Справа № 755/12276/14-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Виниченко Любов
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

29 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Файдюка В.В., Мєзєнцева
Є.І.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
на ухвалу Дніпровського районного суду
міста Києва від 14 травня 2014 року про у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Дніпровської районної у місті Києві
державної адміністрації про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач)
звернулася до суду з позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Дніпровської
районної у місті Києві державної
адміністрації про здійснення
перерахунку, нарахування та виплати
щомісячної компенсації, як громадянці,
яка проживала на території
радіоактивного забруднення (у зоні
посиленого радіоекологічного
контролю) у розмірі 30 % від мінімальної
заробітної плати в порядку та на
умовах, визначеними положеннями статті
37 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 06.06.1996 року по
02.06.2001 рік, що дорівнює 17,7 розмірів
мінімальної заробітної плати.

Дніпровський районний суд міста Києва
своєю ухвалою від 14 травня 2014 року
позов залишив без розгляду.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, представник апелянта подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу Дніпровського
районного суду міста Києва від 14 травня
2014 року про залишення без розгляду та
постановити нову про направлення
справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду. На думку
апелянта, зазначену ухвалу суду
прийнято з порушенням норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а ухвала суду не
підлягає скасуванню, з наступних
підстав.

Суд першої інстанції залишаючи
адміністративний позов без розгляду,
виходив з того, що позивачем було
пропущено строки звернення до суду.

Колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
звертає увагу на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся 13 травня 2014 року до
суду з даним позовом.

Звертаючись до суду позивач не
зазначає, коли він дізнався про
порушення свого права, а лише
посилається на положення Віденської
конвенції про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду від
12.09.1997 року в частині визначення
строків позовної давності для
звернення до суду за захистом прав на
відшкодування ядерної шкоди,
спричиненої тілесному здоров'ю в
тридцять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 99 КАС України
передбачено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Будь-яких доказів, на підтвердження
поважності пропуску позивачем строків
звернення до суду з даними вимогами,
або з інших поважних причин був
позбавлений можливості вчасно
звернутися до суду з даними позовними
вимогами про захист порушеного права,
суду не надано.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
норми Віденської конвенції про
цивільну відповідальність за ядерну
шкоду від 12.09.1997 року є загальними
нормами права, а питання щодо
визначення строків звернення до суду в
порядку адміністративного судочинства
з приводу оскарженню дій або
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень регулюється спеціальними
нормами, а саме положеннями ст.ст. 99, 100
КАС України.

Відповідно до ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку.

За встановлених обставин, колегія
суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про необхідність залишення
без розгляду позовних вимог позивача у
зв'язку з пропуском строку звернення до
суду.

Відповідно до статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене,
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а ухвала суду першої
інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного
суду міста Києва від 14 травня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.