Справа № 815/2672/14
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/2672/14

Категорія: 5.1.2 Головуючий в 1 інстанції:
Соколенко О. М.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі адміністративну
справу за апеляційною скаргою фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 02 липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Головного
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій в Одеській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про застосування заходів
реагування у сфері державного нагляду
(контролю),

В С Т А Н О В И Л А :

Головне управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій в
Одеській області(далі позивач)
звернулось до суду з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду (контролю) у
вигляді повного зупинення роботи бази
відпочинку фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом опечатування
(опломбування) всіх дверей (воріт)
будівель, приміщень, території та їх
знеструмлення з опечатуванням
(опломбуванням) пристроїв відключення
джерел електропостачання (або інших
електромереж, електроприладів,
пристроїв, обладнання і установок) до
повного усунення порушень вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
фізична особа-підприємець ОСОБА_2, яка
здійснює діяльність за адресою:
АДРЕСА_1 (база відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1») з урахуванням
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 29.02.2012 року № 306
критеріїв розподілу суб'єктів
господарювання за ступенями ризику
господарської діяльності віднесена до
високого ступеню ризику. У період з
30.04.2014 року по 30.04.2014 року відповідно до
вимог Кодексу цивільного захисту
України, ст.5 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності", на підставі наказу ГУ ДСНС
України в Одеській області № 139 від
21.03.2014 року "Про здійснення перевірок у
ІІ кварталі 2014 року", відповідно до
плану-графіку проведення планових
перевірок, повідомлення про проведення
планової перевірки від 31.03.2014 року № 204
та посвідчення на проведення планової
перевірки № 216 від 07.04.2014 року
співробітником Овідіопольського
районного сектору Головного
управління ДСНС України в Одеській
області Чухно М.Я. в присутності
директора суб'єкта господарювання
ОСОБА_2 проведено планову перевірку
бази відпочинку ФОП ОСОБА_2,
розташованої у АДРЕСА_1 з метою
перевірки дотримання (виконання)
законодавства з питань пожежної і
техногенної безпеки, цивільного стану.
За наслідками проведеної перевірки
відповідача складено акт від 30.04.2014
року № 114, яким встановлені порушення
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2
вимог Кодексу цивільного захисту
України від 02.10.2012 року № 5403-VI, Правил
пожежної безпеки в Україні,
затверджених наказом Міністерства з
надзвичайних ситуацій України № 126 від
19.10.2004 року та інших діючих
нормативно-правових актів, стандартів,
норм і правил у сфері пожежної,
техногенної безпеки та цивільного
захисту. При цьому, як вказує позивач,
будь-яких скарг до проведеного
планового заходу чи заперечень до
складеного акта перевірки з боку
відповідача не надходило.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 02 липня 2014
року адміністративний позов -
задоволено.

Застосовано заходи реагування у сфері
державного нагляду (контролю) до
відповідача у вигляді повного
зупинення роботи належній фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2 бази
відпочинку, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом опечатування
(опломбування) всіх дверей (воріт)
будівель, приміщень, території та їх
знеструмлення з опечатуванням
(опломбуванням) пристроїв відключення
джерел електропостачання (або інших
електромереж, електроприладів,
пристроїв, обладнання і установок) до
повного усунення порушень вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням суду першої інстанції
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
адміністративного позову,
наголошуючи,що з переважною більшістю
вказаних в акті порушень вона не
згодна, оскільки в акті перевірки не
відображено в чому конкретно полягали
ці порушення.

Позивачем не доведено їх існування, а
пункти 1,6,7,8 Акту перевірки, з якими вона
погоджується, на момент прийняття
рішення судом першої інстанції нею
були усунені.

Крім того апелянт зазначала, що вважає
неправильним висновок суду про те, що
вона власник бази відпочинку на 40 місць
як суб'єкт господарювання за ступенем
ризику віднесена до високого ступеню
ризику, а також те, що на момент
перевірки -30.04.2014 р. база відпочинку, яка
передбачена тільки для літнього
відпочинку, ще не функціонувала,
будиночки були порожніми, але про це не
було зазначено в акті перевірки.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

У період з 30.04.2014 року по 30.04.2014 року на
підставі наказу ГУ ДСНС України в
Одеській області №139 від 21.03.2014 року
"Про здійснення перевірок у ІІ кварталі
2014 року", відповідно до плану-графіку
проведення планових перевірок,
повідомлення про проведення планової
перевірки від 31.03.2014 року №204 та
посвідчення на проведення планової
перевірки №216 від 07.04.2014 року
співробітником Овідіопольського
районного сектору Головного
управління ДСНС України в Одеській
області Чухно М.Я. в присутності
директора суб'єкта господарювання
ОСОБА_2 проведено планову перевірку
бази відпочинку ФОП ОСОБА_2,
розташованої у АДРЕСА_1 з метою
перевірки дотримання (виконання)
законодавства з питань пожежної і
техногенної безпеки, цивільного стану.

За наслідками проведеної перевірки
відповідача складено акт від 30.04.2014
року №114, яким встановлені порушення
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 в
порушення вимог Правил пожежної
безпеки в Україні, затверджених
наказом Міністерства з надзвичайних
ситуацій України № 126 від 19.10.2004 року
(далі - НАПБ А.01.001-2004) та Правил
експлуатації вогнегасників,
затверджених наказом Міністерства з
надзвичайних ситуацій України №152 від
02.04.2004 року, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 29.04.2004
року за №555/9154 (далі - НАПБ Б.01.008-2004),

Як вказував позивач, що невиконання та
не усунення виявлених перевіркою
порушень прямою дією впливає на ризик
виникнення надзвичайних ситуацій,
аварій чи пожежі, що може спричинити
загрозу життю та здоров'ю людей,
оскільки впливає: на забезпечення
безпеки роботи бази відпочинку, його
відвідувачів, співробітників та
обслуговуючого персоналу у
відповідності з вимогами
протипожежних норм, техногенної
безпеки та цивільного захисту; на
своєчасність виявлення надзвичайної
ситуації, пожежі чи аварії; на
ліквідацію пожежі, аварії,
надзвичайної ситуації та ліквідації її
наслідків; на евакуацію людей та їх
захисту від наслідків пожежі, аварії,
надзвичайної ситуації, на забезпечення
всіх осіб, що находяться в будівлі
індивідуальними засобами захисту
органів дихання і шкіри, тощо.

Встановлення порушень законодавства,
викладених в акті перевірки додержання
(виконання) вимог законодавства у
сферах пожежної і техногенної безпеки,
цивільного захисту № 114 від 30.04.2014 року
стало підставою для звернення
Головного управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій в
Одеській області з даним позовом,
оскільки на думку позивача подальша
робота бази відпочинку фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, розташованої
за адресою: АДРЕСА_1, створює реальну та
невідворотну загрозу життю та здоров'ю
людей.

Вирішуючи спірне питання та
задовольняючи позовні вимоги
Головного управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій в
Одеській області, суд першої інстанції
виходив з того, що виявлені в ході
перевірки відповідача порушення
створюють загрозу життю та здоров'ю
людей, їх наявність не спростована
відповідачем, а тому до відповідача
необхідно застосувати заходи
реагування у вигляді повного зупинення
роботи належній фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2 бази
відпочинку, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом опечатування
(опломбування) всіх дверей (воріт)
будівель, приміщень, території та їх
знеструмлення з опечатуванням
(опломбуванням) пристроїв відключення
джерел електропостачання (або інших
електромереж, електроприладів,
пристроїв, обладнання і установок) до
повного усунення порушень вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності"державний нагляд (контроль)
- діяльність уповноважених законом
центральних органів виконавчої влади,
їх територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування в межах повноважень,
передбачених законом, щодо виявлення
та запобігання порушенням вимог
законодавства суб'єктами
господарювання та забезпечення
інтересів суспільства, зокрема
належної якості продукції, робіт та
послуг, прийнятного рівня небезпеки
для населення, навколишнього
природного середовища.

Заходами державного нагляду(контролю )
є планові та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Згідно п.1 Положення про Державну
службу України з надзвичайних
ситуацій, затвердженого Указом
Президента України від 16.01.2013 року №
20/2013 "Про деякі питання Державної
служби України з надзвичайних
ситуацій" (далі - Положення № 20/2013)
Державна служба України з надзвичайних
ситуацій (далі - ДСНС України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра оборони
України. ДСНС України входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики у сферах цивільного захисту,
захисту населення і територій від
надзвичайних ситуацій та запобігання
їх виникненню, ліквідації надзвичайних
ситуацій, рятувальної справи, гасіння
пожеж, пожежної та техногенної безпеки,
діяльності аварійно-рятувальних служб,
профілактики травматизму
невиробничого характеру, а також
гідрометеорологічної діяльності.

Відповідно до п.3 Положення №20/2013
основними завданнями ДСНС України є:
реалізація державної політики у сферах
цивільного захисту, захисту населення
і територій від надзвичайних ситуацій
та запобігання їх виникненню,
ліквідації надзвичайних ситуацій,
рятувальної справи, гасіння пожеж,
пожежної та техногенної безпеки,
діяльності аварійно-рятувальних служб,
профілактики травматизму
невиробничого характеру, а також
гідрометеорологічної діяльності;
здійснення державного нагляду
(контролю) за додержанням та виконанням
вимог законодавства у сферах пожежної
і техногенної безпеки, цивільного
захисту, за діяльністю
аварійно-рятувальних служб.

Згідно пп. 50 п.4 Положення № 20/2013 ДСНС
України організовує і здійснює
безпосередньо та через свої
територіальні органи державний нагляд
(контроль) за додержанням і виконанням
вимог законодавства у сферах пожежної
і техногенної безпеки та цивільного
захисту центральними і місцевими
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами і
організаціями усіх форм власності,
іншими суб'єктами господарювання.

Постановою Кабінету України від 21.01.2013
року №33 «Про утворення територіальних
органів Державної служби з
надзвичайних ситуацій та визнання
такими, що втратили чинність, деяких
постанов Кабінету Міністрів України»,
утворено як юридичні особи публічного
права територіальні органи Державної
служби з надзвичайних ситуацій, серед
яких Головне управління Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
в Одеській області.

Головне управління є територіальним
органом виконавчої влади з питань
забезпечення реалізації державної
політики у сферах цивільного захисту,
пожежної та техногенної безпеки,
рятувальних справах та гасіннях пожеж,
профілактики травматизму
невиробничого характеру, та діє на
підставі Положення про Головне
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій в Одеській
області, затвердженого наказом
Державної служби з надзвичайних
ситуацій України від 04.02.2013 року №3.

Статтею 48 Кодексу цивільного захисту
України визначено, що державний нагляд
(контроль) з питань цивільного захисту
здійснюється за додержанням та
виконанням вимог законодавства у
сферах техногенної та пожежної
безпеки, захисту населення і територій
від надзвичайних ситуацій природного і
техногенного характеру, за діяльністю
аварійно-рятувальних служб, а також у
сфері промислової безпеки та гірничого
нагляду, поводження з радіоактивними
відходами відповідно до Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності", цього Кодексу та інших
законодавчих актів.

Згідно ст. 3 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» одним з принципів
державного нагляду (контролю) є
пріоритетність безпеки у питаннях
життя і здоров'я людини, функціонування
і розвитку суспільства, середовища
проживання і життєдіяльності перед
будь-якими іншими інтересами і цілями
у сфері господарської діяльності.

Відповідно до п.5 ст. 4 Закону України
«Про основні засади державного
нагляду(контролю) у сфері
господарської діяльності» повне або
часткове зупинення виробництва
(виготовлення) або реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг допускається за постановою
адміністративного суду, ухваленою за
результатами розгляду позову органу
державного нагляду(контролю) щодо
застосування заходів реагування.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання своїх повноважень Головним
управлінням Державної служби з
надзвичайних ситуацій України в
Одеській області проведено планову
перевірку з питань дотримання
(виконання) законодавства з питань
пожежної і техногенної безпеки,
цивільного стану території, будівлі та
приміщень бази відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1» фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, розташованої
за адресою: АДРЕСА_1.

Посилаючись на вимоги постанови
Кабінету Міністрів України від 29
лютого 2012 року №306, позивач вважав, що
суб'єкт господарювання, з урахуванням
затверджених даною постановою
критеріїв розподілу суб'єктів
господарювання за ступенями ризику
його господарської діяльності,
віднесений до високого ступеню ризику.

За результатами перевірки складено акт
перевірки додержання (виконання) вимог
законодавства у сферах пожежної і
техногенної безпеки, цивільного
захисту №114 від 30.04.2014 року.

Судом першої інстанції було
встановлено, що зазначеною перевіркою
виявлені наступні порушення:

а саме:

1) відповідальна за пожежну безпеку
особа не пройшла навчання та перевірку
знань з питань пожежної безпеки у
порядку, встановленому законодавством,
що є порушенням п. 3.18 НАПБ А.01.001-2004;

2) база відпочинку не забезпечена
необхідною кількістю води для
здійснення пожежогасіння (виходячи з
вимог будівельних норм та інших
документів), що є порушенням п. 6.3 НАПБ
А.01.001-2004;

3) черговий персонал бази відпочинку не
забезпечений індивідуальними засобами
захисту органів дихання для
організації евакуації людей в разі
виникнення пожежі, що є порушенням п.
7.1.17 НАПБ А.01.001-2004;

4) відсутній захист будівлі від прямих
попадань блискавки і вторинних її
проявів, що є порушенням п. 5.1.35 НАПБ
А.01.001-2004;

5) дерев'яні конструкції дахових
приміщень адміністративно-побутових
та спальних корпусів не піддавались
вогнезахисній обробці, що є порушенням
п. 4.2.6 НАПБ А.01.001-2004;

6) територія та приміщення бази не
забезпечене первинними засобами
пожежогасіння згідно норм належності.
Наявні первинні засоби пожежогасіння
не утримуються відповідно до вимог та
норм, що є порушенням п. 6.4.8-9, п. 5.1.9 НАПБ
А.01.001-2004;

7) відсутній журнал обліку
вогнегасників, в якому реєструється
тип вогнегасника, його обліковий номер,
місце його розміщення, дата проведення
періодичного огляду та прізвище особи,
яка його проводила, результати
періодичних оглядів, дати проведення
технічного обслуговування
(діагностування) та прізвище особи (або
номер її посвідчення), яка його
проводила і дати проведення його
наступного технічного обслуговування,
інформація про направлення
вогнегасників на технічне
обслуговування до пункту технічного
обслуговування вогнегасників та про їх
повернення на місце розташування після
проведення технічного обслуговування,
що є порушенням п. 3.5 НАПБ Б.01.008-2004;

8) територію і приміщення не
забезпечено відповідними знаками
безпеки згідно з ДСТУ ISO 6309:2007
"Протипожежний захист. Знаки безпеки.
Форма та колір», що є порушенням п. 3.8
НАПБ А.01.001-2004;

9) з'єднання, відгалуження та
окінцювання проводів і кабелів не
здійснюються за допомогою опресування,
зварювання, паяння або затискачів, що є
порушенням п. 5.1.34 НАПБ А.01.001-2004;

10) допускається улаштування та
експлуатація тимчасових електромереж,
що є порушенням п. 5.1.9 НАПБ А.01.001-2004;

11) не встановлений порядок відключення
напруги з електрообладнання, силових
та контрольних кабелів на випадок
пожежі, що є порушенням п. 5.1.31 НАПБ
А.01.001-2004;

12) електрощити не оснащені схемами
підключення споживачів з
пояснювальними написами і вказаним
значенням номінального струму, що є
порушенням п. 5.1.22 НАПБ А.01.001-2004;

13) кількість та розміри евакуаційних
виходів з будівель і приміщень, їхні
конструктивні й планувальні рішення,
умови не відповідають протипожежним
вимогам норм, що є порушенням п. 4.3.1 НАПБ
А.01.001-2004;

14) не проводиться технічне
обслуговування АПС відповідно до
чинних вимог із відповідними записами
до спеціального журналу, що є
порушенням п. 6.1.2 НАПБ А.01.001-2004;

15) на базі відпочинку не встановлений
порядок (система) оповіщення людей про
пожежу, з яким ознайомлені всі
працівники, що є порушенням п. 3.7 НАПБ
А.01.001-2004.

Судом також встановлено, що пп.6,7,8 Акту
перевірки на момент прийняття рішення
були усунені відповідачем.

Відповідно до пп.3.10-3.14 п.3 Порядку
проведення перевірок органами
Державної інспекції техногенної
безпеки України, затвердженого наказом
міністра з надзвичайних ситуацій
України від 25.05.2012 року № 863 за
результатами проведеної перевірки
суб'єкта господарювання посадовою
особою органу Держтехногенбезпеки
України складається акт перевірки
додержання (виконання) вимог
законодавства у сферах пожежної і
техногенної безпеки, цивільного
захисту, контролю за діяльністю
аварійно-рятувальних служб згідно з
уніфікованою формою (далі - акт
перевірки). Посадова особа органу
Держтехногенбезпеки України зазначає
в акті перевірки стан додержання і
виконання вимог законодавства у сферах
пожежної, техногенної безпеки,
цивільного захисту суб'єктом
господарювання, а в разі невиконання -
детальний опис виявленого порушення з
посиланням на відповідну вимогу
законодавства.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
саме детального опису виявлених
перевіркою порушень в акті № 114 від
30.04.2014 року не міститься,є лише
відмітка «так» чи «ні» -навпроти
вказаних в Акті питань, що підлягали
перевірці.

Слід також зазначити, що звертаючись до
суду з даним позовом, позивач не вказав
у позові, які саме конкретно порушення
встановлені перевіркою, що стали
підставою для звернення до суду з
приводу застосування до відповідача
заходів реагування (а.с.9).

Так, колегія суддів наголошує, що
підставою для задоволення позову в
даному випадку та застосування
заходів реагування до відповідача
шляхом повного зупинення роботи бази
відпочинку може бути саме фактична
наявність порушень, що створює реальну
та невідворотну загрозу життю та
здоров'ю людей.

Колегія суддів вважає, що у суду
відсутні підстави для висновку про
існування реальної та невідворотньої
загрози життю та здоров'ю людей, які
знаходяться на базі відпочинку,
оскільки вказані обставини щодо
наявності порушень вказаних в акті
перевірки не доведено позивачем
належними чином.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

В якості підстави виявлення порушень
законодавства з питань пожежної і
техногенної безпеки, цивільного стану
території, будівлі та приміщень бази
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, розташованої
за адресою: АДРЕСА_1, що створюють
загрозу життю та здоров'ю людей позивач
посилається на інформацію, зазначену в
акті перевірки № 114 від 30.04.2014 року .

Крім того, суд першої інстанції
посилався на те, що 30.04.2014 року відносно
ОСОБА_2 було складено протокол ОДП №052040
про адміністративне правопорушення
відповідно до ст. 188-8 Кодексу України,
на підставі якого 30.04.2014 року винесено
постанову про накладення
адміністративного стягнення на ОСОБА_2
за порушення вимог пожежної безпеки на
виробництві .

Будь-яких інших доказів на
підтвердження наявності порушень, що
створюють загрозу життя та здоров'ю
людей на базі відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1», позивачем не надано.

Між тим, на думку колегії суддів, судом
першої інстанції безпідставно не
прийнято до уваги надані відповідачем
на захист своєї правової позиції
письмові докази.

Як вбачається з матеріалів справи,
фізичної особі-підприємцю ОСОБА_2 на
праві приватної власності належить
база відпочинку Курортний готель
«ІНФОРМАЦІЯ_1», розташована за адресою:
АДРЕСА_1, яка також є і директором цієї
бази відпочинку.

Матеріалами справи підтверджується, що
база відпочинку є сезонним об'єктом,
який починає діяти з 28 червня щорічно,
до цього моменту база відпочинку
знаходиться на «несезонній
консервації» - електроенергія
вимикається, водопостачання
відключено, майно, в тому числі, і
протипожежний інвентар вивозиться в
небезпечне місце, штатні працівники
відсутні орієнтовно до 20 червня
щорічно.

З матеріалів справи та наданих
додатково відповідачем під час
апеляційного розгляду справи
документів вбачається:

Щодо п.2 Акту перевірки (база відпочинку
не забезпечена необхідною кількістю
води для здійснення пожежогасіння
(виходячи з вимог будівельних норм та
інших документів), що є порушенням п. 6.3
НАПБ А.01.001-2004) - перевіряючим не
зафіксовано наявність або відсутність
води в пожежній ємкості на 18 куб.м., яка
знаходиться на території бази та не
вказано в чому саме полягає порушення
вимог протипожежної безпеки,
встановлених п.6.3.НАПБ А.01.001-2004, у
зв'язку з чим на думку колегії суддів
дане порушення встановлене перевіркою
є недоведеним.

Щодо п.3 Акту перевірки ( черговий
персонал бази відпочинку не
забезпечений індивідуальними засобами
захисту органів дихання для
організації евакуації людей в разі
виникнення пожежі, що є порушенням п.
7.1.17 НАПБ А.01.001-2004;

Відповідно до п.7.1.17 НАПБ А.01.001-2004
черговий персонал готелів та готельних
комплексів, гуртожитків,мотелів,
кемпінгів,санаторієв, баз відпочинку,
профілакторієв із будинками висотою у
2 поверхи і вище та кількість місць
для проживання 50 осіб і більше має бути
забезпечений індивідуальними
засобами захисту органів дихання для
організації евакуації людей у разі
виникнення пожежі.

Матеріалами справи підтверджується, що
проектом забудови курортного готелю
«ІНФОРМАЦІЯ_1» передбачено 40 місць для
проживання, черговий персонал цього
готелю забезпечений респіраторами в
кількості 4 шт.

За зазначених обставин, на думку
колегії суддів, порушення вказаного
перевіряючим в п.3 Акту перевірки не
існує.

Щодо п.4 Акту перевірки ( відсутній
захист будівлі від прямих попадань
блискавки і вторинних її проявів, що є
порушенням п. 5.1.35 НАПБ А.01.001-2004).

Проектом забудови спального корпусу
курортного готелю «ІНФОРМАЦІЯ_1» який
був узгоджений УНПД ГУМНС України в
Одеській області від 21.04.2005року №46-601 та
пройшов комплексну експертизу 26.01.2006
року згідно висновку №282/05 не було
передбачено улаштування
блискавкозахисту. Крім того цього не
вимагалось і під час здачі об'єкту в
експлуатацію, що підтверджується
відсутністю зауважень з боку Одеської
державної інспекції ПБ та ОП в АПК та
СКС та Головного управління МНС
України в Одеській області.

Колегія суддів акцентує увагу на те, що
згідно п.5.1.35 НАПБ А.01.001-2004 захист
будівель, споруд, та зовнішніх
установок від прямих попадань
блискавки і вторинних її проявів має
виконуватися відповідно до вимог РД
34.21.122.87 «Інструкція з улаштування
блискавкозахисту будівель і споруд»,
яка призначена для фахівців, що
проектують будівлі і споруди, тому ця
інструкція повинна виконуватись при
розробці проектів будівель і споруд, і
саме фахівці з проектування повинні
визначатися чи є необхідність на
конкретному об'єкті встановлювати
споруду блискавкозахисту.

Крім того під час апеляційного
розгляду справи, відповідачем надані
фотознімки розташованої поруч з базою
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» металевої
споруди з наявним блискавкозахистом,
яка є значно вищою за висотою ніж
будівля бази відпочинку .

Таким чином, позивачем не доведено
наявність вини ОСОБА_2 у зв'язку з
відсутністю на будівлі належної їй
бази відпочинку споруди
блискавкозахисту, а так саме і
необхідність його влаштування.

Щодо п.5 Акту перевірки (дерев'яні
конструкції дахових приміщень
адміністративно-побутових та спальних
корпусів не піддавались вогнезахисній
обробці, що є порушенням п. 4.2.6 НАПБ
А.01.001-2004).

Відповідно до п.4.2.6. НАПБ А.01.001-2004
дерев'яні конструкції в будинках усіх
ступенів вогнестійкості, крім V,
повинні піддаватися вогнезахисній
обробці, за винятком вікон, дверей,
воріт, підлоги, вбудованих меблів,
стелажів, якщо в будівельних нормах
не зазначені інші вимоги. Пошкодження
вогнезахисних покриттів (штукатурки,
спеціальних фарб, лаків, обмазок тощо)
будівельних конструкцій, горючих
оздоблювальних і теплоізоляційних
матеріалів, повітроводів, металевих
опор та перегородок повинні негайно
усуватись.

Після виконання вогнезахисних робіт
підрядною організацією за участю
замовника має бути складений акт про
виконані роботи. Після закінчення
термінів дії обробки (просочення) та у
разі втрати або погіршання
вогнезахисних властивостей обробку
(просочення) треба повторити. Перевірку
стану вогнезахисної обробки
(просочення) слід проводити не менше
одного разу на рік зі складанням
акта перевірки.

З наданої відповідачем копії акту про
приймання-здачу робіт по вогнегасній
обробці від 18.06.2008 року, вбачається,що
відповідно до договору №46 від 12.06.2008
року виконавцем - Одеським обласним
спец РСП ПР було виконано роботи по
вогнезахисної обробці дерев'яних
конструкцій горищних приміщень
спального корпуса на 24 номера на
території бази відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_2 що не
відповідає відомостям зазначеним
перевіряючим в Акті перевірки про
непроведення вогнезахисної обробці
дерев'яних конструкції дахових
приміщень адміністративно-побутових
та спальних корпусів вказаної бази
відпочинку.

Крім того колегія суддів зазначає, що
перевіряючим інспектором ніяким чином
не було зафіксовано втрати, або
погіршення вогнезахисної обробки
дерев`яних конструкцій дахових
приміщень адміністративно-побутових
та спальних корпусів бази відпочинку.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що позивачем не доведено
належними і допустимими доказами
відсутність вогнезахисної обробки на
вказаному об'єкті і наявності у зв'язку
з цим порушення п. 4.2.6 НАПБ А.01.001-2004.

Щодо п.9 Акту перевірки( з'єднання,
відгалуження та окінцювання проводів і
кабелів не здійснюються за допомогою
опресування, зварювання, паяння або
затискачів, що є порушенням п. 5.1.34 НАПБ
А.01.001-2004)

Відповідно до п. 5.1.34 НАПБ А.01.001-2004 замір
опору ізоляції електричних мереж та
електроустановок має проводитися в
особливо вологих та жарких приміщеннях
у зовнішніх установках, а також у
приміщеннях із хімічно активним
середовищем у повному обсязі не рідше
1 разу на рік, в інших випадках-1 раз на 2
роки, якщо інші терміни не обумовлені
правилами технічної експлуатації.

Наявними в матеріалах справи
протоколами лабораторних випробувань
за 2010, 2011, 2012, 2014 роки підтверджується
проведення відповідачем випробувань
електроустаткування та спростовується
наявність порушення, вказаного в п.9
Акту перевірки.

Щодо п.10 Акту перевірки(допускається
улаштування та експлуатація
тимчасових електромереж, що є
порушенням п. 5.1.9 НАПБ А.01.001-2004).

Колегія суддів зазначає, що в акті
перевірки не вказано в якій саме
частині приміщення це зроблено, не
додано фотознімків на підтвердження
цих обставин, а тому вважає
недоведеними вказані обставини.

Щодо п.11 Акту перевірки (не
встановлений порядок відключення
напруги з електрообладнання, силових
та контрольних кабелів на випадок
пожежі, що є порушенням п. 5.1.31 НАПБ
А.01.001-2004).

Пунктом 5.1.31 НАПБ А.01.001-2004 передбачено,
що на кожному об`єкті повинен бути
встановлений порядок відключення
напруги від електрообладнання, силових
та контрольних кабелів на випадок
пожежі. При цьому електроживлення
систем пожежної автоматики,
протипожежного водопостачання та
експлуатаційного (аварійного)
освітлення має бути не відключеним.

Вказане в цьому пункті не відповідає
дійсності, оскільки перевіряючим
інспектором не взято до уваги, що на
базі відпочинку існує загальний
порядок відключення напруги від
електрообладнання, коли відповідальна
особа вимикає єдиний на всю базу
електрощит, знеструмлює все
електрообладнання бази відпочинку, при
цьому АПС працює на акумуляторі 12
годин.

Щодо п.12 Акту перевірки ( електрощити не
оснащені схемами підключення
споживачів з пояснювальними написами і
вказаним значенням номінального
струму, що є порушенням п.5.1.22 НАПБ
А.01.001-2004).

Вказане порушення було усунуте
відповідачем станом на 02.07.2014 року, при
цьому відповідач пояснював, що на
момент перевірки база відпочинку не
працювала, тому встановлені
пояснювальні написи були оновлені з
початком сезону.

Щодо п.13 Акту перевірки (кількість та
розміри евакуаційних виходів з
будівель і приміщень, їхні
конструктивні й планувальні рішення,
умови не відповідають протипожежним
вимогам норм, що є порушенням п.4.3.1 НАПБ
А.01.001-2004).

Відповідно до п.4.3.1 НАПБ А.01.001-2004
евакуаційні шляхи і виходи повинні
втримуватися вільними, нічим не
захаращуватися і у разі виникнення
пожежі забезпечувати безпеку під час
евакуації всіх людей, які перебувають
у приміщеннях будівель і споруд.
Кількість та розміри евакуаційних
виходів з будівель і приміщень, їхні
конструктивні й планувальні рішення,
умови освітленості, забезпечення не
задимленості, протяжність шляхів
евакуації, їх облицювання (оздоблення)
повинні відповідати протипожежним
вимогам будівельних норм.

В матеріалах справи міститься проект
забудови бази відпочинку Курортний
готель «ІНФОРМАЦІЯ_1», з пункту 5 якого
вбачається, що протипожежні заходи
виконані у відповідності до вимог ДБН
В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека об`єктів
будівництва». Базу відпочинку з
моменту прийняття в експлуатацію не
було реконструйовано або добудовано.
Доказів того, що евакуаційні виходи з
будівель і приміщень бази відпочинку
чимось захаращені в матеріалах справи
не має.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів
приходить до висновку, що відповідачем
не було порушено п. 4.3.1 НАПБ А.01.001-2004).

Щодо п.14 Акту перевірки (не проводиться
технічне обслуговування АПС
відповідно до чинних вимог із
відповідними записами до спеціального
журналу, що є порушенням п.6.1.2 НАПБ
А.01.001-2004).

Відповідно до п.6.1.2 НАПБ А.01.001-2004)
будівлі, приміщення, та споруди повинні
обладнуватися установками пожежної
сигналізації та пожежогасіння
відповідно до чинних
нормативно-правових актів, які в
установленому порядку узгоджені з
органами державного пожежного
нагляду. Апаратура й обладнання, що
входять до складу установок, повинні
відповідати чинним стандартам,
технічним умовам, документації заводів
виробників, мати сертифікат якості і
бути без дефектів.

З матеріалів справи вбачається, що
актом виконаних робіт від 30.06.2014 року №
6-39 відповідно до договору №39 від 02.01.2014
р. було здійснено технічне
обслуговування АПС бази відпочинку.

Крім того, колегія суддів наголошує, що
у п. 6.1.2 НАПБ А.01.001-2004 міститься лише
вимога до наявності установок
пожежної сигналізації, а не її
техобслуговування, у зв'язку з чим
вважає некоректним посилання
перевіряючого на цей пункт НАПБ
А.01.001-2004 та вважає недоведеним
позивачем вказане порушення.

Щодо п.15 Акту перевірки ( на базі
відпочинку не встановлений порядок
(система) оповіщення людей про пожежу, з
яким ознайомлені всі працівники, що є
порушенням п. 3.7 НАПБ А.01.001-2004)

Пунктом 3.7 НАПБ А.01.001-2004 встановлено, що
на підприємстві повинен бути
встановлений порядок (система)
оповіщення людей про пожежу, з яким
необхідно ознайомити всіх працівників.
У приміщеннях на видних місцях біля
телефонів слід вивішувати таблички із
зазначенням номера телефону для
виклику пожежної охорони.

Доданою відповідачем під час
апеляційного розгляду копією акту
прийомки до експлуатації установки
пожежної сигналізації від 30.09.2007 року
підтверджується існування на базі
відпочинку працюючої системи АПС, що ї
є на думку колегії суддів порядком
оповіщення людей про пожежу, тобто за
допомогою звукової сигналізації.

Колегія суддів приймає до уваги
пояснення відповідача про те, що
таблички з номером телефону для
виклику пожежної охорони були на
момент перевірки відсутніми, оскілки
база відпочинку на той момент не
працювала, та вважає що це порушення є
малозначним та було усунуте
відповідачем станом на 02.07.2014 року.

Судом першої інстанції не прийнято до
уваги посилання відповідача на
наявність постанови Овідіопольського
районного суду Одеської області у
справі № 509/2022/14-а від 29.05.2014 року, якою
визнано протиправною та скасовано
постанову державного інспектора з
пожежного нагляду Овідіопольського
районного сектору ДСНС в Одеській
області від 30.04.2014 року про накладення
на ОСОБА_2 адміністративного стягнення,
оскільки вказаним рішенням суду не
встановлено обставин щодо відсутності
з боку відповідача порушень, виявлених
перевіркою від 30.04.2014 року, або усунення
відповідачем таких порушень. Але
колегія суддів зазначає, що як в
протоколі про адміністративне
правопорушення від 30.04.2014 року відносно
ОСОБА_2 так і в постанові від 30.04.2014 року
не має посилань на порушення, які були
виявлені під час перевірки 30.04.2014 року.
Згідно вказаних документів ОСОБА_2 було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за невиконання
припису про усунення порушень вимог
законодавства у сфері пожежної та
техногенної безпеки № 136 від 21.05.2013
року, у зв'язку з чим зазначені
документи не можуть являтися належними
та допустимими доказами на
підтвердження порушень, встановлених
перевіркою позивача 30.04.2014 року

Що стосується доводів апелянта про те,
що її як суб'єкта господарювання,
якому належить база відпочинку на 40
місць неправомірно віднесено до
суб'єктів господарювання з високим
ступенем ризику, колегія суддів вважає
їх необгрунтованими, з огляду на
наступне.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України № 306 від 29.02.2012року
одним із критеріїв, за якими
оцінюються ступень ризику від
провадження господарської діяльності
у сфері техногенної та пожежної
безпеки є- кількість людей,що постійно
або тимчасово можуть перебувати
одночасно на об'єкті .

Частиною третьою вищевказаної
постанови передбачено, що до суб'єктів
господарювання з високим ступенем
ризику відносяться суб'єкти, у
власності, володінні,користуванні яких
перебувають: об'єкти з масовим
перебуванням людей, зокрема
аеропорти,морські,річкові,залізничні
та автомобільні вокзали
республіканського та обласного
значення, станції метрополітенів.

Відповідач вважає,що законодавець
словом «зокрема» чітко визначив
конкретний перелік об'єктів зазначених
у цьому пункті,а база відпочинку на 40
місць не може бути визначена як об'єкт
з масовим перебуванням людей.

Колегія суддів вважає хибною таку
думку відповідача, оскільки згідно
словника сінонімами цього слова є
слова »окремо»,»скажімо», які не
вживаються для визначення виключного
переліку.

На думку колегія суддів перебування на
базі відпочинку одночасно 40 людей теж
можливо вважати масовим перебуванням
людей, а тому фізична особа-підприємець
ОСОБА_2. цілком правомірно вважається
суб'єктом господарювання з високим
ступенем ризику.

З урахуванням викладеного, суд
апеляційної інстанції вважає що
проведеною формально перевіркою
позивача не доведено наявності
порушень, які утворюють загрозу життю
та здоров'ю людей, які знаходяться на
базі відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», а деяка
частина порушень вже усунута
відповідачем. Крім того колегія суддів
приймає до уваги те, що вказана база
відпочинку яка передбачена для
відпочинку тільки в літній період, в
цей час вже не функціонує , тому вважає
недоцільним застосувати заходи
реагування у сфері державного нагляду
у вигляді повного зупинення роботи
бази відпочинку фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, розташованої
за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
опечатування (опломбування) всіх
дверей (воріт) будівель, приміщень,
території та їх знеструмлення з
опечатуванням (опломбуванням)
пристроїв відключення джерел
електропостачання (або інших
електромереж, електроприладів,
пристроїв, обладнання і установок) до
повного усунення порушень вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки.

Таким чином, враховуючи, що судом
першої інстанції порушені норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, а
також, що висновки суду не відповідають
обставинам справи, судова колегія,
керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 202 КАС України,
вважає необхідним, скасовуючи
постанову суду першої інстанції,
прийняти нову постанову, якою
Головному управлінню Державної служби
України з надзвичайних ситуацій в
Одеській області у задоволенні позову
відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 195; 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 202;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч. 5 ст.
254 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О ВИ Л А :

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 - задовольнити
повністю.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 02 липня 2014
року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у
задоволенні адміністративного позову
Головного управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій в
Одеській області - відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв