Справа № 825/4128/13-а
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/35844/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Єрьоміна А.В.; Кравцова О.В.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Ніжинської міської ради до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції Чернігівської області Юрченко
Ірини Миколаївни, третя особа -
Публічне акціонерне товариство
«Ніжинський механічний завод», про
визнання протиправними реєстрації,
рішень, їх скасування та зобов'язання
вчинити дії, що переглядається за
касаційною скаргою Ніжинської міської
ради на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22 травня 2014 року,

у с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року Ніжинська міська
рада (Рада) звернулася до суду з позовом
до Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції Чернігівської області Юрченко
І.М. (Реєстратор) про визнання
протиправними реєстрації, рішень, їх
скасування та зобов'язання вчинити дії.

Зазначали, що у 1999 році ВАТ «Ніжинський
механічний завод» (Завод) передав на
баланс комунального господарства
міста Ніжин приміщення дитячого садка,
що знаходиться по вулиці Гончарній, 19-А.

Посилаючись на те, що у 2013 році
Реєстратор незаконно зареєстрував
право власності на 13/20 частин цієї
будівлі за Заводом, просили визнати
таку реєстрацію протиправною,
скасувати рішення про реєстрацію,
зобов'язавши відповідача виключити
відповідний запис з Державного реєстру
прав на нерухоме майно. Також просили
визнати протиправним та скасувати
рішення Реєстратора про відмову в
державній реєстрації права
комунальної власності територіальної
громади м. Ніжин на будівлю садка,
зобов'язавши відповідача здійснити
таку реєстрацію.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано
рішення Реєстратора від 6 лютого 2013
року № 267206 про реєстрацію 13/20 об'єкта
нерухомого майна «Дитячий садок» за
адресою м. Ніжин, вулиця
Гончарна, 19-А за ПАТ «Ніжинський
механічний завод» та зобов'язано
відповідача виключити відповідний
запис. Визнано протиправним та
скасовано рішення Реєстратора від 29
березня 2013 року № 1253677 про відмову
зареєструвати цей об'єкт нерухомості
за територіальною громадою м.
Ніжин та зобов'язано відповідача
повторно розглянути заяву Ради про
таку реєстрацію.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано, а у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі Рада, посилаючись
на порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального
права, просить оскаржуване рішення
скасувати, а рішення суду першої
інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що
скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що у 1996 році Рада
звернулася до Заводу з проханням
передати під розміщення школи мистецтв
приміщення відомчого дитячого садка №
20, що знаходиться за адресою м. Ніжин,
вулиця Гончарна, 25.

Рішенням спільного засідання
Правління та Наглядової ради Заводу
від 14 жовтня 1999 року вирішено передати
на баланс комунального господарства
міста Ніжин відповідний об'єкт.
Враховуючи його вартість, просили Раду
компенсувати її шляхом видачі квартир
для працівників Заводу.

Також встановлено, що на підставі
Рішення Ради від 6 лютого 2004 року в
комунальну власність у Заводу придбано
500 кв. метрів (7/20) будівлі дитячого
садка.

Рішенням Реєстратора від 6 лютого 2013
року № 267206 право власності на решту
приміщень дитячого садка (13/20)
зареєстровано за Заводом.

Рішенням Реєстратора від 29 березня 2013
року № 1253677 Раді відмовлено у
державній реєстрації права
комунальної власності на цей же об'єкт.

Задовольнивши позов, суд першої
інстанції виходив з того, що рішення
Ради про прийняття спірного об'єкта
нерухомості в комунальну власність не
оскаржувалися та є чинними, тому у
територіальної громади виникло право
власності.

Скасувавши це рішення та відмовивши у
задоволенні позову, апеляційний суд
виходив з того, що позивач не є особою,
чиї права порушені реєстрацією права
власності на садок за Заводом. Також
суд зазначив, що за наявності не
скасованої реєстрації права власності
за Заводом, у відповідача не було
правових підстав реєструвати таке
право за територіальною громадою.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з остаточним висновком
апеляційного суду.

Відповідно до частини першої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
(КАС) України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Виходячи зі змісту наведеної норми,
предметом дослідження у цій
адміністративній справі є
відповідність дій Реєстратора, як
суб'єкта владних повноважень, вимогам
закону щодо порядку вчинення
реєстраційних дій. При цьому вирішення
питання про належність права власності
на спірний об'єкт лежить поза межами
компетенції адміністративного суду.

Зважаючи на це, а також звертаючи увагу
на вимоги частини першої статті 71 КАС
України щодо обов'язку кожної сторони
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
колегія суддів вважає цей позов
необґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що
наявність у Заводу права власності на
дитячий садок у 1999 році сторонами не
заперечується.

Подальший перехід права на цей об'єкт є
спірним питанням, яке судами в порядку
господарського судочинства не
вирішувалося.

Порядок здійснення реєстрації права
власності та перелік документів, що
подаються державному реєстратору
передбачений розділом IV Закону України
від 1 липня 2004 року № 1952 - IV «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

У позові та касаційній скарзі Рада не
стверджує про порушення відповідачем
порядку вчинення реєстраційних дій,
визначеного цим Законом, або про
неподання Заводом необхідних
правовстановлюючих документів.
Натомість в основу обґрунтування своїх
вимог Рада поклала виключно належність
права власності на дитячий садок.

Оскільки, як зазначено вище, це питання
є спірним та не може вирішуватись в
порядку адміністративного
судочинства, підстави для задоволення
цього позову відсутні.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Ніжинської міської
ради залишити без задоволення, а
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді
М.І.Цуркан

А.В.Єрьомін

О.В.Кравцов