодження з клієнтами,
щодо яких виник конфлікт інтересів, не
може представляти, захищати клієнта
або надавати йому правову допомогу,
якщо до цього він надавав правову
допомогу, здійснював захист або
представництво іншого клієнта, від
якого він отримав конфіденційну
інформацію, дотичну до інтересів
нового клієнта.

Положеннями ч. 1 ст. 39 Закону
встановлено, що за результатами
розгляду заяви (скарги) про
дисциплінарний проступок адвоката,
довідки та матеріалів перевірки
дисциплінарна палата
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури більшістю голосів членів
палати, які беруть участь у її
засіданні, вирішує питання про
порушення або відмову в порушенні
дисциплінарної справи стосовно
адвоката.

Частиною 2 даної статті Закону
передбачено, що рішення про порушення
дисциплінарної справи з визначенням
місця, дня і часу її розгляду чи про
відмову в порушенні дисциплінарної
справи надсилається або вручається під
розписку адвокату та особі, яка
ініціювала питання про дисциплінарну
відповідальність адвоката, протягом
трьох днів з дня прийняття такого
рішення. До рішення про порушення
дисциплінарної справи, яке
надсилається або вручається адвокату,
додається довідка члена
дисциплінарної палати
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури, складена за результатами
перевірки.

Згідно ч. 3 ст. 39 Закону рішення про
порушення дисциплінарної справи або
про відмову в порушенні дисциплінарної
справи може бути оскаржено протягом
тридцяти днів з дня його прийняття до
Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури або до суду.

Регламентом
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури регіону, затвердженого
Рішенням Ради адвокатів України від
16.02.2013 року №77 (надалі - Регламент),
визначено порядок роботи
кваліфікаційно-дисциплінарних комісій
адвокатури в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі з реалізації повноважень,
наданих Законом України "Про
адвокатуру та адвокатську діяльність",
а також процедуру розгляду питань,
віднесених до її компетенції Законом,
іншими актами, що регулюють діяльність
кваліфікаційно-дисциплінарних
комісій.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 здійснює адвокатську
діяльність на підставі свідоцтва про
право на заняття адвокатською
діяльністю НОМЕР_1, виданого КДКА
Івано-Франківської області 15.04.1994 року
(а.с. 9).

На виконання ухвали
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 09.10.2014 року
(а.с. 57 - 58) Вищою
кваліфікаційно-дисциплінарною
комісією адвокатури надано копії
матеріалів дисциплінарної справи №30/13
від 18.09.2014 року стосовно адвоката
ОСОБА_1 (а.с. 67 - 114), які досліджені в
судовому засіданні.

Так, 31.07.2014 року до КДКА
Івано-Франківської області надійшла
скарга ОСОБА_5, в якій вона зазначила, що
подала до суду позов про поділ майна
подружжя, відповідачем в даній справі
був її чоловік ОСОБА_3, інтереси якого в
суді представляв адвокат ОСОБА_1.
Предметом позову в справі було спільне
сумісне майно, а саме: житловий будинок,
приміщення для здійснення комерційної
діяльності магазин), також товар
(меблі), які були придбані за спільні
кошти, а згодом для забезпечення позову
ухвалою суду на вказане майно було
накладено арешт (а.с. 70-71). ОСОБА_5 вважає,
що адвокат ОСОБА_1 порушив Закон
України "Про адвокатуру та адвокатську
діяльність", оскільки, спонукав свого
клієнта ОСОБА_3 до обману та незаконних
дій.

На підтвердження зазначеного до скарги
подала укладені угоди, між адвокатом
ОСОБА_1 та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
про визнання права власності за ними на
значну частину меблів, які зазначені в
акті опису та арешту майна на загальну
суму 311128,00 грн. Також, зазначила, що
через деякий період часу до суду було
подано ще декілька позовних заяв від
імені ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про
визнання права на майно, що зазначене в
акті опису та арешту майна ( а.с. 116 - 117).
Інтереси позивачів представляв ОСОБА_1,
що підтверджується угодами про надання
правової допомоги (а.с. 27, 72-73 , а.с. 85).

Крім того, ОСОБА_5 зазначила, що
представником в суді від кожного з
вищезгаданих позивачів був адвокат
ОСОБА_1, що являється порушенням,
оскільки в той самий період часу
адвокат представляв інтереси ОСОБА_3 за
іншим позовом.

Перевірку скарги ОСОБА_5 проводив член
дисциплінарної палати КАДКА
Івано-Франківської області ОСОБА_13 При
цьому, ОСОБА_1 в ході проведеної
перевірки надав пояснення, якими
заперечив факти порушення
законодавства викладені в скарзі
ОСОБА_5 (зворотній бік а.с. 81 - а.с. 82).

Відповідно до протоколу засідання
дисциплінарної палати №13 від 20.08.2014
року за результатами розгляду скарги
ОСОБА_5 та довідки члена ДП ОСОБА_13 про
наявність підстав для порушення
дисциплінарної справи та інших
письмових матеріалів дисциплінарна
палата прийняла рішення №30/13 про
порушення дисциплінарної справи
стосовно адвоката ОСОБА_1 та призначила
її до розгляду на 08.09.2014 року о 10:00 год
(а.с. 101 - 102, зворотній бік а.с. 102-104).

Згідно протоколу №14 засідання
дисциплінарної палати КДКА
Івано-Франківської області позивач не
з'явився хоча про час, дату та місце
засідання повідомлявся належним чином
(а.с. 105). Повідомив про те, що оскаржив
рішення про порушення дисциплінарної
справи. У зв'язку з тим, що до
дисциплінарної палати КДКА
Івано-Франківської області заява про
оскарження рішення про порушення
дисциплінарної справи до Вищої КДКА
ОСОБА_1 не поступила, розгляд відклали
на 18.09.2014 року о 14:00 год. (зворотній бік
а.с. 105 - а.с.106).

На засіданні дисциплінарної палати
КДКА Івано-Франківської області
вирішено зупинити розгляд
дисциплінарної справи стосовно
адвоката ОСОБА_1 до вирішення та
прийняття рішення по скарзі до Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії, відповідно до протоколу №15
від 18.09.2014 року (зворотній бік а.с. 109 -
а.с.110).

08.10.2014 року ОСОБА_1 скористався
можливістю вибору між декількома
способами захисту своїх прав,
відкликав подану скаргу на рішення про
порушення дисциплінарної справи до
Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури залишивши право на
оскарження рішення до суду.

В судовому засіданні досліджено, що
ОСОБА_1, представляв інтереси ОСОБА_3 в
Косівському районному суді
Івано-Франківської області на підставі
угоди про надання правової допомоги
від 01.04.2013 року (а.с. 23), як відповідача по
справі про поділ спільної сумісної
власності подружжя, справа № 347/837/13-ц
(а.с. 24). При розгляді цієї справи, згідно
ухвали суду було проведено опис майна
меблевого магазину, з приводу якого
виник спір у подружжя (а.с. 116-117).

Поряд з цим, адвокат ОСОБА_1 представляв
інтереси в суді довірителів: ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_11,
ОСОБА_10 як позивачів про виключення
майна з акту опису (справа №347/1422/13-ц) та
за позовом про визнання права
власності на майно (справа № 347/616/1- ц),
що підтверджується угодами про надання
правової допомоги: від 21.01.2013 року,
укладених між адвокатом ОСОБА_1 та
клієнтами ОСОБА_12, ОСОБА_11; від 23.01.2013
року, укладеної між адвокатом ОСОБА_1 та
клієнтом ОСОБА_10; від 30.05.2013 року,
укладеної між адвокатом ОСОБА_1 та
клієнтами ОСОБА_6. ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9. Відповідачем у даних позовах
виступав ОСОБА_3, який є первинним
довірителем адвоката ОСОБА_1

В судовому засіданні за
копотанням позивача допитаний в якості
свідка ОСОБА_3, який підтвердив факт
надання йому послуг з правової
допомоги адвокатом ОСОБА_1 Також,
зазначив, що адвокат ОСОБА_1
представляє інтереси вищезазначених
довірителів. Вказав, що в обох випадках
вирішується спір щодо його товару
(меблів). Пояснив, що спірне майно
належить громадянам та поставщикам, а
тому не може бути предметом позову про
поділ спільної сумісної власності. В
зв'язку з описом цього майна у нього
виникли певні непорозуміння з
вищенаведеними громадянами та
поставщиками, які вимагають повернення
коштів або меблів. Він не заперечує
проти того, щоб ОСОБА_14 представляв,
окрім його інтересів, інтереси даних
осіб, оскільки погоджується з тим, що
вказані меблі необхідно повернути їх
власникам. На його думку зазначені
обставини не породжують будь-яких
конфліктів інтересів. Письмового
погодження з цього приводу адвокату
ОСОБА_1 не давав.

Про відсутність конфлікту інтересів
між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 повідомили вказані громадяни у
поясненнях адресованих до вищої КДКА
України (а.с. 18 - 21).

З даного приводу суд вважає за
необхідне зазначити, що вказані
пояснення щодо відсутності конфлікту
інтересів носять суб'єктивних
характер, тобто особисте відношення
зацікавлених осіб з приводу спірного
майна та не свідчить про відсутність
конфлікту інтересів в цілому, так як їх
інтереси є взаємно суперечливими, або
вірогідно можуть стати суперечливими.

Таким чином, враховуючи зазначені вище
фактичні обставини даної
адміністративної справи, підтверджені
дослідженими в судовому засіданні
належними та допустимими доказами, суд
дійшов висновку, що відповідач
приймаючи оскаржуване рішення діяв в
межах повноважень та у спосіб
передбачений законодавством.

Інші процесуальні порушення адвоката
ОСОБА_1, які виявлені в ході проведеної
перевірки не вплинули на прийняття
оскаржуваного рішення, оскільки носять
формальний характер, вказують на
особисті якості адвоката, та можуть
бути враховані при прийнятті
відповідачем остаточного рішення за
результатами розгляду скарги ОСОБА_5

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових та
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ст. 2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до ч. 3. ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У судовому засіданні встановлено, що
оскаржувані рішення прийняті
відповідачем правомірно, відповідно до
норм закону та з урахуванням критеріїв,
визначних частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Таким чином, з урахуванням
встановлених обставин та матеріалів
адміністративної справи, суд
констатує, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
безпідставними та не підлягають
задоволенню.

На підставі ст. 124 Конституції
України, керуючись ст. ст. 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури Івано-Франківської області
про визнання нечинним та скасування
рішення №30/13 від 20.08.2014 року відмовити
повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
/підпис/
Грицюк П.П.

Постанова складена в повному
обсязі 24.10.2014 року.