Справа № 753/13377/14-а
Суддя: Цимбал І. К.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва в складі:

головуючого
- судді Цимбал І.К.

при
секретарі - Єфремову В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
адміністративний позов ОСОБА_2 до
суб'єкта владний повноважень посадової
особи інспектора ВДАІ Дарницького РУГУ
МВС України в м. Києві, капітана міліції
Ручко Вячеслава Володимировича, про
скасування постанови про притягнення
до адміністративної відповідальності
та закриття провадження у справі-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача, посилаючись на те, що
відповідач будучи суб'єктом владних
повноважень неправомірно притягнув
позивача до адміністративної
відповідальності за ч. 2 ст. 122 кодексу
України про адміністративні
правопорушення (далі - КУпАП) та піддав
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу в розмірі 425 грн., про що виніс
відповідну постанову у справі про
адміністративне правопорушення (далі -
постанова). Підставою для притягнення
до адміністративної відповідальності
стало те, що позивач керуючи
автомобілем «Фольцваген Пассат» д.н.з.
НОМЕР_1 13.07.2014 року о 10.20 год. в м. Києві по
вул. Бориспільська від площі
Харківська до метро «Червоний хутір»
рухався у крайній лівій смузі, при
наявності вільної правої смуги руху
транспортного засобу, чим порушив п.п.
11.2, 11.5 ПДР України.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав та пояснив, що він за
вказаний обставин дійсно рухався по
лівій смузі руху, проте діяв відповідно
до вимог п. 10.4 ПДР України, оскільки мав
намір здійснити поворот ліворуч, про що
в свою чергу зазначив у протоколі. Крім
того, диспозиції норм п.п. 11.2., 11.5 ПДР
України та ч. 2 ст. 122 КУпАП не містять
прямої заборони щодо руху у лівій
смузі, а лише визначають розташування
транспортних засобів, а отже дії
позивача відповідачем кваліфіковані
не вірно. Також позивач зазначив про те,
що у протоколі а постанові не вірно
визначена вулиця по якій рухався
позивач, а саме замість
Старобориспільська, зазначено
Бриспільська, яка взагалі знаходиться
на великій відстані від метро
«Червоний Хутір».

Відповідач надав заяву про розгляду
справи у відсутність останнього, позов
не визнав та надав диск з відеозаписом
на якому відображено рух автомобіля
позивача за визначених у постанові
обставин.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає встановленими наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

13.07.2014 року відповідач виніс відносно
позивача постанову, якою притягнув
останнього до адміністративної
відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Підставою для притягнення до
адміністративної відповідальності
стало те, що позивач керуючи
автомобілем «Фольцваген Пассат» д.н.з.
НОМЕР_1 13.07.2014 року о 10.20 год. в м. Києві по
вул. Бориспільська від площі
Харківська до метро «Червоний хутір»
рухався у крайній лівій смузі, при
наявності вільної правої смуги руху
транспортного засобу, чим порушив п.п.
11.2, 11.5 ПДР України.

Як вбачається з позову позивач не
визнав порушення, що ставилось йому за
вину та зазначив, що ПДР України не
порушував, оскільки діяв відповідно до
вимог п. 10.4 ПДР України, оскільки мав
намір здійснити поворот ліворуч.

Суд з такими доводами відповідача
погодитися не може, оскільки з наданого
відповідачем відеозапису /а.с. 20/,
вбачається, що позивач рухаючись у
крайній лівій смузі, проїхав поворот
ліворуч та продовжив рух, після чого
був зупинений працівниками ДАІ. Таким
чином підстав вважати, що позивач з
метою здійснення повороту діяв з
урахуванням вимог п. 10.4 ПДР України,
завчасно зайнявши відповідне крайнє
положення відсутнє, а до наступного
повороту ліворуч має місце відстані
близько одного кілометру, про що
зазначив сам позивач. При цьому також
вбачається, що крайні праві смуги були
вільні.

Також, суд вважає неспроможними доводи
позивача про те, дії останнього
кваліфіковано не вірно виходячи з
наступного.

Згідно п. 11. 2 ПДР України, на дорогах,
які мають дві і більше смуг для руху в
одному напрямку, нерейкові транспортні
засоби повинні рухатися якнайближче до
правого краю проїзної частини, крім
випадків, коли виконується
випередження, об'їзд або
перестроювання перед поворотом
ліворуч чи розворотом.

У вказаному пункті правил закріплений
головний принцип правостороннього
руху - керувати транспортним засобом як
можна ближче до правого краю проїзної
частини. Виконання цієї вимоги
особливо важливо для збільшення
пропускної здібності доріг,
забезпечення безпечного виконання
випередження.

Вимоги вказаного пункту правил
стосуються доріг як з одною смугою та і
з двома і більше смугами для руху
водному напрямку. Виїжджати на смуги
розташовані лівіше, дозволяється лише
тоді, коли право смуги зайняті
транспортними засобами. Смуга
розташована правіше, вважається
вільною, якщо лише у випадку, якщо
водій, не створюючи перешкод іншим
транспортним засобам, може виїхати на
неї. Навіть якщо дорога має по одній
смузі для руху у кожному напрямку,
розташування транспортних засобів на
дорозі, повинно постійно тягнутися до
правого краю проїзної частини, в першу
чергу для здійснення безпечного
роз'їзду зустрічних транспортних
засобів і надання можливості
здійснення обгону.

Згідно п. 11.5 ПДР України, на дорогах, які
мають дві і більше смуги для руху в
одному напрямку, виїзд на крайню ліву
смугу для руху в цьому ж напрямку
дозволяється, якщо праві зайняті, а
також для повороту ліворуч, розвороту
або для зупинки чи стоянки на лівому
боці дороги з одностороннім рухом у
населених пунктах, коли це не
суперечить правилам зупинки (стоянки).

Для забезпечення належного руху водіїв
загальноприйнятим є також
розташування транспортних засобів на
дорогах з великою кількістю смуг, при
якому транспортні засоби, рухаючись із
меншою швидкістю займають праві смуги
для руху. Використання смуги, яка
розташована лівіше дозволяється лише
тоді, коли рух у правій смузі стає
занадто інтенсивним, тобто коли
дистанція між транспортними засобами
стає менш безпечною для відповідної
швидкості.

Згідно протоколу та постанови, а також
відеозапису вбачається, що позивач
рухався по проїзній частині у крайній
лівій смузі руху при наявності вільних
смуг руху розташованих правіше в
попутному напрямку.

Враховуючи наведене, суд вважає, що дії
позивача відповідачем кваліфіковані
вірноза ч. 2 ст. 122 КУпАП України,
оскільки останнім було порушено,
розташування транспортного засобу на
проїзній частині під час руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган
(посадова особа) при розгляді скарги
або протесту на постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
може прийняти рішення про скасування
постанови і закриття провадження у
справі.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд дійшов
висновку про те, позовні вимоги не
знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні, є не законними, не
обґрунтованими і такими, що не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6 - 10, 14, 71, 86, 159-163, 167, 171-2 КАС
України, ст.ст. 122, 251, 293 КУпАП,суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий: