Справа № 2а-6454/11/1620
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/29596/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Третього
територіального вузла урядового
зв'язку Державної служби спеціального
зв'язку та захисту інформації України,
Адміністрації Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України про зобов'язання
виплатити одноразову грошову допомогу
при звільнені та компенсацію,
касаційне провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18 квітня 2012
року, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2011 року ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом до Третього
територіального вузла урядового
зв'язку Державної служби спеціального
зв'язку та захисту інформації України,
Адміністрації Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України, в якому просив
визнати бездіяльність відповідачів,
щодо невиплати йому одноразової
грошової допомоги у зв'язку з настанням
інвалідності, встановленої частини 16
статті 21 Закону України «Про державну
службу спеціального зв'язку та захисту
інформації України» неправомірною.

Зобов'язати Третій територіальний
вузол урядового зв'язку Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України виплатити йому суму
одноразової грошової допомоги за
частини 16 статті 21 Закону України «Про
державну службу спеціального зв'язку
та захисту інформації України» у сумі
173 437,20 грн.

Зобов'язати Адміністрацію Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України забезпечити
здійснення 3 ТВУЗ Держспецзв'язку
України виплати йому одноразової
грошової допомоги за частини 16 статті 21
Закону України «Про державну службу
спеціального зв'язку та захисту
інформації України» у розмірі 173 437 грн.

Постановою Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 14 жовтня 2011 року позов
задоволено частково. Зобов'язано
Третій територіальний вузол урядового
зв'язку Державної служби спеціального
зв'язку та захисту інформації України
нарахувати та виплатити позивачу
одноразову грошову допомогу у зв'язку з
його інвалідністю, що настала у період
проходження служби відповідно до
частини 16 статті 21 ЗУ «Про державну
службу спеціального зв'язку та захисту
інформації України» у розмірі 36 -
місячного грошового забезпечення на
день установлення інвалідності, з
урахуванням виплачених сум.

Зобов'язано Адміністрацію Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України перерахувати
Третьому територіальному вузлу
урядового зв'язку державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України м. Миргород кошти
для виплати позивачу одноразової
грошової допомоги у зв'язку з
інвалідністю, що настала у період
проходження служби відповідно до
частини 16 статті 21 Закону України «Про
державну службу спеціального зв'язку
та захисту інформації України» у
розмірі 36 - місячного грошового
забезпечення на день установлення
інвалідності, з урахуванням виплачених
сум. В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 18 квітня 2012 року було скасовано
постанову суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог та
прийнято ухвалу, якою провадження у
справі в цій частині закрито. В решті
постанову суду першої інстанції
залишено без змін

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції у справі,
ОСОБА_3 звернувся з касаційною скаргою,
в якій просить ухвалу суду апеляційної
інстанції скасувати та залишити в силі
постанову суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
здійснивши перевірку доводів
касаційної скарги, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_3 проходив службу
за контрактом від 01 січня 2007 року в
Третьому територіальному вузлу
урядового зв'язку Держспецзв'язку на
посадах осіб старшого начальницького
складу Держспецзв'язку, з якої був
звільнений у запас Збройних Сил
України наказом Голови Держспецзв'язку
від 30 листопада 2010 року №725-ос, за
підпунктом 3 пункту 92 (за станом
здоров'я) Положення про проходження
служби в Державній службі спеціального
зв'язку та захисту інформації особами
рядового і начальницького складу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2006 року
№1828, та згідно п.п.40,97,98 Положення 1828 та
виключений зі списків осіб особового
складу наказом Третього
територіального вузла урядового
зв'язку Держспецзв'язку від 02 грудня 2010
року №193-ОС.

У період проходження служби, а саме 19
листопада 2010 року, рішенням
Полтавської обласної МСЕК йому
встановлена 3 група інвалідності, що
пов'язана з проходженням служби.

Згідно довідки Третього
територіального вузла урядового
зв'язку Держспецзв'язку від 02 грудня 2010
року грошове забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням
ОСОБА_3 становило: посадовий оклад за
спеціальне звання - 130,00 грн., оклад на
посаді - 1800 грн., надбавка за вислугу
років 40% - 772,00 грн., надбавка за ВОВЗ або
значн. обсягу робіт 40% - 945,70грн.,
надбавка за роботу в умовах режимних
обмежень 15% - 270 грн., премія 50%- 900грн., а
всього 4817,70 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачі повинні були діяти при
виплаті одноразової грошової допомоги
позивачу на підставі частини 16 статті 21
ЗУ «Про державну службу спеціального
зв'язку та захисту інформації України».

Апеляційний суд, скасовуючи постанову
суду першої інстанції в частині
задоволення позовних вимог та
приймаючи ухвалу, якою провадження у
справі в цій частині закрито виходив з
того, що згідно довідки Третього
територіального вузла урядового
зв'язку Держспецзв'язку від 02 грудня 2010
року посадовий оклад позивача за
останньою штатною посадою становив
1800,00 грн., оклад за спеціальним званням
-130,00 грн., надбавка за вислугу років -772,00
грн. Таким чином, розмір одноразової
грошової допомоги складає (1800,00 + 130,00 +
772,00) х 36 = 97 272,00 грн.

Проте, судом першої інстанції під час
ухвалення рішення в частині
задоволення позовних вимог не було
враховано того факту, що 13 вересня 2011
року під час розгляду справи судом
першої інстанції позивачем було подано
заяву про зменшення позовних вимог на
суму 97 272 грн., оскільки вказана сума
була перерахована позивачу
відповідачем, що підтверджується
платіжними дорученнями № 467 від 29
червня 2011 року та № 484 від 05 липня 2011
року.

Однак, колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду апеляційної
інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 16 статті 21 Закону
України «Про державну службу
спеціального зв'язку та захисту
інформації України» у разі поранення
(контузії, травми або каліцтва),
заподіяного особі рядового чи
начальницького складу Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України під час виконання
службових обов'язків, а також
інвалідності, що настала в період
проходження служби або не пізніше ніж
через три місяці після звільнення зі
служби чи після закінчення цього
строку, але внаслідок захворювання або
нещасного випадку, що мали місце в
період проходження служби, пов'язаних з
виконанням службових обов'язків,
залежно від ступеня втрати
працездатності йому виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
до п'ятирічного грошового забезпечення
за останньою посадою в порядку та на
умовах, визначених Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 605 від 04 червня 2008 року затверджено
«Порядок та умови виплати одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті), поранення (контузії, травми
або каліцтва) або інвалідності особи
рядового чи начальницького складу та
інвалідності особи, звільненої із
служби в Державній службі спеціального
зв'язку та захисту інформації» (далі -
Порядок).

Відповідно до пп.2 п.2 вказаного Порядку
у разі настання інвалідності в період
проходження служби або не пізніше ніж
через три місяці після звільнення із
служби грошова допомога виплачується у
розмірі 36-місячного грошового
забезпечення - інвалідам III групи. У
відповідності з п. 4 цього Порядку (із
змінами, внесеними згідно з Постановою
КМУ N 8 від 14.01.2009) розмір грошової
допомоги визначається виходячи з
окладу за спеціальним званням,
відсоткової надбавки за вислугу років,
посадового окладу за останньою
посадою, яку особа рядового чи
начальницького складу Держспецзв'язку
займала на день загибелі (смерті),
поранення (контузії, травми або
каліцтва), установлення інвалідності у
період проходження служби, а особа,
звільнена із служби в Держспецзв'язку, -
на день звільнення.

Відповідно до п. 8 Порядку та умов
виплати одноразової грошової допомоги
у разі загибелі (смерті), поранення
(контузії, травми або каліцтва) або
інвалідності особи рядового чи
начальницького складу та інвалідності
особи, звільненої із служби в Державній
службі спеціального зв'язку та захисту
інформації Адміністрація
Держспецзв'язку приймає у десятиденний
строк рішення про призначення грошової
виплати і надсилає його разом із
зазначеними документами
уповноваженому органові для
проведення такої виплати.

Пунктом 9 вищевказаного Порядку
встановлено, що грошова допомога
виплачується шляхом її перерахування
уповноваженим органом на рахунок в
установі банку, зазначений одержувачем
виплати, або через касу уповноваженого
органу не пізніше ніж протягом двох
місяців з дня прийняття відповідного
рішення у межах коштів, передбачених у
державному бюджеті для такої мети.

Отже, виходячи із пріоритетності
законів над підзаконними актами,
колегія суддів вважає, що при
визначенні розміру грошового
забезпечення, підлягає застосуванню
Закон, а не Порядок, який звужує поняття
грошового забезпечення визначеного у
частині 2 статті 9 Закону України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей».

Як встановлено судом першої інстанції,
відповідно до платіжних доручень №
467 від 29 червня 2011 року та № 484 від 05
липня 2011 року ОСОБА_3 всього було
перераховано 97 272 грн.

Враховуючи вказане, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відповідачі повинні були
діяти при виплаті одноразової грошової
допомоги ОСОБА_3 на підставі частини 16
статті 21 Закону України «Про державну
службу спеціального зв'язку та захисту
інформації України» у розмірі 36
-місячного грошового забезпечення на
день установлення інвалідності, з
урахуванням виплачених сум.

Відповідно до статті 226 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, про
необхідність скасувати постанову суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі постанову суду першої інстанції.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 18 квітня 2012 року скасувати.

Постанову Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 14 жовтня 2011 року
залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: