Справа № 824/2644/14-а
Суддя: Спіжавка Георгій Георгійович
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 жовтня 2014 р. м.
Чернівці справа №
824/2644/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Спіжавки Г.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Червоняк
У.С.,

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідача-1 - Лучкіна Г.В.,

від відповідача-2 - Агатій В.В.,

від третьої особи - Барателі Д.Т.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_5 до Новоселицької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області,
Головного управління Міндоходів у
Чернівецькій області, за участю
третьої особи, що не заявляє
самостійних вимоги на предмет спору на
стороні відповідача - Магальської
сільської ради Новоселицького району
Чернівецького області про визнання
незаконними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 (позивач) звернулася до
Чернівецького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Новоселицької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області (відповідач-1), Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області (відповідач-2), за участю
третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Магальської
сільської ради Новоселицького району
Чернівецького області про визнання
протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення від
09.07.2014 року № та рішення про
результати розгляду скарги від 01.08.2014
року №1131/10/24-13-10-02-08.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
предметом невиїзної документальної
перевірки, за результатами якої
складено акт №683/15 від 25.06.2014 року,
було з'ясування дотримання приватним
підприємцем ОСОБА_5 вимог податкового
та іншого законодавства щодо
нарахування та сплати орендної плати
за користування земельною ділянкою за
адресою АДРЕСА_1 за період з 01.01.2012 року
по 31.05.2014 року.

Як вказує позивач, користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1
здійснюється нею на підставі
укладеного між нею та Магальською
сільською радою Новоселицького району
договору оренди землі від 05.09.2006 року.

Договір оренди землі від 05.09.2006 року
укладено строком на 10 років. Згідно п.5
договору орендна плата вноситься
орендарем у грошовій формі на рахунок
Магальської сільської ради в розмірі 10
відсотків від нормативно-грошової
оцінки, що становить 8 102, 66 грн. в рік за
об'єкт оренди. Відповідно до п.7
договору оренди землі обчислення
розміру орендної плати за землю
здійснюється з урахуванням індексів
інфляції щорічно.

Як стверджує позивач, нею вносилась
орендна плата за користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1 на
протязі 2012-2014 рр. у розмірі, визначеному
в п.5 договору оренди землі від 05.09.2006
року з урахуванням індексу інфляції.

Рішенням Магальської сільської ради
від 07.07.2011 року затверджено технічну
документацію по нормативно-грошовій
оцінці земель в межах населеного
пункту с. Остриці та вирішено
застосовувати нормативно-грошову
оцінку землі з 01.01.2012 року.

Однак, зазначає позивач, зміни в
договір оренди землі від 05.09.2006 року в
частині розміру орендної плати у
зв'язку із затвердженням нової
нормативно-грошової оцінки землі у
податковий період з 01.01.2012 року по 31.12.2013
року не вносились.

Позивач посилається на те, що
затвердження нормативно-грошової
оцінки земельної ділянки є підставою
для перегляду встановленого розміру
орендної плати шляхом внесення
відповідних змін до договору оренди
землі його учасниками, однак зазначене
не тягне автоматичну зміну умов
договору щодо розміру орендної палати,
а відтак відповідного донарахування
відповідачем-1 суми податкового
зобов'язання з орендної плати із
застосуванням штрафних санкцій за
податковим повідомленням-рішенням.

Отже, позивач вважає, що податкове
повідомлення-рішення Новоселицької
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Чернівецькій області від 09.07.2014 року
№001741500, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з орендної плати з
фізичних осіб на суму 521 214,58 грн. є
незаконним, безпідставним і підлягає
скасуванню.

Крім того, позивач повідомила, що
вказане вище рішення відповідача-1 нею
оскаржене до Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області,
проте, рішенням від 01.08.2014 року
№1131/10/24-13-10-02-08 їй в задоволенні скарги
відмолено, а рішення відповідача-1
залишено без змін.

За обставин незаконності рішення
Новоселицької ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області від 09.07.2014 року №001741500 позивач
вважає незаконним і рішення Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області від 01.08.2014 року №1131/10/24-13-10-02-08, а
тому просить його також скасувати.

Відповідач-1 позов не визнав та надав
суду письмові заперечення де повідомив
наступне.

На момент укладання договору оренди
землі підставою для визначення
орендної плати визначена нормативна
грошова оцінка земельної ділянки у
сумі 81 026, 58 грн.

Підставою для проведення оцінки земель
згідно ст. 15 Закону України «Про оцінку
земель», є рішення органу виконавчої
влади або органу місцевого
самоврядування.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про
оцінку земель», вказує відповідач-1,
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок, розташованих у межах
населених пунктів незалежно від
цільового призначення, проводиться не
рідше ніж один раз у 5 - 7 років, чим і
скористалася Магальська сільська рада.

Так, зазначає, відповідно до Рішення
Магальської сільської ради № 06/6-ї
сесії VI скликання від 07.07.2011 року
затверджена технічна документація по
нормативній грошовій оцінці земель в
межах населеного пункту с. Остриця,
згідно якої базова вартість 1 кв. м.
земель по зазначеному населеному
пункту складає 65,35 грн. із подальшим
застосуванням прийнятих локальних
коефіцієнтів на місце розташування
земельної ділянки у межах
економіко-планувальної зони. Нова
нормативна грошова оцінка земель
населеного пункту с. Остриця введена в
дію з 01.01.2012 року.

Отже, в зв'язку з тим, що по с. Остриця
Магальської сільської ради з 2012 року
була запроваджена нова грошова оцінка,
відповідно в акті перевірки
донараховано основного платежу згідно
витягу з технічної документації про
нормативну грошову оцінку земельної
ділянки (№2014 від 22.04.2014 року), надану
відділом Держземагентства у
Новоселицькому районі.

Також, враховуючи дані податкових
декларацій з плати за землю за 2012 - 2014
роки поданих позивачем до
Новоселицької ОДПІ, перевіркою
встановлено розбіжності:

- сума орендної плати за 2012 рік за
даними платника -10161,76 гра, за даними
перевірки - 182701,74 грн. (1827017,40 * 10%),
розбіжність - 172539,98 грн;

- сума орендної плати за 2013 рік: за
даними платника - 10161,76 грн., за даними
перевірки - 182701,74 грн. (1827017,40 грн. *10 %),
розбіжність - 172539,98 грн.;

- сума орендної плати за січень -
травень 2014 року: за даними платника -
4234,05 грн., за даними перевірки - 76125,75 грн.
(1827017,40 грн./12міс. *5 міс* 10%), розбіжність -
71891,70 грн.

За виявленими порушеннями
Новоселицькою ОДПІ прийнято податкове
повідомлення-рішення від 09.07.2014 року №
про нарахування податкового
зобов'язання з орендної плати з
фізичних осіб у розмірі 416971,66 грн. та
нарахування штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 104242,92 грн.

В додаткових письмових поясненнях,
наданих в процесі судового розгляду,
відповідач-1 додав, що згідно п. 6
договору, укладеного між позивачем та
Магальською сільською радою розмір
орендної плати переглядається один раз
на рік у разі зміни розмірів земельного
податку, підвищення цін, тарифів, у тому
числі відсотка інфляції.

Також, зазначив, що відповідно до п. 28
договору орендар зобов'язаний, зокрема,
самостійно щорічно індексувати розмір
орендної плати відповідно до
індексації нормативної грошової
оцінки земель згідно з чинним
законодавством.

Тому, пояснив відповідач, оскільки
рішенням 06/6 сесії VI сесії Магальської
сільської ради від 07.07.2011р. затверджено
нову технічну документацію по
нормативній грошовій оцінці земель в
межах населеного пункту с. Остриця,
Магальської сільської ради, згідно
якої базова вартість 1 кв.м. земель по
зазначеному населеному пункту складає
65,35 грн. із подальшим застосуванням
локальних коефіцієнтів на місце
розташування земельної ділянки у межах
економіко-планувальної зони та введено
в дію з 01 січня 2012 року, з подальшим його
оприлюдненням згідно Закону України
«Про доступ до публічної інформації», а
також враховуючи вимоги п. 6, 28 договору
оренди землі від 05.06.2006 року ФОП ОСОБА_5
зобов'язана була подавати до
Новоселицької ОДПІ з 01.01.2012 року
податкові декларації з розрахунку
орендної плати за землю з урахуванням
нової нормативно-грошової оцінки, яка
відповідно до Витягу з технічної
документації від 22.02.2014 №2012 за період з
01.01.2012 р. по 01.01.2014р. складала 1 827017,40 грн.
у зв'язку з чим актом перевірки
правомірно донараховано позивачу
грошові зобов'язання з орендної плати
за землю та правомірно винесено
податкове повідомлення-рішення від
09.07.2014 року №.

Відповідач-2 подав до суду клопотання,
де просив закрити провадження у справі
в частині визнання незаконним та
скасування рішення Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області від 01.08.2014 року №1131/10/24-13-10-02-08
про результати розгляду скарги,
пояснюючи це тим, що дане рішення не
створює жодних правових наслідків у
вигляді виникнення, зміни чи
припинення прав платника податків, а
тому не є актом індивідуальної дії у
розумінні ст. 17 КАС України.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала та
просила задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позові.

Відповідач-1 позов не визнав, наполягав
на відмові в його задоволенні.

Відповідач-2 позовні вимоги, адресовані
Головному управлінню Міндоходів у
Чернівецькій області не визнав, просив
провадження у справі в цій частині
закрити за безпідставністю.

Ухвалою суду від 26 серпня 2014 року до
участі у справі в якості третьої особи,
що не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
залучено Магальську сільську раду.

В судовому засіданні представник
третьої особи повідомив, що позов не
визнає та заперечує проти задоволення
позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали
адміністративної справи, встановивши
фактичні обставини в справі,
проаналізувавши законодавство, що
регулює спірні відносини, дійшов
висновку про задоволення
адміністративного позову частково.

Так, судом встановлено, що між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_5 (орендар) та
Магальською сільською радою
(орендодавець) 05.09.2006 року було укладено
договір оренди земельної ділянки, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 під
розміщення пилорами, площею 0,6753 га.

Відповідно до п. 5 договору оренди
землі орендна плата вноситься
орендарем в грошовій формі в розмірі 10
відсотків від нормативно-грошової
оцінки земельної ділянки, що становить
8 102,66 грн. в рік за об'єкт оренди. Плата
за землю вноситься орендарем щомісячно
до 30 числа. Згідно з п. 7 договору
обчислення розміру орендної плати
здійснюється з урахуванням індексів
інфляції щорічно.

Рішенням Магальської сільської ради
від 07.07.2011 року затверджено технічну
документацію по нормативно-грошовій
оцінці земель в межах населеного
пункту с. Остриці та вирішено
застосовувати нормативно-грошову
оцінку землі з 01.01.2012 року.

Зміни в договір оренди землі від 05.09.2006
року в частині розміру орендної плати у
зв'язку із затвердженням нової
нормативно-грошової оцінки землі у
податковий період з 01.01.2012 року по 31.12.2013
року не вносились.

З 16 по 20 червня 2014 року працівниками
відділу оподаткування та контролю
об'єктів і операцій в приміщенні
Новоселицької ОДПІ була проведена
документальна невиїзна перевірка
фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 з
питань дотримання вимог податкового
законодавства щодо зарахування та
сплати орендної плати за землю за
період з 01.01.2012 року по 31.05.2014 року та
встановлено порушення Податкового
кодексу України, в частині заниження
орендної плати в загальній сумі 416 971,66
грн., та складено акт перевірки №683/15
від 25.06.2014 року., який вручений цього ж
дня платнику, винесено податкове
повідомлення-рішення від 09.07.2014 року
№ та донараховано основного
платежу в сумі 416 971,66 грн. та штрафних
санкцій в розмірі 104 242,92 грн.

Позивач, вважаючи, що відповідач-1 при
нарахуванні суми грошового
зобов'язання по орендній платі за землю
з фізичних осіб, порушив вимоги чинного
законодавства України звернувся до
Головного управління Міндоходів в
Чернівецькій області з скаргою, однак
рішенням про результати розгляду
скарги від 01.08.2014 року в задоволенні
скарги ОСОБА_5 відмовлено та рішення
відповідача-1 залишено без змін.

З огляду на вказане вище, позивач
звернулася до Чернівецького окружного
адміністративного суду за захистом
свої справ, свобод та інтересів шляхом
визнання протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення від
09.07.2014 року № та рішення про
результати розгляду скарги від 01.08.2014
року.

Визначившись щодо позовних вимог, суд
задовільняє позов в частині визнання
незаконним та скасування податкового
повідомлення-рішення Новоселицької
ОДПІ від 09.07.2014 року № з таких
підстав.

Відповідно до п. "б" ст. 80 Земельного
кодексу України від 25.10.2001 року № 2768-ІІІ
(далі - ЗК України) суб'єктами права
власності на землю є територіальні
громади, які реалізують це право
безпосередньо або через органи
місцевого самоврядування, - на землі
комунальної власності.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 83 ЗК
України землі, які належать на праві
власності територіальним громадам сіл,
селищ, міст, є комунальною власністю. У
комунальній власності перебувають усі
землі в межах населених пунктів, крім
земельних ділянок приватної та
державної власності, а також земельні
ділянки за їх межами, на яких
розташовані об'єкти комунальної
власності.

До повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить, зокрема, надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього кодексу (п. "в" ст. 12 ЗК України).

Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року № 2755-VI, плата за землю -
загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності.

Статтею 271 ПК України визначено, що
базою оподаткування є нормативна
грошова оцінка земельних ділянок з
урахуванням коефіцієнта індексації,
визначеного відповідно до порядку, та
площа земельних ділянок, нормативну
грошову оцінку яких не проведено.

Підставою для нарахування земельного
податку є дані державного земельного
кадастру (ст. 286 ПК України), а підставою
для нарахування орендної плати за
земельну ділянку є договір оренди
такої земельної ділянки (ст. 288.1 цього
Кодексу).

Платником орендної плати є орендар
земельної ділянки. Об'єктом
оподаткування є земельна ділянка,
надана в оренду. Розмір та умови
внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем
(ст. 288 ПК України).

Відповідно до пп. 288.5 ст. 288 ПК України
розмір орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума платежу
не може бути меншою: для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом.

Отже, положеннями ПК України
передбачено, що питання встановлення
розміру орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності вирішується за згодою сторін
договору оренди землі із визначенням
розміру орендної плати в такому
договорі.

Згідно зі ст. 15 Закону України "Про
оренду землі" від 06.10.1998 №161-XIV (далі -
Закон №161-XIV) орендна плата із
зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, порядку внесення і
перегляду є однією з істотних умов
договору.

Як вже зазначалось, розмір річної
орендної плати згідно розрахунку
становить 10 161,76 грн. (10161,76 грн. х 10 %).

Положеннями ст. 21 Закону №161-XIV
законодавець передбачив внесення змін
до розміру орендної плати за земельні
ділянки, які перебувають у державній
або комунальній власності.

Відповідно до п. 13 Типового договору
оренди землі, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 03.03.2004
року № 220, розмір орендної плати
переглядається у разі зміни розмірів
земельного податку, підвищення цін і
тарифів, зміни коефіцієнтів
індексації, визначених законодавством
та в інших порядках, визначених
законодавством.

Водночас ст. 30 Закону №161-XIV
передбачено, що зміна умов договору
оренди землі здійснюється за взаємною
згодою сторін. У разі недосягнення
згоди щодо зміни умов договору оренди
землі спір вирішується в судовому
порядку.

Слід зауважити, що розмір орендної
плати з моменту укладення
вищезгаданого договору оренди землі
від 05.09.2006 року, жодного разу не
переглядався сторонами цього договору.

Згідно зі ст. 654 Цивільного кодексу
України від 16.01.2003 №435-ІV зміна або
розірвання договору вчиняється в такій
самій формі, що й договір, що змінюється
або розривається, якщо інше не
встановлено договором або законом чи
не випливає із звичаїв ділового
обороту.

Державна податкова служба відповідно
до пп. 191.1.1. ст. 191 ПК України наділена
повноваженнями здійснювати контроль
за своєчасністю, достовірністю,
повнотою нарахування і сплати податків
та зборів, установлених цим Кодексом.

Водночас ініціативою вносити зміни до
договорів оренди землі згідно з
приписами ст. 12, 80, 83 ЗК України, ст. 21
Закону №161-XIV наділена одна із сторін
цих договорів, якими в даному випадку є
- Магальська сільська рада з однієї
сторони та ОСОБА_5 з іншої.

Згідно з правовою позицією Верховного
суду України, викладеною у постанові
від 11.06.2013 року за наслідками перегляду
постанови Вищого адміністративного
суду України у зв'язку з неоднаковим
застосуванням одних і тих самих норм
щодо сплати орендної плати за землю
касаційним судом, орган державної
податкової служби не може здійснювати
владні (управлінські) функції, шляхом
втручання у відносини сторін договору
оренди землі, але має право
контролювати належність виконання
договору та відповідність його умовам
чинного законодавства України. Тому,
хоча зміна розміру земельного податку
відповідно до норм ПК України є
підставою для перегляду встановленого
розміру орендної плати, шляхом
внесення відповідних змін до договору
оренди землі його учасниками,
зазначене не тягне автоматичну зміну
умов договору щодо розміру орендної
плати, а відтак відповідного
донарахування податковим органом суми
грошового зобов'язання з орендної
плати із застосування штрафних санкцій
за оскаржуваним податковим
повідомленням-рішенням.

Відповідно до частини 2 статті 161
Кодексу адміністративного судочинства
України, при виборі правової норми, що
підлягає застосуванню до спірних
правовідносин, суд зобов'язаний
враховувати висновки Верховного Суду
України, викладені у рішеннях,
прийнятих за результатами розгляду
заяв про перегляд судового рішення з
підстав, передбачених пунктом 1 частини
першої статті 237 цього Кодексу.

Статтею 2442 КАС України визначено, що
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Суд зазначає, що повноваженням
податкового органу є здійснення
контролю за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування і
сплати податків та зборів,
установлених ПК України, зокрема щодо
сплати позивачем орендної плати
відповідно до умов договору оренди
землі. Однією з функцій державної
фінансової інспекції є здійснення
державного фінансового контролю за
використанням і збереженням державних
фінансових ресурсів.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що податковий орган
позбавлений повноважень контролювати
реалізацію рішень місцевого органу
виконавчої влади, змінювати істотні
умови договору, донараховувати грошові
зобов'язання з орендної плати за землю,
які не передбачені таким договором, а
повинен здійснювати контроль за
нарахуванням, сплатою податків та
обов'язкових платежів.

Таким чином, позовні вимоги позивача в
частині скасування податкового
повідомлення-рішення відповідача-1 є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про визнання незаконним та
скасування рішення Головного
управління Міндоходів в Чернівецькій
області від 01.08.2014 року №1131/10/24-13-10-02-08 -
адміністративний позов в цій частині
належить закрити з огляду на наступне.

Статтею 56 пунктами 56.1, 56.2 ПК України
визначено, що рішення, прийняті
контролюючим органом, можуть бути
оскаржені в адміністративному або
судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що
контролюючий орган неправильно
визначив суму грошового зобов'язання
або прийняв будь-яке інше рішення, що
суперечить законодавству або виходить
за межі повноважень контролюючого
органу, встановлених цим Кодексом або
іншими законами України, він має право
звернутися до контролюючого органу
вищого рівня із скаргою про перегляд
цього рішення.

Процедура адміністративного
оскарження вважається досудовим
порядком вирішення спору (пункт 56.18 ПК
України).

Разом з тим, на переконання суду,
предметом оскарження як в
адміністративному порядку, так і в
судовому може бути лише рішення
контролюючого органу, яким до платника
податків вжито заходів податкового
контролю, в даному випадку -
донарахування податкового
зобов'язання за платежем орендна плата
з фізичних осіб. Тобто, кодексом не
передбачено право оскарження
платником податків рішення
вищестоящого контролюючого органу за
результатом оскарження рішення в
адміністративному порядку, а в разі
незгоди з рішенням за результатами
розгляду скарги законодавцем
передбачено - оскарження податкового
повідомлення-рішення в судовому
порядку.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС
України, суд закриває провадження якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

За наведених вище підстав, суд закриває
провадження в частині скасування
рішення Головного управління
Міндоходів в Чернівецькій області від
01.08.2014 року №1131/10/24-13-10-02-08 про розгляд
скарги.

Частиною 3 ст. 94 КАС України
передбачено, що якщо адміністративний
позов задоволено частково, судові
витрати, здійснені позивачем,
присуджуються йому відповідно до
задоволених вимог, а відповідачу -
відповідно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

В свою чергу пунктом 5 частини першої
ст. 7 Закону України "Про судовий збір"
від 08.07.2011 № 3674-VI встановлено, що
сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі,
зокрема, закриття провадження у справі.

Отже, судовий збір, сплачений
позивачем, який відповідно до
квитанції від 13.08.2014 року №37 становить
487,20 грн. - підлягає поверненню позивачу
з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
частково.

2. Визнати незаконним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Новоселицької ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області від 09.07.2014 року №.

3. В частині визнання незаконним та
скасування рішення Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області від 01.08.2014 року №1131/10/24-13-10-02-08
про результати розгляду скарги -
провадження у даній справі закрити.

4. Стягнути з Державного бюджету
України на користь позивача судовий
збір в розмірі 487,20 грн.

Порядок і строки оскарження постанови
визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова складена
у повному обсязі 27 жовтня 2014 року.

Суддя
Г.Г.
Спіжавка