Справа № 813/5845/14
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/5845/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді Брильовського Р.М.,
при секретарі Косів М.Б.
представника відповідача - Дац Н.І.
розглянувши у відкритому судовому з
асіданні у місті Львові справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Бродівському районі Львівської
області до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Бродівському
районі Львівської області про
спонукання до вчинення дій, -
на розгляд Львівського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Управління Пенсійного
фонду України в Бродівському районі
Львівської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Бродівському
районі Львівської області про
спонукання до вчинення дій, а саме
зобов'язати Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Бродівському
районі Львівської області включити в
Акти звірки та прийняти до
відшкодування виплачену пенсію гр.
ОСОБА_2 за період з березня по липень 2014
року на загальну суму 459 грн. 00 коп. та
стягнути з останнього кошти у
вищевказаному виплаченому розмірі
Позовні вимоги мотивовані тим, що гр.
ОСОБА_2 з коштів Пенсійного фонду
України одержував пенсію по III групі
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва за період з 01.03.2014 року по
01.08.2014 року на загальну суму 4745,00 грн., що
підтверджується довідкою про
виплачену пенсію. Витрати на виплату
цієї пенсії управління ПФУ включило до
актів щомісячної звірки - для
наступного їх відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України. На переконання
позивача, виплачені кошти повинні бути
відшкодовані, однак відповідач
безпідставно відмовився включити цю
суму в акти звірок, мотивуючи тим, що
нещасний випадок не пов'язаний з
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав клопотання
про розгляд справи у його відсутності.
Відповідач позов заперечив з
підстав, викладених у письмових
запереченнях. В обгрунтування своєї
позиції зазначив, що нещасний випадок,
який трапився з гр. ОСОБА_2 не є
страховим, особової справи у
відділенні немає, а тому неможливо
провести звірку з позивачем у
відповідності до п. 5 Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання". Відтак, у відповідача
відсутні підстави для відшкодування
В судовому засіданні
представник відповідача проти позову
заперечила з підстав, викладених в
запереченнях, просила в задоволенні
Суд заслухав пояснення
представника відповідача, дослідив
долучені до матеріалів справи письмові
докази, оцінив їх в сукупності та
встановив наступні фактичні обставини
справи.
З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_2 з коштів Пенсійного фонду
України одержував пенсію по ІІІ групі
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва за період з 01.03.2014 року по
01.08.2014 року на загальну суму 4745,00 грн., що
підтверджується довідкою про
виплачену пенсію від 13 серпня 2014 року
№8281. Відповідач не прийняв до
відшкодування розмір пенсії по
інвалідності ОСОБА_2, мотивуючи це тим,
що нещасний випадок, який трапився з
останнім не є страховим, особової
справи у відділенні немає, а тому
неможливо провести звірку з позивачем.
Вирішуючи спір, суд керується
наступними положеннями чинного
Відповідно до положень ст.ст. 21, 24
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні страхові виплати. Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний, зокрема,
співпрацювати з фондами з інших видів
соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів.
Якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.
Механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, зокрема, на виплату
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві визначено
"Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання", затвердженим постановою
Правління Пенсійного фонду України та
Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня 2003
року N 5-4/4, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 року N 376/7697 (далі - Порядок № 5-4/4).
Відповідно до вимог п. 4, 5 цього Порядку,
управління Пенсійного фонду України в
районах та містах області та
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування у цих
населених пунктах проводять звірку сум
витрат, про що складають відповідний
акт звірки, який подають Головному
управлінню ПФУ та обласному управлінню
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування. Останні в свою чергу
узгоджують суми що підлягають
відшкодуванню і подають свою довідку
відповідно до Пенсійного фонду України
та Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України. Фонд
соціального страхування на
централізованому рівні до 25 числа,
наступного за звітним, перераховує
відповідні кошти Пенсійному фонду
При прийнятті рішення суд виходить з
Сторони цього спору на підставі норм
Порядку № 5-4/4 повинні щомісяця
провести звірку, підписати відповідний
акт звірки (в т.ч. з розбіжностями, якщо
такі є) та передати його відповідним
територіальним органам Фондів
обласного рівня. У разі наявності спору
та незгоди на підписання актів звірки
розрахунків з боку територіального
органу Фонду соціального страхування,
вимоги територіального органу ПФУ про
відшкодування сум витрат, по яких є
розбіжності в актах звірки, повинні
вирішуватися в судах адміністративної
юрисдикції шляхом пред'явлення позову
про стягнення цих сум, а не шляхом
пред'явлення вимог про підписання
актів звірки в тій чи іншій редакції,
включення та прийняття до
відшкодування виплачені пенсії.
Такий висновок суду повністю
узгоджується з правовою позицією, яку
Верховний Суд України неодноразово
висловлював у спорах цієї категорії у
постановах від 20 березня 2007 року №
21-1087во06, від 6 червня 2011 року № 21-1161а11,
від 20 червня 2011 року № 21-76а11, від 28
листопада 2011 року № 21-366а11, від 19
березня 2012 року № 21-364а11, яка полягає у
тому, що Порядок № 5-4/4 від 04.03.2003 року, на
який посилається управління ПФУ,
обґрунтовуючи позовні вимоги, не
регулює спірні відносини, які виникли у
цьому випадку, оскільки встановлене
Порядком правило щодо підписання актів
звірки розрахунків підлягає
застосуванню лише за відсутності
спору.

З урахуванням наведенного, вимога
позивача про зобов'язання Відділення
виконавчої дирекції дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Бродівському
районі Львівської області включити в
акти звірки та прийняти до
відшкодування, починаючи з березня по
липень 2014 року включно, виплачену
пенсію гр. ОСОБА_2 на загальну суму 459,00
грн задоволенню не підлягає.

Щодо стягнення з відповідача на
користь Пенсійного фонду України
виплачений розмір пенсії гр. ОСОБА_2 за
період з березня по липень 2014 року суд
зазначає наступне.

Закон України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
визначає правові та організаційні
засади забезпечення збору та обліку
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, умови
та порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку. Статею 4 даного
Закону передбачено перелік платників
єдиного внеску.

Статтею 13 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" передбачено, що
страховим випадком є нещасний випадок
на виробництві або професійне
захворювання, що спричинили
застрахованому професійно зумовлену
фізичну чи психічну травму за обставин,
зазначених у статті 14 цього Закону, з
настанням яких виникає право
застрахованої особи на отримання
матеріального забезпечення та/або
соціальних послуг.

Згідно ст.14 цього ж Закону,
нещасний випадок - це обмежена в часі
подія або раптовий вплив на працівника
небезпечного виробничого фактора чи
середовища, що сталися у процесі
виконання ним трудових обов'язків,
внаслідок яких заподіяно шкоду
здоров'ю або настала смерть.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, нещасний випадок з гр. ОСОБА_2
настав не при виконанні останнім своїх
трудових обов'язків, а у зв'язку з тим,
що на прохання водія Данилова, гр.
ОСОБА_2 проводив розпиловку бруса для
ремонту будки автомашини ГАЗ 06-45 ДРВ,
під час чого отримав травму руки.
Завдання на розпиловку бруса мастером
АТП гр. ОСОБА_2 не давалось.

Відтак, заявлені позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача на
користь Пенсійного фонду України
виплачений розмір пенсії гр. ОСОБА_2 за
період з березня по липень 2014 року
включно в сумі 459,00 грн. також не
підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, а відтак
зобов'язані обґрунтовувати належність
та допустимість доказів для
підтвердження своїх вимог або
заперечень, чого позивачем у повному
обсязі зроблено не було.

Враховуючи норми вищезазначеного
законодавства та аналізуючи докази,
долучені позивачем до матеріалів
справи, суд зазначає, що підстав для
задоволення даного позову немає.

Відповідно до вимог статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати у форму судового збору у
даній справі не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Львівський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

Суддя
Р.М. Брильовський

Повний текст постанови виготовлений
24.10.2014 року.