Справа № 2а-5670/10/1070
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/19469/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

на постанову Київського окружного
адміністративного суду від 29.07.2010

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 07.10.2010

у справі № 2а-5670/10/1070

за позовом Баришівського міжрайонного
прокурора Київської області в
інтересах держави в особі Баришівської
об'єднаної податкової інспекції
Київської області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 29.07.2010,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07.10.2010, позов задоволено. Стягнуто з
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на
користь Баришівської об'єднаної
податкової інспекції Київської
області податковий борг у сумі 254750 грн.

ФОП ОСОБА_2 подала касаційну скаргу, в
якій просить скасувати вказані судові
рішення та ухвалити нове судове
рішення про відмову в задоволенні
позову. Посилається на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права: п. 1 ч. 1 ст. 11
Закону України «Про державну податкову
службу» від 04.12.1990, ч. 2 ст. 19 Конституції
України, ст. 9, ч.ч. 1, 3 ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що податковий борг в сумі
254750 грн., стягнення якого є предметом
позову, утворився у зв'язку з несплатою
відповідачем сум самостійно
узгоджених податкових зобов'язань з
податку на додану вартість та
несплатою нарахованих податковим
органом за податковим
повідомленням-рішенням сум штрафних
(фінансових) санкцій.

Зокрема, податковий борг в сумі 254750 грн.
включає несплачені відповідачем
податкові зобов'язання з податку на
додану вартість за деклараціями з
цього податку за серпень-жовтень 2008
року.

До податкового боргу, стягнення якого є
предметом даного позову, увійшли
податкові зобов'язання за податковим
повідомленням-рішенням від 01.03.2010 №
/0 в загальній сумі 46671,10 грн., в
тому числі: 169833 грн. основного платежу
та 84917 грн. штрафних (фінансових)
санкцій.

З метою погашення податкового боргу
податковим органом скеровано на адресу
відповідача першу податкову вимогу від
30.04.2009 № 1/34 у сумі 31047,39 грн. та другу
податкову вимогу від 16.06.2009 № 2/10 у сумі
501249,39 грн., які отримані 13.05.2009 та 16.06.2009
відповідно.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що податковий борг
відповідача на час розгляду справи в
судах попередніх інстанцій складав 245750
грн. Вказані обставини сторонами не
заперечуються.

Суд касаційної інстанції знаходить
правильними висновки судів про
обґрунтованість позовних вимог, з
огляду на таке.

Згідно з п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» від
21.12.2000 № 2181-ІІІ (далі - Закон) податковим
боргом (недоїмкою) є податкове
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгоджене платником податків або
узгоджене в адміністративному чи
судовому порядку, але не сплачене у
встановлений строк, а також пеня,
нарахована на суму такого податкового
зобов'язання.

Відповідно до п.п. 5.4.1. п. 5.4. ст. 5 Закону
сумою податкового боргу визнається
узгоджена сума податкового
зобов'язання, не сплачена платником
податків у строки, визначені цією
статтею.

Відповідно до п.п. 6.2.1. п. 6.2 ст. 6 Закону у
разі коли платник податків не сплачує
узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені строки,
податковий орган надсилає такому
платнику податків податкові вимоги.

Таким чином, факт узгодження
податкового зобов'язання має наслідком
обов'язок платника податку сплатити
таке зобов'язання у встановлений
законом строк. Своєю чергою,
невиконання обов'язку зі сплати
узгодженого податкового зобов'язання у
встановлений законом строк має
наслідком включення такого
зобов'язання до податкового боргу
платника податків, процедура стягнення
якого визначається законом.

Враховуючи, що після узгодження
податкових зобов'язань у відповідача
виник обов'язок їх сплатити у
встановлені законом строки і за
закінченням таких строків узгоджені
податкові зобов'язання стали
податковим боргом, зважаючи на факт
несплати відповідачем податкового
боргу, надіслання позивачем першої та
другої податкових вимог відповідачеві,
позов про стягнення такого боргу
задоволено правильно.

Суд касаційної інстанції зазначає, що
факт узгодження податкового
зобов'язання, несплата його у
встановлений законом строк та
набрання таким зобов'язанням якості
податкового боргу виключає підстави
для оцінки судом правомірності
визначення податковим органом
податкового зобов'язання у справі, де
предметом позову є стягнення такого
податкового боргу. З огляду на це
посилання відповідача, викладені в
касаційній скарзі, на протиправність
певних дій відповідача під час
проведення перевірки та складання акту
перевірки, не є такими, що впливають на
правильність висновків судів про
обґрунтованість позову про стягнення з
відповідача податкового боргу до
держбюджету.

Зважаючи на викладене, касаційна
скарга залишається без задоволення, а
оскаржені судові рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від
29.07.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07.10.2010 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
ухвали, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя Н.Г.
Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун