Справа № 489/5658/14-а
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а/489/279/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2014 року
м.Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

при секретарі Коденко К.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Миколаєві
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України в
Миколаївській області про скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення

в с т а н о в и в:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом в якому просив
скасувати постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 300271 від 18.06.2014.

Позивач вказав, що 18.06.2014 інспектором
УДПС взводу з ОСП №2 роти ДПС УДАІ УМВС
України в Миколаївській області
відносно нього винесено постанову у
справі про адміністративне
правопорушення, передбачене частиною
першою статті 122 Кодексу про
адміністративні правопорушення
України (далі - КУпАП), а саме порушення
пункту 12.6 «г» Правил дорожнього руху,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі -
ПДР), та накладено стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255,00 грн.

Притягнення до адміністративної
відповідальності вважає незаконним, а
вказані у постанові обставини не
відповідають фактичним обставинам.

У судовому засіданні позивач позов
підтримав та просив задовольнити.

Відповідач представника в судове
засіданні не направив. До суду надав
письмові заперечення проти позову в
яких вказав на правомірність складання
протоколу та винесення постанови.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи і
оцінивши зібрані у ній докази, вважає,
що позов задоволенню не підлягає з
таких підстав.

Із матеріалів справи встановлено, що
18.06.2014 інспектором УДПС взводу з ОСП №2
роти ДПС УДАІ УМВС України в
Миколаївській області відносно
позивача винесено постанову серії ПС1
№ 300271.

У постанові вказано, що 18.06.2014 о 17 годині
19 хвилин ОСОБА_1, керуючи автомобілем
марки «Ауді А4», державний номер НОМЕР_1,
на автодорозі Р-06 «Ульяновка-Миколаїв»
рухався зі швидкістю 118 км/год, тим
самим перевищив максимально дозволену
швидкість на 28 км/год, чим порушив
пункт 12.6 «г» ПДР. Вимірювання
швидкості здійснювалося приладом
«Візир» № 0812363.

З правопорушенням позивач не
погодився, виклавши свої заперечення у
протоколі.

У судовому засіданні позивач пояснив,
що рухався із швидкістю 80-90 км/год. Крім
того в автомобілі перебувала дружина
та малолітня дитина.

На вказаній у постанові ділянці дороги
його обігнав легковий автомобіль
марки Тойота, а інший автомобіль, що
рухався позаду, також мав намір
здійснити обгін, але інспектор зупинив
саме його автомобіль.

При цьому, як пояснив позивач,
інспектор на вимогу не надав докази у
підтвердження вчиненого
правопорушення, а лише усно зазначив,
що перевищення швидкості зафіксовано
за допомого приладу «Візир», який
тривав в руці. Також залишив без
розгляду клопотання про надання
можливості скористатися правом на
правову допомогу і розглянув
адміністративні матеріали на місці.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які матеріали і
фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху.

У відповідності до статті 280 наведеного
Кодексу орган (посадова особа) при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до пункту 3 частини першої
статті 288 КУпАП постанову посадової
особи про накладення
адміністративного стягнення може бути
оскаржено в районний, районний у місті,
міський чи міськрайонний суд, у
порядку, визначеному КАС України, з
особливостями, встановленими цим
Кодексом.

Статтею 268 КУпАП до прав особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності віднесено право на
знайомлення з матеріалами справи,
надання пояснення, подання доказів,
заявлення клопотань; при розгляді
справи користуватися юридичною
допомогою адвоката, іншого фахівця у
галузі права, який за законом має право
на надання правової допомоги особисто
чи за дорученням юридичної особи,
виступати рідною мовою і користуватися
послугами перекладача, якщо не володіє
мовою, якою ведеться провадження;
оскаржити постанову по справі.

Як випливає з положень частини другої
статті 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Між тим, як встановлено судом
інспектором УДПС не було надано
позивачу можливості реалізувати право
на захист, а його клопотання з цього
питання (вказано у протоколі) залишено
без розгляду, що є грубим порушенням
статті 59 Конституції України. Також в
повній мірі інспектором не було
досліджено усіх обставин та не надано
оцінку запереченням позивача, що
вплинуло на законність і
обґрунтованість прийнятої постанови.
Крім того, фотофіксації правопорушення
не можливо достеменно встановити
належність, вказаної у постанові
швидкості, швидкості автомобілю
позивача.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про неправомірність
постанови.

Щодо поновлення строку на звернення до
суду, як вбачається із матеріалів
справи позивач звернувся до суду у
десятиденний строк з дня винесення
постанови відповідачем, але
адміністративний позов було повернуто
ухвалою суду від 08.08.2014 через ненадання
доказів сплати судового збору, які
надійшли від позивача до суду до
винесення вказаної ухвали.

За таких обставин, строк звернення
позивача до суду підлягає поновленню.

Щодо вирішення вимоги про закриття
провадження у справі, така вимога є
зайвою. Крім того КАС України не
наділяє такими повноваженнями
місцевий загальний суд як
адміністративний суд.

У зв'язку із задоволенням позову в
частині скасування постанови з
державного бюджету на користь підлягає
стягненню 73,08 грн. судового збор4у

Керуючись статтями 122, 222, 247, 255, 287 - 289
КУпАП, статтями 9 - 11, 71, 158 - 163 КАС
України, суд -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до
суду.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ПС1 номером
300271, винесену інспектором УДПС взводу
з ОСП № 2 роти ДПІС УДАІ УМВС України в
Миколаївській області 18.06.2014 відносно
ОСОБА_1.

Присудити з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі
73,08 грн. (сімдесят вісім гривень 08 грн.).

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя

Повний текст постанови

підписано 03.10.2014.