Справа № 815/1727/14
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

07 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/1727/14

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції:
Стефанов С. О.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

при секретарі - Єршовій А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі адміністративну
справу за апеляційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю «АВСК» на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 28 квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «АВСК» до
Південної митниці Міндоходів, за
участю третьої особи - Головного
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області, про
визнання протиправними та скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів та картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення та про
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «АВСК» (далі ТОВ
«АВСК» або апелянт) звернулося до суду
з позовом до Південної митниці
Міндоходів, в якому позивач з
урахуванням прийнятих судом уточнень
до адміністративного позову, просив
суд: визнати протиправними та
скасувати рішення про коригування
митної вартості товарів №
500060006/2014/000011/2 від 17.02.2014 року та картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 17.02.2014
року № 500060006/2014/00016; зобов'язати
відповідача вчинити дії щодо
визначення митної вартості товарів
щодо яких було прийняте рішення про
коригування митної вартості товарів №
500060006/2014/000011/2 від 17.02.2014 року за методом
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції) в
порядку, встановленому ст. 58 МКУ
(договір купівлі-продажу № AVSK-2013-EM-UA від
20.11.2013 року, специфікація № 1 від 20.11.2013
року та рахунком (customs invoice) № від
31.01.2014 року); зобов'язати відповідача
повернути суми надмірно сплачених
платежів у розмірі 7726,27 грн. (в тому
числі мито - 689,84 грн., ПДВ - 7036,43 грн.) на
рахунок ТОВ «АВСК» № 3301 в
АБ «Південний», м. Одеса, МФО 328209 у
відповідності до положень Порядку
повернення платникам податків коштів,
що обліковуються на відповідних
рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затвердженого наказом
Держмитслужби від 20.07.2007 року № 618.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2014
року адміністративний позов - залишено
без задоволення.

В апеляційній скарзі товариства з
обмеженою відповідальністю «АВСК»
ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги товариства з
обмеженою відповідальністю «АВСК»,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

В ході здійснення зовнішньо -
економічної діяльності 20 листопада 2013
року між ТОВ «АВСК» (покупець) та
компанією «BASF SE» (продавець) було
укладено договір купівлі - продажу №
AVSK-2013-EM-UA, відповідно до якого продавець
зобов'язується поставити, а Покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
товар на умовах викладених в договорі.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору
товар: найменування, кількість та
строки поставки кожної партії товару
зазначаються у Специфікаціях до даного
договору. Сума договору відповідає
сумі усіх Специфікацій до даного
договору (п. 1.2 договору). Ціна товару
зазначена в Специфікаціях до даного
договору (п. 1.3 договору). Умови
поставки зазначені у Специфікаціях до
даного договору (п. 1.5 договору).

Судом встановлено, що 06.02.2014 року
декларантом ПП «ВІСАН», що діяв у
інтересах одержувача TOB «АВСК» до
митного оформлення був заявлений
товар: «органічні поверхнево-активні
речовини, неіоногенні, не розфасовані
для роздрібної торгівлі, не в
аерозольній упаковці, у вигляді рідини,
використовуються як компоненти при
виробництві миючих засобів» за МД №
500060006/2014/000295, партія якого була
поставлена на територію України для
покупця TOB «УТК КРОСТ» за
вищезазначеним договором № AVSK-2013-EM-UA
від 20.11.2013 року, Специфікацією № 1 від
20.11.2013 року та рахунком (customs invoice) №
від 31.01.2014 року.

Митна вартість товару відповідно до ст.
266 Митного кодексу України визначена за
першим методом: за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції). До митного оформлення для
підтвердження митної вартості
декларантом були подані наступні
документи: договір купівлі-продажу від
20.11.2013 року №AVSK-2013-EM-UA; Специфікація № 1
від 20.11.2014 року до договору
купівлі-продажу від 20.11.2013 року
№AVSK-2013-EM-UA; інвойс від 31.01.2014 року
№; міжнародна автомобільна
накладна від 31.01.2014 року № 0659610.

У зв'язку зі спрацюванням профілю
ризику автоматизованої системи
аналізу та управління ризиками (АСАУР)
щодо контролю правильності визначення
митної вартості товарів та у зв'язку з
тим, що у поданих декларантом
документах містилися розбіжності,
митний орган з метою здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів відповідно до
ч.5 ст.54 Митного кодексу України від
13.03.2012 року №4495-VI (надалі за текстом МК
України) витребував у позивача
додаткові документи для підтвердження
заявленої митної вартості, а саме:
інформацію біржових організацій про
вартість товару або сировини; висновок
експертної організації про вартісні та
якісні характеристики товару,
підготовлений спеціалізованою
експертною організацією, що має
відповідні повноваження згідно із
законодавством; виписку з
бухгалтерської документації; копію
митної декларації країни відправлення.

14.02.2014 року декларант додатково надав
наступні документи: довідку ТИП№2005-05/81
від 14.02.2014 року (копія); цінову довідку
ТПП СИО-к№000100 від 13.02.2014 року (копія);
бухгалтерську довідку виробника від
14.02.2014 року б/н (копія); митну декларація
країни відправлення №MRN14DE56E8 від
31.01.2014 року (копія); переклад митної
декларації країни відправлення
№MRN14DE56E8 від 31.01.2014 року (копія).

Південна митниця Міндоходів відмовила
позивачу в митному оформленні та
пропуску товарів по МД № 500060006/2014/000295
від 06.02.2014 року, про що 17.02.2014 року
складена Картка відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №500060006/2014/00016 та роз'яснено
вимоги, виконання яких забезпечує
можливість прийняття митної
декларації, митного оформлення,
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, яка була отримана
декларантом ТОВ «АВСК» 26.02.2014 року.

Крім того, Південна митниця Міндоходів
прийняла 17.02.2014 року Рішення про
коригування митної вартості товарів №
500060006/2014/000011/2, згідно якого визначила
вартість поставленого товару за ціною
2,4334 євро за одиницю на загальну суму
17520,48 євро, яке було отримано 26.02.2014 року
декларантом ТОВ «АВСК».

Вирішуючи справу по суті, суд першої
інстанції виходив з того, що
оскаржуване рішення та дії, прийняті та
вчинені Південною митницею в межах
компетенції та у спосіб, що передбачені
законодавством, що регулює спірні
правовідносини.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 ст.51, ч.1 ст.52 Митного кодексу
України митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу;
заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 Митного кодексу
України, декларант зобов'язаний:
заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з митним
органом; подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням митному органу додаткової
інформації.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.53 Митного кодексу
України у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, зокрема, є:
декларація митної вартості та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу
України у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) додаткові документи.

Згідно ст.54 Митного кодексу України
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною ч.5 ст.54 Митного кодексу
України передбачено право митного
органу з метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів упевнюватися в
достовірності або точності будь-якої
заяви, документа чи розрахунку, поданих
для цілей визначення митної вартості, а
у випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за основним методом
(тобто за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції)) та другорядними: за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); за резервним. Основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 2 та 3 ст.58 Митного кодексу
України передбачено, що метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні. У разі якщо митна вартість
не може бути визначена за основним
методом, застосовуються другорядні
методи.

Відповідно до ст.59 Митного кодексу
України у разі якщо митна вартість
оцінюваних товарів не може бути
визначена згідно з положеннями статті
58 цього Кодексу, за основу для її
визначення береться вартість операції
з ідентичними товарами, що продаються
на експорт в Україну з тієї ж країни і
час експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього.

З наведених норм слідує, що митні
органи мають виключну компетенцію в
питаннях перевірки та контролю
правильності обчислення декларантом
митної вартості і з цією метою мають
повноваження витребувати додаткові
документи для перевірки правильності
зазначеної митної вартості товару в
разі наявності підстав для сумніву в
правильності митної оцінки товару, що
переміщується через митний кордон
України.

Митниця може вимагати, а суб'єкт
господарювання має надати лише належні
документи для перевірки та
підтвердження правильності зазначеної
митної вартості товару.

Як вбачається з матеріалів справи, під
час здійснення час здійснення
Південною митницею контролю
правильності визначення митної
вартості товарів було встановлено, що в
поданих декларантом документах, які
підтверджують заявлену митну вартість,
містяться розбіжності: у
зовнішньоекономічному договорі
№AVSK-2013-EM-UA від 20.11.2013 року, специфікації
№1 від 20.11.2014 року та у інвойсі №
від 31.01.2014 року містяться різні підписи
контрактоутримувача; за умовами п.2.6
зовнішньоекономічного контракту
№AVSK-2013-EM-UA від 20.11.2013 року зазначено
умовою підтвердження вивезення товару
та надання покупцю екземпляру №3
експортної декларації з поміткою
митниці (печаткою) - даний документ не
був наданий до митного оформлення; у
специфікації №1 від 20.11.2014 року
зазначено вартість товару з
урахуванням упаковки-бочки, але у
інвойсі № від 31.01.2014 року -
додатково зазначено наявність палет
при незмінній вартості поставки.

Колегія суддів вважає, що в даних
спірних правовідносинах у митниці
виник обґрунтований сумнів щодо
правильності заявленої позивачем
митної вартості товару, а отже митниця
мала обґрунтовані підстави для
витребування додаткових документів
для підтвердження заявленої митної
вартості товару. Разом з цим, при
витребуванні додаткових документів
митниця діяла відповідно до норм
митного законодавства.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 53
Митного кодексу України, митним
органом 03 лютого 2014 року було
направлено декларанту електронне
повідомлення та запропоновано на
письмову вимогу митного органу
протягом 10 календарних днів надати
додаткові документи для підтвердження
заявленої митної вартості, а саме:
інформацію біржових організацій про
вартість товару або сировини; висновок
експертної організації про вартісні та
якісні характеристики товару,
підготовлений спеціалізованою
експертною організацією, що має
відповідні повноваження згідно із
законодавством; випуску з
бухгалтерської документації; копію
митної декларації країни відправлення.

На виконання вказаного повідомлення,
декларантом було надано копію довідки
ТИП№2005-05/81 від 14.02.2014 року; копію
цінової довідки ТПП СИО-к№000100 від
13.02.2014; копію бухгалтерської довідки
виробника від 14.02.2014 року б/н; копію
митної декларації країни відправлення
№MRN14DE56E8 від 31.01.2014 року; копію
перекладу митної декларації країни
відправлення №MRN14DE56E8 від 31.01.2014
року.

Проте, у наданих додаткових документах
містилися розбіжності, а саме: у копії
митної декларації №MRN14DE56E8 від
31.01.2014 року - вартість товару
відрізняється від вказаної вартості в
інвойсі від 31.01.2014 року №; у копії
митної декларації №MRN14DE56E8 від
31.01.2014 року - не має посилання на інвойс
та транспортний документ, які
декларант подав до митного оформлення
до МД №500060006/2014/295; у копії цінової
довідки ТПП №2005-05/81 від 14.02.2014 року - не
міститься інформації біржових
організацій про вартість товару або
сировини, тому вона носить
інформативний характер та не може бути
використана для підтвердження митної
вартості товару; копія бухгалтерської
довідки виробника від 14.02.2014 року б/н -
не може бути використана для
підтвердження митної вартості товару
оскільки виробник повідомляє про
неможливість надання бухгалтерської
калькуляції на продукт.

Разом з цим, між декларантом та митним
органом, з метою обґрунтованого вибору
методу визначення митної вартості з
урахуванням інформації, яка наявна в
митному органі, була проведена усна
консультація.

На підставі аналізу цін бази даних ЄАІС
Міндоходів України встановлено, що
рівень митної вартості ідентичного
товару «Glucopon 215 UP» митне оформлення
якого вже здійснено, є більшим - 2,4334
євро/кг. (МД №500060001/2013/018229 від 14.05.2013
року), ніж рівень митної вартості, який
було заявлено декларантом - 2,0935 євро/кг.
(вартість коригувалась з врахуванням
п.5 ст.59 МК України).

З урахуванням цього, митним органом
було обрано другий метод визначення
митної вартості - за ціною договору
щодо ідентичних товарів та було
прийнято рішенням про коригування
митної вартості товарів № 500060006/2014/000011/2
від 17.02.2014 року.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
цінова довідка СИО-к №000100 від 13.02.2014
року, носить консультативний характер,
а отже не може бути основним документом
на визначення митної вартості товару.

З таких обставин та з урахуванням того,
що декларантом не були надані усі
витребувані митницею документи,
унеможливило застосування першого
методу визначення митної вартості
товару, у зв'язку з чим застосування
другого методу визначення митної
вартості товару з послідовним
застосуванням попередніх, як це
встановлено частиною 5 ст. 266 Митного
кодексу України є правомірним.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю «АВСК» є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню, що було вірно встановлено
судом першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «АВСК»
залишити без задоволення, а постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 28 квітня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
судового рішення в повному обсязі
(після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції).

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв