Справа № 2а-1646/10/2070
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/19554/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Карася О.В. (головуючого), Голубєвої
Г.К., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 22.12.2010 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22.03.2011 у
справі № 2а-1646/10/2070

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю ''Компанія "Опціон"

до Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова

до Головного управління
Державного казначейства України у
Харківській області

про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2010 року Товариством до суду
заявлений позов про стягнення з
Державного бюджету України суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість (далі - ПДВ) у сумі 1 057
667,00 грн. та суми сплаченого судового
збору у розмірі 1 700,00 грн.

Постановою суду першої інстанції,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду, позовні вимоги
задоволені, стягнуто з Державного
бюджету України на користь позивача
ПДВ в сумі 1 057 667,00 грн. та сплачене
державне мито у сумі 1 700,00 грн.

Не погодившись із судовими рішеннями,
відповідач до Вищого
адміністративного суду України подав
касаційну скаргу, де посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
зазначені судові рішення скасувати та
прийняти нове рішення, яким позивачу у
задоволенні позову відмовити.

У поданих запереченнях на скаргу
позивач просить її відхилити з мотивів
необґрунтованості.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді, перевіривши
повноту встановлених обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки
судами, Вищий адміністративний суд
України не вбачає підстав для
задоволення касаційної скарги.

Судами першої і апеляційної інстанцій
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що позивачем 20.12.2007
до податкової інспекції було подано
податкову декларацію з ПДВ за листопад
2007 року, розрахунок суми бюджетного
відшкодування та заяву про повернення
суми бюджетного відшкодування.

На підставі акта перевірки від 15.02.2008 №
1021/16-0/3433244, контролюючий орган прийняв
податкове повідомлення-рішення від
26.02.2008 № /0, яким зменшив позивачу
суму бюджетного відшкодування ПДВ за
листопад 2007 року у розмірі 1 057 667,00 грн.

За наслідками судового оскарження
Товариством податкового
повідомлення-рішення від 26.02.2008 №
/0 постановою Харківського
окружного адміністративного суду від
07.08.2008 у справі № 2а-4313/08, залишеною без
змін ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 03.12.2008,
підтверджено правомірність заявленої
Товариством суми, що підлягає
бюджетному відшкодуванню на рахунок
платника у банку по декларації з ПДВ за
листопад 2007 року, а податкове
повідомлення-рішення від 26.02.2008
№/0, яким позивачу було зменшено
суму бюджетного відшкодування ПДВ за
листопад 2007 року у розмірі 1 057 667,00 грн.
(а. с. 44-60).

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 10.11.2010 у справі № 2а-4313/08
вищезазначені рішення судів першої та
апеляційної інстанції залишені без
змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
(у редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) постанова або ухвала
суду апеляційної чи касаційної
інстанції за наслідками перегляду,
постанова Верховного Суду України
набирають законної сили з моменту
проголошення.

Згідно зі ст. 255 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для органів,
підприємств, установ та організацій,
посадових чи службових осіб, інших
фізичних осіб і підлягає виконанню на
всій території України.

На час розгляду цієї справи постанова
Харківського окружного
адміністративного суду від 07.08.2008 у
справі № 2а-4313/08 набрала законної сили.

Таким чином, враховуючи пп. 7.7.8 п. 7.7 ст. 7
Закону України "Про податок на додану
вартість", суд касаційної інстанції
приходить до висновку про
правомірність задоволення вимоги
позивача про стягнення з Державного
бюджету України бюджетного
відшкодування з ПДВ у сумі 1 057 667,00 грн.

Також, особливістю Кодексу
адміністративного судочинства України
є - захист прав, свобод та інтересів
фізичних та юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно, види, зміст судових витрат,
порядок їх розподілу судом та
оскарження судових рішень щодо судових
витрат в адміністративному
судочинстві регулюються та
підпорядковані нормам Кодексу
адміністративного судочинства України
(зокрема, ч. 1 ст. 5, ст. ст. 87, 90, 94, 97, 98, 160,
161, 163, 168 цього Кодексу).

Отже, якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

За загальним правилом судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Таким чином судові рішення попередніх
інстанцій щодо задоволення позовних
вимог Товариства про стягнення судових
втрат в сумі 1 700,00 грн. є також
обґрунтованими.

З огляду на наведене переглянуті
судові рішення першої та апеляційної
інстанцій у справі відповідають
приписам чинного законодавства, а
доводи касаційної скарги визнаються
непереконливими.

За клопотанням державного податкового
органу про зупинення виконання судових
рішень, які оскаржувались, та з метою
забезпечення виконання рішення Вищого
адміністративного суду України за
результатами розгляду касаційної
скарги, під час відкриття касаційного
провадження за скаргою Державної
податкової інспекції на судові рішення
першої та апеляційної інстанцій у цій
справі ухвалою від 11.05.2011 було вирішено
питання про зупинення виконання
судових рішень.

Виходячи з приписів ст. 215 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у зв'язку із залишенням без
змін судових рішень першої та
апеляційної інстанцій, колегія суддів
приходить до висновку про поновлення
виконання судових рішень у справі.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова відхилити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 22.12.2010 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22.03.2011 у
справі № 2а-1646/10/2070 залишити без змін.

Поновити виконання постанови
Харківського окружного
адміністративного суду від 22.12.2010 та
ухвали Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22.03.2011 у
справі № 2а-1646/10/2070.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
крім як з підстав, у строк та в порядку,
визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
Г.К. Голубєва

А.О. Рибченко