Справа № 826/14607/14
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., при секретарі Новик В.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Ук-Інвест»

до

Державної податкової інспекції у Солом’янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.09.2014 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні на 08.10.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є необґрунтованими, оскільки ТОВ «Ук-Інвест» у повній мірі сплачено податкові зобов’язання з орендної плати за лютий-березень 2014 року, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Крім того, представником позивача наголошено, що ТОВ «Ук-Інвест» у зв’язку з помилковим зазначенням у платіжних дорученнях невірного розрахункового рахунку зверталося до ДПІ у Солом’янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві із заявою про перерахування вказаних коштів за вірними реквізитами.

У судове засідання 08.10.2014 року з’явилися представники сторін.

Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі та просили суд задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечував, зазначивши, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесено у відповідності з положеннями Податкового кодексу України та у зв’язку з виявленими під час перевірки порушеннями строку сплати ТОВ «Ук-Інвест» орендної плати.

Суд у судовому засіданні 08.10.2014 року за згодою сторін на підставі положень ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України), враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ у Солом’янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві проведено невиїзну документальну перевірку ТОВ «Ук-Інвест» з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов’язань по орендній платі за землю, на підставі чого складено акт №2614/26-58-05-07-34045772 від 06.06.2014 року (надалі – акт перевірки).

За результатами вказаної вище перевірки контролюючим органом зроблено висновок про порушення ТОВ «Ук-Інвест» п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, а саме: платником протягом граничних строків несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов’язання з орендної плати за землю 13050200, у зв’язку з чим ДПІ у Солом’янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві прийнято наступні податкові повідомлення-рішення форми «Ш» від 06.06.2014 року:

Вважаючи вказані вище податкові повідомлення-рішення протиправними, а, відтак, такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, є Податковий кодекс України (надалі – ПК України), який набрав чинності 01.01.2011 року.

Згідно п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі – податкова декларація) – документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків – фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

При цьому, приписами ст. 38 ПК України визначено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк. Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, – податковим агентом, або представником платника податку. Спосіб, порядок та строки виконання податкового обов'язку встановлюються цим Кодексом та законами з питань митної справи.

В свою чергу, особливості справляння податку за землю передбачені положеннями розділу ХІІІ ПК України.

Так, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі (п. 286.2 ст. 286 ПК України).

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.3 ст. 287 ПК України).

У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, – у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, – у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу (ст. 126 ПК України).

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Ук-Інвест» подало до ДПІ у Солом’янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік (згідно квитанції №2 прийнята 21.01.2014 року), якою нараховано 819 948,53 грн. в якості річної суми земельного податку, яка підлягає сплаті за даними платника, з яких 68 329,04 грн. кожного місяця у період з січня по листопад 2014 року та 68 329,09 – за грудень 2014 року.

При цьому, ТОВ «Ук-Інвест» подало до ДПІ у Солом’янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік (у відповідності до квитанції №2 прийнята 17.04.2014 року), згідно якої річна сума земельного податку, яка підлягає сплаті за даними платника, складає 786 886,72 грн., з яких 67 945,72 грн. – за січень 2014 року, 65 358,27 грн. кожного місяця у період з лютого по листопад 2014 року та 65 358,30 грн. – за грудень 2014 року.

При цьому, доказів на підтвердження розгляду ДПІ у Солом’янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві вищезазначеної заяви про перерахування коштів у матеріалах справи не міститься, а протилежного сторонами не доведено.

Разом з тим, враховуючи встановлені судом обставини даної справи, невірне зазначення позивачем, як платником орендної плати, номера рахунку бюджету не призвело до ненадходження відповідної суми податку до бюджету у визначений законом строк, оскільки, у відповідності до наявних у матеріалах справи платіжних доручень №66 від 05.03.2014 року (проведено банком 05.03.2014 року) та №96 від 09.04.2014 року (проведено банком 09.04.2014 року), ТОВ «Ук-Інвест» сплачено орендну плату у загальному розмірі – 136 658,08 грн. – у строки, встановлені положеннями п. 287.3 ст. 287 ПК України

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а, відтак, такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок