Справа № 2а-4477/12/1470
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2013-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Миколаївський окружний
адміністративний суд вул. Заводська,
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2013 року
Справа № 2а-4477/12/1470
Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Мельника О. М. розглянув у письмовому
провадженні адміністративну справу
за позовомТовариства з додатковою
"Оріон-Авто", вул. Казарського, 4,
доДержавної територіальної інспекції
з питань праці у Миколаївській обл.,
провизнання неправомірним та
скасування припису № 14-01-009/0215-0167 від
26.06.2012р., В С Т А Н О В И В:
Позивач - Товариство з додатковою
відповідальністю «Оріон-Авто» -
звернулося до суду з цим позовом до
відповідача - територіальної інспекції
з питань праці у Миколаївській області
(надалі в тексті також - інспекція), в
якому просило визнати протиправним та
скасувати припис №14-01-009/0215-0167 від
26.06.2012р., виданий відповідачем. В
обґрунтування позову посилалося на те,
що повноваження інспекції на
проведення відповідної перевірки та
видання обов'язкових для виконання
приписів на час проведення перевірки
та видання припису не були передбачені
законом, порядок проведення таких
перевірок також законодавством не було
визначено. Тому позивач вважав дії
інспекції по проведенню перевірки
протиправними, а виданий на підставі
акту перевірки припис таким, що
підлягає скасуванню.
В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив
Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував, надав суду письмові
заперечення, в яких посилався на те, що
дії інспекції були правомірними,
оскільки її посадові особи діяли на
підставі Порядку проведення перевірки
стану додержання законодавства про
працю та загальнообов'язкове державне
соціальне страхування , що проводиться
посадовими особами Державного
департаменту нагляду за додержанням
законодавства про працю та його
територіальних органів, затвердженого
Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України 21.03.2003р.
№72, який був чинний на час проведення
Дослідивши матеріали адміністративної
справи, суд приходить до висновку про
необхідність відмовити у задоволенні
позовних вимог, виходячи з такого.
Посадовою особою відповідача було
проведено перевірку підприємства
позивача з питань законодавства про
працю, за результатами якої було
складено акт перевірки №14-01-009/0215 від 26
червня 2012р., яким встановлені порушення
законодавства про працю з боку
позивача, а саме виплата заробітної
плати за час відпустки до початку
відпустки, мають місце затримки в
розрахунках зі звільненими
працівниками, мають місце випадки не
нарахування індексації працівникам,
мають місце випадки виплати заробітної
плати лише один раз на місяць, виплати
заробітної плати у розмірах менших за
мінімальні державні гарантії.
В подальшому посадовою особою
інспекції - головним інспектором праці
було видано позивачу припис
№14-01-009/0215-0167 від 26 червня 2012р., яким від
позивача вимагалося провести
працівникам нарахування та виплату
індексації на заробітну плату; оплату
праці працівникам підприємства
привести у відповідність до вимог ст.15
Закону України «Про оплату праці» з
дотриманням норм та гарантій,
передбачених законодавством,
генеральною та галузевими угодами.
Відповідно до частини 8 статті 7 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» №877-V від
05.04.2007р., припис - це обов'язкова для
виконання у визначені строки письмова
вимога посадової особи органу
державного нагляду (контролю) суб'єкту
господарювання щодо усунення порушень
вимог законодавства. Припис не
передбачає застосування санкцій щодо
суб'єкта господарювання. Припис
видається та підписується посадовою
особою органу державного нагляду
(контролю), яка здійснювала перевірку.
Відповідно до частини 4 статті 4 цього ж
закону, виключно законами
встановлюються органи, уповноважені
здійснювати державний нагляд
(контроль) у сфері господарської
діяльності, спосіб здійснення
державного нагляду (контролю), санкції
за порушення вимог законодавства і
перелік порушень, які є підставою для
видачі органом державного нагляду
(контролю) припису, розпорядження або
іншого розпорядчого документа. Орган
державного нагляду (контролю) не може
здійснювати державний нагляд
(контроль) у сфері господарської
діяльності, якщо закон прямо не
уповноважує такий орган на здійснення
державного нагляду (контролю) у певній
сфері господарської діяльності та не
визначає повноваження такого органу
під час здійснення державного нагляду
В той же час цей закон стосується
контролю у сфері господарської
діяльності. Відповідно до статті 3
Господарського кодексу України, під
господарською діяльністю у цьому
Кодексі розуміється діяльність
суб'єктів господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність. Інспекцією же була
проведена перевірка дотримання
позивачем законодавства про працю.
Трудові правовідносини регулюються
нормами трудового законодавства та не
є господарською діяльністю. Тому
зазначений закон не розповсюджує свою
дію на проведення перевірок щодо
дотримання трудового законодавства.
До того ж, на час перевірки були чинні
норми Порядку проведення перевірки
стану додержання законодавства про
працю та загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, що проводиться
посадовими особами Державного
департаменту нагляду за додержанням
законодавства про працю та його
територіальних органів, затвердженого
Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України 21.03.2003р.
№72.
Як зазначено в цьому порядку, він
розроблений відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 18.01.2003 N
50 "Деякі питання Державного
департаменту нагляду за додержанням
законодавства про працю". Цим порядком
було визначено, що контроль за
додержанням законодавства про працю
здійснюють посадові особи Державного
департаменту нагляду за додержанням
законодавства про працю та
територіальних державних інспекцій
Постановою Кабінету Міністрів України
від 28.03.2011р. №346 «Про ліквідацію
урядових органів», було ліквідовано
Державний департамент нагляду за
додержанням законодавства про працю.
Указом Президента України «Про
оптимізацію системи центральних
органів виконавчої влади» від 09.12.2010р.
№1085/2010 була утворена Державна
інспекція України з питань праці.
Указом Президента України від 06.04.2011р.
№386/2011 було затверджено Положення про
Державну інспекцію України з питань
праці. Пунктом 2 цього Указу Президента
було визначено, що Державна інспекція
України з питань праці є
правонаступником прав та обов'язків
Державного департаменту нагляду за
додержанням законодавства про працю -
урядового органу, що діяв у системі
Міністерства праці та соціальної
Крім того, підпунктами 5, 7 пункту 6
зазначеного Положення передбачено
право інспекції проводити перевірки
роботодавців з метою нагляду та
контролю за додержанням законодавства
про працю, зайнятість населення та
видавати роботодавцям обов'язкові до
виконання приписи щодо усунення
порушень законодавства про працю,
законодавства про зайнятість
З урахуванням цього інспекцією було
правомірно застосовано у своїй
діяльності норми Порядку проведення
перевірки стану додержання
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування , що проводиться
посадовими особами Державного
департаменту нагляду за додержанням
законодавства про працю та його
територіальних органів, затвердженого
Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України 21.03.2003р.
№72, оскільки Державна інспекція
України з питань праці стала
правонаступником зазначеного органу
Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Згідно приписів статті 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
зокрема перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Твердження позивача про те, що при
здійсненні перевірки щодо нього
відповідач діяв у спосіб, що не
передбачений законами України в
судовому засіданні свого
підтвердження не знайшли. Інших
тверджень на користь визнання припису
інспекції протиправним позивачем у
позові не зазначено, та судом в ході
розгляду справи також не встановлено.
Зазначене є підставою для відмови у
Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162,
163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд-
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні адміністративного
Постанова набирає законної сили після
закінчення 10-денного строку з дня
проголошення/отримання постанови, якщо
протягом цього часу не буде подано
апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили постанови
за наслідками апеляційного
провадження.

Порядок та строки апеляційного
оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Миколаївський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення встановлених строків
залишається без розгляду, якщо суд
апеляційної інстанції за заявою особи,
яка її подала, не знайде підстав для
поновлення строку.

Суддя
О.М. Мельник