Справа № 361/7882/13-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/9966/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Сороки М.О., Чумаченко Т.А.

при секретарі судового засідання:
Марчук Л.А.,

за участю представника позивача: Банах
О.Л.,

представника відповідача: Сенько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в касаційній інстанції
адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сіті" до Виконавчого
комітету Броварської міської ради
Київської області про визнання рішення
нечинним, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сіті" на
постанову Броварського міськрайонного
суду Київської області від 12 листопада
2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сіті" (далі - ТОВ
"Сіті") звернулося до суду з
адміністративним позовом до
Виконавчого комітету Броварської
міської ради Київської області про
визнання нечинним рішення відповідача
№ 238 від 29 травня 2013 року "Про розгляд
подання Броварської міжрайонної
прокуратури Київської області від 24
травня 2013 року за вих. № 2718 "Про
усунення порушень Земельного кодексу
України"".

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначає, що 24 травня 2013 року
Броварською міжрайонною прокуратурою
Київської області внесено подання
Броварському міському голові про
усунення порушень вимог Земельного
кодексу України з вимогою скасувати
рішення Виконкому Броварської міської
ради № 465 від 18 грудня 2001 року "Про
оформлення права користування,
припинення права користування, надання
земельних ділянок суб'єктам
підприємницької діяльності" в частині
припинення права користування ДП
"Радіопередавальний центр" земельною
ділянкою площею 2, 9 га, за адресою:
вулиця Кутузова, 6, місто Бровари
Київської області та рішення № 126 від 20
березня 2002 року "Про припинення права
користування земельними ділянками
суб'єктами підприємницької діяльності,
надання дозволу на виготовлення
технічної документації", яким позивачу
надано дозвіл на підготовку технічної
документації з укладенням договору
оренди на земельну ділянку площею 19,4 га
в районі радіопередавального центру
по вулиці Кутузова, 6 у місті Бровари
Київської області.

29 травня 2013 року Виконкомом
Броварської міської ради Київської
області прийнято рішення № 238 "Про
розгляд подання Броварської
міжрайонної прокуратури Київської
області від 24 травня 2013 року за вих. №
2718 "Про усунення порушень Земельного
кодексу України"", яким подання
прокуратури задоволено та скасовано
пп. 1.8 п. 1 рішення Виконкому Броварської
міської ради Київської області № 465 від
18 грудня 2001 року "Про оформлення права
користування, припинення права
користування, надання земельних
ділянок суб'єктам підприємницької
діяльності" та пп. 2.9 п. 2 рішення
Виконкому Броварської міської ради
Київської області № 126 від 20 березня 2002
року "Про припинення права
користування земельними ділянками
суб'єктами підприємницької діяльності,
надання дозволу на виготовлення
технічної документації".

Позивач вважає рішення Виконкому
Броварської міської ради Київської
області № 238 від 29 травня 2013 року
протиправним та таким, що порушує
законні права та інтереси ТОВ "Сіті".

У зв'язку з цим, позивач звернувся в суд
з вимогою про визнання рішення
відповідача № 8 від 27 вересня 2011 року
"Про розгляд подання Броварської
міжрайонної прокуратури Київської
області від 24 травня 2013 року за вих. №
2718 "Про усунення порушень Земельного
кодексу України"" нечинним.

Постановою Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 12 листопада 2013 року, залишеною без
змін ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 лютого 2014
року, у задоволенні адміністративний
позову відмовлено.

У своїй касаційній скарзі Товариство з
обмеженою відповідальністю "Сіті",
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати їх рішення та
прийняти нове, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги касаційної скарги
підтримала та просила її задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні просила залишити касаційну
скаргу без задоволення посилаючись на
її необгрунтованість та
безпідставність, а судові рішення
судів попередніх інстанцій без змін.

Касаційна скарга підлягає до
часткового задоволенню з таких
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що підпунктом 2.9 пункту 2
рішення відповідача № 126 від 20 березня
2002 року "Про припинення права
користування земельними ділянками
суб'єктами підприємницької діяльності,
надання дозволу на виготовлення
технічної документації" ТОВ "Сіті"
надано дозвіл на підготовку технічної
документації з укладенням договору
оренди на земельну ділянку площею 19,4 га
в районі радіопередавального центру
по вулиці Кутузова, 6 у місті Бровари
Київської області.

16 лютого 2005 року Броварською міською
радою Київської області з ТОВ "Сіті"
укладено договір оренди земельної
ділянки, терміном дії на 45 років, за
умовами якого орендодавець
зобов'язався відповідно до рішення
сесії Броварської міської ради № 75-04-24
від 05 липня 2002 року надати в строкове
платне користування земельну ділянку
площею 17,4655 га для будівництва та
обслуговування торгівельного
комплексу, який знаходиться в районі
радіопередавального центру по вулиці
Кутузова, 6 у місті Бровари Київської
області, а орендар - прийняти вказаний
об'єкт оренди в користування та
сплачувати орендну плату.

Вказаний договір зареєстровано у
Київській регіональній філії Центру
Державного земельного кадастру, про що
свідчить запис у Державному реєстрі
земель від 16 лютого 2005 року за № 07.

24 травня 2013 року Броварською
міжрайонною прокуратурою Київської
області внесено подання Броварському
міському голові про усунення порушень
вимог Земельного кодексу України з
вимогою скасувати рішення Виконкому
Броварської міської ради № 465 від 18
грудня 2001 року "Про оформлення права
користування, припинення права
користування, надання земельних
ділянок суб'єктам підприємницької
діяльності" в частині припинення права
користування ДП "Радіопередавальний
центр" земельною ділянкою площею 2, 9
га, за адресою: вулиця Кутузова, 6, місто
Бровари Київської області та рішення №
126 від 20 березня 2002 року "Про припинення
права користування земельними
ділянками суб'єктами підприємницької
діяльності, надання дозволу на
виготовлення технічної документації",
яким позивачу надано дозвіл на
підготовку технічної документації з
укладенням договору оренди на земельну
ділянку площею 19,4 га в районі
радіопередавального центру по вулиці
Кутузова, 6 у місті Бровари Київської
області.

29 травня 2013 року Виконкомом
Броварської міської ради Київської
області прийнято рішення № 238 "Про
розгляд подання Броварської
міжрайонної прокуратури Київської
області від 24 травня 2013 року "Про
усунення порушень Земельного кодексу
України"", яким подання прокуратури
задоволено та скасовано пп. 1.8 п. 1
рішення Виконкому Броварської міської
ради Київської області № 465 від 18
грудня 2001 року "Про оформлення права
користування, припинення права
користування, надання земельних
ділянок суб'єктам підприємницької
діяльності" та пп. 2.9 п. 2 рішення
Виконкому Броварської міської ради
Київської області № 126 від 20 березня 2002
року "Про припинення права
користування земельними ділянками
суб'єктами підприємницької діяльності,
надання дозволу на виготовлення
технічної документації".

Приймаючи постанову, суд першої
інстанції прийшов до висновку, що при
ухваленні рішень № 465 від 18 грудня 2001
року та № 126 від 20 березня 2002 року,
Виконавчим комітетом Броварської
міської ради Київської області
здійснено розпорядження землями
територіальних громад за відсутності
відповідних повноважень, що призвело
до порушення вимог Конституції України
та чинного на той момент земельного
законодавства.

Зазначена позиція була підтримана і
Київським апеляційним
адміністративним судом, який
переглянув постанову суду першої
інстанції та залишив її без змін.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
погоджується із зазначеними
висновками судів попередніх інстанцій,
виходячи з наступного.

Згідно із статтею 13 Конституції
України встановлено, що земля, її надра,
атмосферне повітря, водні та інші
природні ресурси, які знаходяться в
межах території України, природні
ресурси її континентального шельфу,
виключної (морської) економічної зони є
об'єктами права власності Українського
народу. Від імені Українського народу
права власника здійснюють органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статей 11, 12 Земельного
кодексу України повноваження районних
у містах рад у галузі земельних
відносин визначаються міськими радами.

До повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить: розпорядження землями
територіальних громад; передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб відповідно до цього
Кодексу; надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу;
вилучення земельних ділянок із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу; викуп земельних ділянок
для суспільних потреб відповідних
територіальних громад сіл, селищ, міст;
організація землеустрою; координація
діяльності місцевих органів земельних
ресурсів; здійснення контролю за
використанням та охороною земель
комунальної власності, додержанням
земельного та екологічного
законодавства; обмеження, тимчасова
заборона (зупинення) використання
земель громадянами і юридичними
особами у разі порушення ними вимог
земельного законодавства; підготовка
висновків щодо вилучення (викупу) та
надання земельних ділянок відповідно
до цього Кодексу; встановлення та зміна
меж районів у містах з районним
поділом; інформування населення щодо
вилучення (викупу), надання земельних
ділянок; внесення пропозицій до
районної ради щодо встановлення і
зміни меж сіл, селищ, міст; вирішення
земельних спорів; вирішення інших
питань у галузі земельних відносин
відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 93
Земельного кодексу України право
оренди земельної ділянки - це засноване
на договорі строкове платне володіння
і користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Згідно із статтею 125 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Як вбачається з матеріалів справи,
підпунктом 2.9 пункту 2 рішення
відповідача № 126 від 20 березня 2002 року
"Про припинення права користування
земельними ділянками суб'єктами
підприємницької діяльності, надання
дозволу на виготовлення технічної
документації", який саме було скасовано
спірним рішенням № 238, - ТОВ "Сіті"
надано дозвіл на підготовку технічної
документації з укладенням договору
оренди на земельну ділянку площею 19,4 га
в районі радіопередавального центру
по вулиці Кутузова, 6 у місті Бровари
Київської області.

В подальшому, 16 лютого 2005 року
Броварською міською радою Київської
області з ТОВ "Сіті" укладено договір
оренди земельної ділянки, терміном дії
на 45 років, за умовами якого
орендодавець зобов'язався відповідно
до рішення сесії Броварської міської
ради № 75-04-24 від 05 липня 2002 року надати в
строкове платне користування земельну
ділянку площею 17,4655 га для будівництва
та обслуговування торгівельного
комплексу, який знаходиться в районі
радіопередавального центру по вулиці
Кутузова, 6 у місті Бровари Київської
області, а орендар - прийняти вказаний
об'єкт оренди в користування та
сплачувати орендну плату.

Зазначений договір зареєстровано у
Київській регіональній філії Центру
Державного земельного кадастру, про що
свідчить запис у Державному реєстрі
земель від 16 лютого 2005 року за № 07.

Отже, у відповідності до статей 93 та 125
Земельного кодексу України позивач є
належним та добросовісним
землекористувачем зазначеної
земельної ділянки, який вчасно та у
повному обсязі сплачує орендну плату,
що зокрема, підтверджується рішенням
Господарського суду Київської області
від 31 серпня 2012 року у справі № 17/057-12,
яке набрало законної сили 14 вересня 2012
року та рішенням Господарського суду
Київської області від 14 лютого 2013 року
у справі № 26/132-12/14, залишеним в силі
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 20 травня 2013
року.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" органи та посадові особи
місцевого самоврядування несуть
відповідальність за свою діяльність
перед територіальною громадою,
державою, юридичними і фізичними
особами.

Положеннями статей 33, 59 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
встановлено, що до відання виконавчих
органів сільських, селищних, міських
рад належать повноваження стосовно
підготовки і внесення на розгляд ради
пропозицій щодо встановлення ставки
земельного податку, розмірів плати за
користування природними ресурсами,
вилучення (викупу), а також надання під
забудову та для інших потреб земель, що
перебувають у власності
територіальних громад.

Рада в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті
17 Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності" генеральний
план населеного пункту розробляється
та затверджується в інтересах
відповідної територіальної громади з
урахуванням державних, громадських та
приватних інтересів.

Крім цього, в Рішенні Конституційного
Суду України від 16 квітня 2009 року №
7-рп/2009 (у справі № 1-9/2009 за
конституційним поданням Харківської
міської ради щодо офіційного
тлумачення положень частини другої
статті 19, статті 144 Конституції України,
статті 25, частини чотирнадцятої статті
46, частин першої, десятої статті 59
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» (справа про
скасування актів органів місцевого
самоврядування) вказано, що органи
місцевого самоврядування не можуть
скасовувати свої попередні рішення,
вносити до них зміни, якщо відповідно
до приписів цих рішень виникли
правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення. Це є
"гарантією стабільності суспільних
відносин" між органами місцевого
самоврядування і громадянами,
породжуючи у громадян впевненість у
тому, що їхнє існуюче становище не буде
погіршене прийняттям більш пізнього
рішення. Тому, на думку Конституційного
Суду України, органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Ненормативні
правові акти місцевого самоврядування
є актами одноразового застосування,
вони вичерпують свою дію фактом
їхнього виконання, а тому не можуть
бути скасовані чи змінені органом
місцевого самоврядування після їх
виконання.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Виконкому Броварської
міської ради Київської області № 126 від
20 березня 2002 року "Про припинення права
користування земельними ділянками
суб'єктами підприємницької діяльності,
надання дозволу на виготовлення
технічної документації" надано дозвіл
позивачу на виготовлення технічної
документації із укладення договору
оренди земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
торгівельного центру, а тому з цього
часу виникли правовідносини, які
пов'язані із реалізацією позивачем
права оренди на земельну ділянку.

Вищевказане рішення відповідача є
індивідуальним правовим актом
разового застосування, дія якого
припиняється із його виконанням, а тому
його скасування спірним рішенням
Виконкому Броварської міської ради
Київської області № 238 від 29 травня 2013
року є протиправним.

Відповідно до статті 23 Закону України
"Про прокуратуру" подання - це акт
реагування прокурора на виявлені
порушення закону з вимогою (вимогами)
щодо: усунення порушень закону, причин
та умов, що їм сприяли; притягнення осіб
до передбаченої законом
відповідальності; відшкодування шкоди;
скасування нормативно-правового акта,
окремих його частин або приведення
його у відповідність із законом;
припинення незаконних дій чи
бездіяльності посадових і службових
осіб.

Аналізуючи вищевказане положення,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
прийшла до висновку, що законом не
передбачено право прокуратури
вимагати у поданні скасування
ненормативного правового акту
індивідуального характеру.

У відповідності до статті 141 Земельного
Кодексу України підставами припинення
права користування земельною ділянкою
є:

а) добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у
випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних
організацій, державних чи комунальних
підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки
способами, які суперечать екологічним
вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за
цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного
податку або орендної плати.

Як передбачено статтею 158 Закону
України земельні спори вирішуються
судами, органами місцевого
самоврядування та центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин.

Виключно судом вирішуються земельні
спори з приводу володіння,
користування і розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб, а
також спори щодо розмежування
територій сіл, селищ, міст, районів та
областей.

Відповідно до частини 10 статті 59 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Виконавчий комітет Броварської
міської ради Київської області,
приймаючи рішення № 238 від 29 травня 2013
року "Про розгляд подання Броварської
міжрайонної прокуратури Київської
області від 24 травня 2013 року за вих. №
2718 "Про усунення порушень Земельного
кодексу України"", порушив регламент,
який затверджений 23 листопада 2010 року.

Так, пунктом 9 статті 5 Регламенту
встановлено, що рішення ради, її
виконавчого комітету та розпорядження
міського голови з мотивів їх
невідповідності Конституції України
або законам України визнаються
незаконними у судовому порядку.

Отже, відповідач, приймаючи спірне
рішення № 238 від 29 травня 2013 року
вийшов за межі повноважень, наданих
йому законодавством.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Частиною 2 статті 227 КАС України
встановлено, що підставою для
скасування судових рішень судів першої
та (або) апеляційної інстанцій і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Враховуючи те, що допущені судами
першої та апеляційної інстанції
порушення норм матеріального та
процесуального права призвели до
неправильного вирішення справи і не
можуть бути усунуті судом касаційної
інстанції, який процесуальним законом
позбавлений можливості досліджувати
докази і встановлювати нові обставини,
винесені судові рішення підлягають
скасуванню, а сама справа - направленню
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 159, 167, 221, 223, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сіті"
задовольнити частково.

Постанову Броварського міськрайонного
суду Київської області від 12 листопада
2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12 лютого 2014 року у цій справі
скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
М.І. Смокович

Судді
М.О. Сорока

Т.А. Чумаченко