Справа № 813/466/13-а
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року
Справа №
876/5999/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань
Гелецького П.В.,

позивача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 12
березня 2013 року у справі за його
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області, треті особи на
стороні позивача, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору,
Золочівська міська рада Львівської
області, об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
«Співпраця», ОСОБА_4 про визнання
протиправним і скасування припису,

ВСТАНОВИВ :

У січні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з адміністративним позовом, у
якому просив визнати протиправним та
скасувати припис Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області (далі - Інспекція) №
16/2 від 08.08.2012 року про зобов'язання
позивача демонтувати прибудову до
будинку АДРЕСА_1.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 12 березня
2013 року у справі № 813/466/13-а у
задоволенні позову було відмовлено.

Зазначену постанову в апеляційному
порядку оскаржив ОСОБА_3, який у своїй
апеляційній скарзі просив переглянути
рішення першої інстанції. Апеляційну
скаргу обґрунтовує тим, що в період,
коли позивач проводив будівництво,
будинок був на балансі міської ради і
права на користування землею у нього не
було. За самобуд на нього було
накладено штраф, який було сплачено.
Апелянт зазначає, що головною причиною,
що спонукала до будівельних робіт був
аварійний стан будинку, а тому було
розпочато кріплення балкону та
прибудова-підпора, яка має запобігти
подальшому нахилу та зсуву будинку.

Позивач у ході апеляційного розгляду
підтримав апеляційну скаргу та пояснив
свої дії намаганням запобігти
руйнуванню будинку та зберегти своє
місце проживання.

Інші особи, які беруть участь у справі,
на виклик апеляційного суду не прибули,
що не перешкоджає розгляду справи
відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд приходить до
переконання, що подана апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
мотивів.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із
того, що Інспекцією встановлено факт
реконструкції (розширення житлового
будинку, ІІІ категорія складності)
будинку АДРЕСА_1 і це не заперечує
ОСОБА_3 Не заперечується і те, що
добудова зведена без дозвільної та
проектної документації. З наданих суду
фотографій, на яких зображено добудову,
вбачається, що така зведена з метою
розширення житлової площі квартири
АДРЕСА_1 (вмонтовано вікно, двері).
Оскільки оскаржуваний припис № 16/2 від
08.08.2012 року винесено у зв'язку із
відсутністю в ОСОБА_3 дозволу на
виконання будівельних робіт та
проектної документації, то підстав для
скасування такого не наведено
позивачем та не встановлено судом.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку апеляційного суду, відповідають
нормам матеріального права та
фактичним обставинам справи і є
правильними.

Судом першої інстанції встановлено, що
08 серпня 2012 року Інспекцією було
проведено перевірку дотримання ОСОБА_3
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
за зверненням Золочівської міської
ради, про що складено акт № 16/17.
Перевіркою встановлено, що на
земельній ділянці, яка не належить до
земель АДРЕСА_2 ОСОБА_3 в 2010 році
здійснив реконструкцію, тобто
самочинно розширив даний житловий
будинок (влаштовано фундамент, стіни та
два міжповерхові перекриття без
дозволу на виконання, будівельних
робіт, без проектної документації, чим
порушує ст.ст. 9, 27 Закону України «Про
архітектурну діяльність» та ст. 29
Закону України «Про планування і
забудову територій».

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про
архітектурну діяльність» встановлено,
що будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Згідно з частиною 1 статті 27 цього ж
Закону замовники та підрядники під час
створення об'єкта архітектури
зобов'язані забезпечувати будівництво
об'єктів архітектури згідно з робочою
документацією, застосовувати
будівельні матеріали, вироби і
конструкції, які відповідають
державним стандартам, нормам і
правилам і такі, що пройшли
сертифікацію, якщо вона є обов'язковою.

Статтею 29 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
передбачено, що дозвіл на виконання
будівельних робіт надається
інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю.
Здійснення будівельних робіт на
об'єктах містобудування без дозволу на
виконання будівельних робіт або його
перереєстрації, а також здійснення не
зазначених у дозволі будівельних робіт
вважається самовільним будівництвом і
тягне за собою відповідальність згідно
із законом.

Як слідує з матеріалів справи, 08 серпня
2011 року Інспекцією складено протокол №
16/45 про адміністративне правопорушення
та винесено припис № 16/2 про усунення
порушення до 10 листопада 2012 року.

Крім того, 09 серпня 2012 року Інспекцією
винесено постанову про
адміністративне правопорушення,
вчинене ОСОБА_3 та застосовано штраф в
розмірі 850 грн. відповідно до ч. 1 ст. 96
КУпАП, який позивачем було сплачено
добровільно.

12 листопада 2012 року Інспекцією
повторно проведено перевірку з питань
виконання припису № 16/2 від 08.08.2012 року
та встановлено, що забудовник не
демонтував прибудову до будинку.

Виходячи з наведеного апеляційний суд
вважає, що оскільки позивач ОСОБА_3
самовільно здійснив добудову до
квартири АДРЕСА_1 без належного дозволу
на виконання будівельних робіт та
проектної документації, що ним не
заперечується, то підстав для
скасування оскаржуваного припису
Інспекції № 16/2 від 08.08.2012 року немає.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції приходить до переконання, що
суд першої інстанції, вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм належну правову оцінку, а
відтак апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 12
березня 2013 року у справі № 813/466/13-а - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Ухвала у повному обсязі складена 23
жовтня 2014 року.