Справа № 2а-1119/09/0970
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року
м. Київ К/800/11588/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді:
Сіроша М.В.,

суддів:
Рибченка А.О.,

Юрченко В.П.,

розглянувши у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу Державного
агентства з енергоефективності та
енергозбереження України (далі -
Агентство) на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 25 грудня 2009
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 30 січня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Комунального
підприємства
«Івано-Франківськводоекотехпром»
(далі - Підприємство) до
Територіального управління Державної
інспекції з енергозбереження по
Івано-Франківській області (далі -
Інспекція),

про визнання незаконними постанов, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2009 року Підприємство
звернулося до суду з адміністративним
позовом про визнання незаконними
постанов Інспекції № 18/10-14-16 та № 18/10-14-17
від 25.12.2008 року (далі - Постанови №
18/10-14-16 та № 18/10-14-17) щодо сплати
підвищення плати за нераціональне
використання газу та інших
паливо-енергетичних ресурсів.

Зазначило, що Інспекція, при прийняті
оскаржуваних постанов, порушила вимоги
ст.,ст. 11, 27 Закону України «Про
енергозбереження», ст.,ст. 4, 7 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» та ст. 238
Господарського кодексу України.

25 грудня 2009 року постановою
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду, залишеною без
змін ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 30 січня 2013
року, позов задоволено.

Постанови № 18/10-14-16 та № 18/10-14-17 визнані
протиправними та скасовані.

Агентство звернулося з касаційною
скаргою про скасування постанови
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду та ухвали
Львівського апеляційного
адміністративного суду і направлення
справи на новий розгляд, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, у червні 2008 року
Інспекція здійснила планову перевірку
Підприємства щодо використання ним
паливо-енергетичних ресурсів, за
наслідками якої 1.07.2008 року був
складений акт перевірки.

Відповідно до зазначеного акту
Підприємство використовувало
паливно-енергетичні ресурси за
відсутності положення про матеріальне
стимулювання за економію
паливно-енергетичних ресурсів та
економічні санкції за її
марнотратство, не проводило
еколого-теплотехнічні випробовування
на трьох водогрійних котлах,
неефективно здійснювало експлуатацію
котлів на насосній станції четвертого
підйому.

Із-за зазначених правопорушень
складений припис, прийнята постанова
про підвищену оплату та про наміри
складання протоколу про
адміністративне правопорушення.

Припис на адресу Підприємства не
направлявся.

25 грудня 2008 року Інспекція прийняла
Постанови № 18/10-14-16 та № 18/10-14-17 щодо
сплати підвищення плати за
нераціональне використання газу та
інших паливо-енергетичних ресурсів.

Відповідно до п. 1 Положення про
Державну інспекцію з енергозбереження,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 139 від 29.06.2000 року,
Державна інспекція з енергозбереження
(далі - Інспекція) є урядовим органом
державного управління, що діє у складі
НАЕР і йому підпорядковується.

Згідно з п. 4 цього Положення інспекція
має право, зокрема, складати протоколи,
акти перевірок та видавати обов'язкові
для виконання приписи стосовно
усунення порушення норм законодавства
у сфері енергозбереження під час
видобування, переробки, виробництва,
транспортування, зберігання та
споживання паливно-енергетичних
ресурсів, застосовувати економічні
санкції до підприємств відповідно до
законодавства у разі виявлення фактів
перевитрати ними зазначених ресурсів
унаслідок неефективного
(марнотратного) їх використання.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
енергозбереження» державний контроль
у сфері енергозбереження здійснюється
Державною інспекцією з
енергозбереження згідно з порядком,
встановленим Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з пп. «е» та «є» ст. 11 зазначеного
Закону економічні заходи для
забезпечення енергозбереження
передбачають введення плати за
нераціональне використання
паливно-енергетичних ресурсів у
вигляді надбавок до діючих цін та
тарифів залежно від перевитрат
паливно-енергетичних ресурсів щодо
витрат, встановлених стандартами, а
також застосування економічних
санкцій за марнотратне витрачання
палива та енергії внаслідок
безгосподарної або некомпетентної
діяльності працюючих.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
енергозбереження» економічні санкції
накладаються на юридичних та фізичних
осіб за:

а) марнотратне витрачання та прямі
втрати паливно-енергетичних ресурсів;

б) несвоєчасне проведення експертного
обстеження використання
паливно-енергетичних ресурсів, за їх
споживання понад показники питомих
витрат, визначених системою
стандартів, а до введення системи
стандартів у дію - нормами питомих
витрат енергоресурсів, а також за
невідповідність показників
когенераційних установок
кваліфікаційним показникам;

в) невиконання чи несвоєчасне
виконання приписів органів державного
управління енергозбереженням щодо
усунення фактів марнотратного
витрачання паливно-енергетичних
ресурсів.

За перевитрати паливно-енергетичних
ресурсів понад встановлені показники
норм питомих витрат суб'єкти
господарювання сплачують збір за
перевитрати паливно-енергетичних
ресурсів (енергетичний збір) у розмірі
200 відсотків вартості перевитрачених
ресурсів. До обсягу перевитрат
паливно-енергетичних ресурсів, на які
нараховується енергетичний збір, не
включається обсяг видів палива та
паливно-енергетичних ресурсів,
отриманих суб'єктом господарювання з
альтернативних джерел енергії.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів
України № 699 від 2.09.1993 року «Про заходи
щодо ефективного використання газу в
народному господарстві» за
перевитрати газу та інших
паливно-енергетичних ресурсів
внаслідок неефективного його
використання, виявлені органами
Державної інспекції з
енергозбереження, сплачується
підвищена плата.

Якщо перевитрати газу та інших
паливно-енергетичних ресурсів
викликані недодержанням технологічної
дисципліни (незадовільний стан
устаткування, відсутність або
недотримання роботи устаткування за
режимними або технологічними картами,
відсутність теплоутилізаційного
устаткування, систем автоматики),
споживач сплачує за річний обсяг
перевитрат газу та інших
паливно-енергетичних ресурсів у
двократному розмірі встановленої на
них ціни. Плата вноситься одразу після
обстеження підприємства Державною
інспекцією з енергозбереження.

Якщо перевитрати газу та інших
паливно-енергетичних ресурсів
викликані технологічною
недосконалістю процесів і на виконання
робіт потрібні значні матеріальні і
фінансові ресурси, то за погодженням із
споживачем встановлюється термін для
їх виконання. У разі невиконання робіт
у зазначений термін споживач надалі до
їх завершення сплачує за
перевитрачений обсяг газу та інших
паливно-енергетичних ресурсів в
подвійному розмірі встановленої на них
ціни.

Відповідно до п.,п. 5, 8, 12, 13, 14, 15, 16
Порядку проведення перевірок
ефективності використання
паливно-енергетичних ресурсів на
підприємствах, в установах та
організаціях та усунення фактів їх
неефективного використання,
затвердженого наказом Державного
комітету з енергозбереження № 64 від
4.08.2000 року (далі - Порядок № 64),
перевірки підприємств проводяться
державними інспекторами з
енергозбереження (далі - інспектори).
При здійсненні перевірки інспектори
повинні мати службове посвідчення,
доручення на перевірку та програму
перевірки (далі - програма).

За результатами перевірки
визначаються обсяги нераціонального
використання енергоресурсів, до яких
належать:

прямі втрати ПЕР, спричинені
безгосподарною діяльністю
працівників;

марнотратне споживання ПЕР, викликане
їх перевитратами внаслідок
недотримання вимог до діючих
технологій та обладнання, систем
енерго та теплопостачання, а також
огороджувальних конструкцій споруд в
опалювальний сезон, визначених
режимними та технологічними картами,
проектною документацією, паспортами на
діюче обладнання, у тому числі
систематичне використання на
холостому ходу силових
трансформаторів, електродвигунів,
електропечей та іншого обладнання, що
працює з використанням енергоресурсів;

споживання ПЕР понад показники питомих
витрат, визначених системою державних
стандартів, а до введення їх у дію -
міжгалузевими, галузевими,
регіональними та загальнозаводськими
нормами питомих витрат енергоресурсів.

За результатами перевірки інспектор
складає акт (додаток 1). У разі виявлення
порушень з питань енергозбереження
складається припис, який обов'язковий
для виконання підприємством (додаток 2).
Акт підписується працівником
Інспекції, що проводив перевірку та
керівником (головним інженером)
підприємства, яке перевірялося. У разі
незгоди керівництва підприємства з
висновками акта, воно може оскаржити
його до Національного агентства
України з питань забезпечення
ефективного використання енергетичних
ресурсів.

Перевірка виконання приписів акта
здійснюється після закінчення терміну
їх дії.

Залежно від результатів виконання
припису обсяги нераціонального
використання ПЕР коригуються таким
чином:

у разі невиконання робіт - до їх
початкового обсягу додаються
перевитрати та прямі втрати, що виникли
протягом терміну, встановленого для
виконання робіт;

у разі часткового виконання робіт - цей
обсяг визначається як перевитрати та
прямі втрати енергоресурсів, зумовлені
невиконанням частини робіт;

у разі виконання робіт - обсяги
неефективного використання
анулюються.

Рішення про сплату підвищеної плати за
неефективне використання
енергоресурсів приймається відповідно
до законодавства України на підставі
акта перевірки підприємства,
складеного інспектором і оформлюється
постановою про сплату підвищеної плати
(додаток 3). Перший примірник постанови
залишається в Інспекції, а другий
примірник у триденний термін після
оформлення постанови надсилається
(видається повноважному представнику)
підприємству для сплати ним підвищеної
плати.

Підприємство повинно внести підвищену
плату протягом 30 днів з дня винесення
постанови про її застосування.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» за результатами
здійснення планового або
позапланового заходу посадова особа
органу державного нагляду (контролю), у
разі виявлення порушень вимог
законодавства, складає акт, який
повинен містити певні відомості.

Згідно з п. 7 та 8 ст. 7 зазначеного Закону
на підставі акта, який складено за
результатами здійснення планового
заходу, в ході якого виявлено порушення
вимог законодавства, протягом п'яти
робочих днів з дня завершення заходу
складається припис, розпорядження або
інший розпорядчий документ про
усунення порушень, виявлених під час
здійснення заходу.

Припис - обов'язкова для виконання у
визначені строки письмова вимога
посадової особи органу державного
нагляду (контролю) суб'єкту
господарювання щодо усунення порушень
вимог законодавства. Припис не
передбачає застосування санкцій щодо
суб'єкта господарювання. Припис
видається та підписується посадовою
особою органу державного нагляду
(контролю), яка здійснювала перевірку.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» невиконання приписів,
розпоряджень або інших розпорядчих
документів щодо усунення порушень
вимог законодавства, виявлених під час
здійснення заходу державного нагляду
(контролю), тягне за собою застосування
до суб'єкта господарювання штрафних
санкцій у порядку, встановленому
законом.

Суди попередніх інстанцій
обґрунтовано зазначили, що 1.07.2008 року
Інспекція за наслідками планової
перевірки стану використання
паливно-енергетичних ресурсів
Підприємства склала акт перевірки та в
порушення вимог п. 12 Порядку № 64 не
направила Підприємству припис для його
обов'язкового виконання, у зв'язку з
тим, що між особою, яка здійснювала
перевірку та керівником Інспекції
виник спір з приводу методики
визначення розміру підвищеної оплати
за неефективне використання
енергоресурсів.

З цього приводу Інспекцією було
здійснене службове розслідування, за
наслідками якого інспектора
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності.

Інспекція не виконала вимог закону
щодо обов'язкового внесення припису
про усунення порушень, виявлених під
час перевірки при наявності для цього
підстав, тобто порушила встановлений
законом механізм застосування санкцій
у вигляді підвищеної плати за
нераціональне використання газу та
інших паливно-енергетичних ресурсів.

Висновки судів попередніх інстанцій
про задоволення позову є
обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судові рішення ухвалені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для їх
скасування з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст., ст. 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державного агентства
з енергоефективності та
енергозбереження України відхилити.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 25
грудня 2009 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 30 січня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Рибченко А.О.

Юрченко В.П.