Справа № 824/2275/14-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 824/2275/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Лелюк О.П.
Суддя-доповідач: Залімський І. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернівецькій області на постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 19 серпня 2014
року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернівецькій області про визнання
протиправним та скасування рішення , -

В С Т А Н О В И В :

В червні 2014 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до
Чернівецького окружного
адміністративного суду із позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернівецькій області про визнання
протиправним та скасування рішення.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 19 серпня 2014
року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 19 серпня 2014
року скасувати, прийняти нове рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, що призвело до
неповного з'ясування обставин справи і,
як наслідок, невірного вирішення
справи та прийняття необґрунтованої
постанови.

Сторони у справі повноважних
представників у судове засідання не
направили, хоча повідомлялись про дату,
час та місце апеляційного розгляду
справи, що підтверджується матеріалами
справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, колегія суддів визнала за
можливе розглянути апеляційну скаргу в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін,
виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та вбачається із матеріалів
справи, 20 січня 2014 року між товариством
з додатковою відповідальністю
«Трембіта» (орендодавець) та ФОП ОСОБА_2
(орендар) укладено договори оренди
приміщення №№ 4, 6, 7.

Згідно пунктів 1.1 указаних договорів
орендодавець передає орендарю для
платного користування протягом
строку, встановленого договорами,
нежилі приміщення, зазначені у пунктах
2.1 договорів, а орендар зобов'язується
користуватися цими нежилими
приміщеннями відповідно до умов цих
договорів і оплачувати таке
користування відповідно до умов та в
порядку , встановлених пунктом 4
договорів, а після закінчення строку
користування повернути їх в тому ж
стані, в якому він їх отримав з
урахуванням нормального зносу.

Відповідно до пунктів 2.1 та 2.2 договору
оренди №4 об'єктом оренди є нежиле
приміщення площею 71,0 кв.м. в будівлі
літ. «А» за адресою: АДРЕСА_1; мета
оренди - розміщення пивоварні.

Відповідно до пунктів 2.1 та 2.2 договору
оренди №6 об'єктом оренди є нежиле
приміщення площею 47,0 кв.м. в будівлі
літ. «А» за адресою: АДРЕСА_1; мета
оренди - розміщення кафе-бару.

Відповідно до пунктів 2.1 та 2.2 договору
оренди №7 об'єктом оренди є нежиле
приміщення площею 25,0 кв.м. в будівлі
літ. «А» за адресою: АДРЕСА_1; мета
оренди - розміщення піцерії.

Посадовою особою Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Чернівецькій області на підставі
службової записки начальника
позапланових перевірок Черножукової
Л.І. від 05 травня 2014 року проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2

Перевірку проведено на об'єкті
будівництва: орендовані нежитлові
приміщення у товариства з додатковою
відповідальністю «Трембіта» в будівлі
літ. «А» за адресою: АДРЕСА_1, а саме:
частини приміщень піцерії загальною
площею 25,00 кв.м.; приміщення пивоварні
загальною площею 71,00 кв.м.; частина
приміщень кафе-бару загальною площею 47
кв.м.

За результатами перевірки складено акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм від 12
травня 2014 року.

В ході перевірки встановлене та
зафіксоване в акті порушення позивачем
вимог частини 8 статті 39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», що полягає в експлуатації
без введення в експлуатацію після
реконструкції частини приміщень
піцерії загальною площею 25,00 кв.м;
приміщення пивоварні загальною площею
71,00 кв.м; частини приміщень кафе-бару
загальною площею 47 кв.м. (договори
оренди приміщень від 20 січня 2014 року за
№4, №6, №7). Також зазначено, що об'єкт на
АДРЕСА_1, відноситься до IV категорії
складності відповідно до ДСТУ -
НБВ.1.2-16:2013 та додатку М ДБН А.2.2-3-2012.

12 травня 2014 року посадовими особами
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Чернівецькій області складено
протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, який містить
висновки, аналогічні тим, що зазначені
в Акті перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від 12
травня 2014 року, а також містить запис
особи, уповноваженою фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 та
присутньою під час проведення
перевірки, про непогодження зі
зробленими висновками.

12 травня 2014 року посадовими особами
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Чернівецькій області складено припис
про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил. З метою
усунення виявлених порушень від
позивача вимагалось приведення об'єкту
будівництва (частина орендованих у
товариства з додатковою
відповідальністю «Трембіта»
нежитлових приміщень в будівлі літ. «А»
за адресою: АДРЕСА_1, а саме: частини
приміщень піцерії загальною площею 25,00
кв.м; приміщення пивоварні загальною
площею 71,00 кв.м; частина приміщень
кафе-бару загальною площею 47 кв.м.) у
відповідності до вимог чинного
містобудівного законодавства шляхом
введення його в експлуатацію у порядку,
визначеному чинним законодавством в
термін до 11 червня 2014 року.

26 травня 2014 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю в
Чернівецькій області винесено
постанову №15/14 про накладення штрафу
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності фізичну
особу-підприємця ОСОБА_2 Відповідно до
даної постанови позивача визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого абз.4 пункту 6 частини 2
статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» та
накладено штраф у розмірі 450660,00 грн.

Не погоджуючись з указаною постановою
та приписом суб'єкта владних
повноважень, вважаючи їх
протиправними, фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до
суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги ФОП
ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач не є субєктом
правопорушення в розумінні Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та не може
нести відповідальності за порушення у
сфері містобудівної діяльності, а тому
вказані рішення є протиправними та
підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується із
вказаним висновком, зважаючи на таке.

Згідно частини 8 статті 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» від 17 лютого
2011 року №3038-VI експлуатація закінчених
будівництвом об'єктів, не прийнятих
(якщо таке прийняття передбачено
законодавством) в експлуатацію,
забороняється.

Відповідно до абз.4 пункту 6 частини 2
статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за правопорушення:
експлуатація або використання об'єктів
будівництва, не прийнятих в
експлуатацію, а також наведення
недостовірних даних у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації чи
акті готовності об'єкта до
експлуатації: об'єктів IV категорії
складності - у розмірі трьохсот
сімдесяти мінімальних заробітних плат.

Проаналізувавши вказані норми колегія
суддів погоджується із висновком суду
першої інстанції про те, що
відповідальність за експлуатацію або
використання об'єктів будівництва, не
прийнятих в експлуатацію, а також
наведенні недостовірних даних у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації чи акті готовності
об'єкта до експлуатації (об'єктів IV
категорії складності), несуть виключно
суб'єкти містобудування - замовники
будівництва об'єктів (у разі
провадження містобудівної діяльності),
або ті, що виконують функції замовника
і підрядника одночасно.

Рішенням господарського суду
Чернівецької області від 23 грудня 2013
року у справі №926/1213/13 визнано за
товариством з додатковою
відповідальністю «Трембіта» право
власності на нежитлові приміщення в
будівлі літ. «А» АДРЕСА_1 загальною
площею 1326,20 кв.м, в т.ч. щодо приміщень
піцерії, пивоварні, кафе-бару. В ході
судового розгляду справи №926/1213/13 було
встановлено, що ФОП ОСОБА_4 з метою
реалізації права на свободу
підприємницької діяльності з дозволу
власника земельної ділянки здійснив
реконструкцію належних товариству з
додатковою відповідальністю
«Трембіта» нежитлових приміщень.

Відповідно до частини 1 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Судом першої інстанції встановлено, що
вказані вище нежилі приміщення
належать товариству з додатковою
відповідальністю «Трембіта», а їх
реконструкцію було проведено ФОП
ОСОБА_4 у 2011 році, тобто до укладення
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2
договорів оренди приміщень 20 січня 2014
року №№4, 6, 7. Більш того, умовами
вказаних договорів оренди не
передбачене право орендаря проводити
реконструкції чи перебудови приміщень
та визначено обов'язок орендаря після
закінчення строку користування
повернути нежилі приміщення в тому ж
стані, в якому він їх отримав з
урахуванням нормального зносу.

Отже, реконструкцію об'єкта
будівництва, який перевіряв
відповідач, проводив не позивач, а тому
останній в даному випадку не є
суб'єктом містобудування, який є
замовником будівництва об'єктів (у разі
провадження містобудівної діяльності),
або який виконує функції замовника і
підрядника одночасно, а є лише
орендарем нежилих приміщень, не
прийнятих в експлуатацію, тому не може
нести відповідальність за
правопорушення, передбачене абзацом 4
пункту 6 частини 2 статті 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності».

Отже, постанова про накладення на
позивача штрафу є протиправною.

Відповідно до декларації фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 про готовність
об'єкта до експлуатації АДРЕСА_1,
зазначений об'єкт має ІІІ категорію
складності.

Разом з цим, в ході проведеної
позапланової перевірки Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю в Чернівецькій області
орендовані позивачем нежилі
приміщення в АДРЕСА_1 були визначенні
як об'єкти, що відносяться до IV
категорії складності відповідно до
ДСТУ - НБВ.1.2-16:2013 та додатку М ДБН
А.2.2-3-2012. Виходячи з цього, в приписі від
12 травня 2014 року позивача зобов'язано,
привести об'єкт будівництва у
відповідність до вимог чинного
містобудівного законодавства шляхом
введення його в експлуатацію у порядку,
визначеному чинним законодавством в
термін до 11 червня 2014 року.

Згідно із ч.2 ст.39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, що належать до IV
і V категорій складності, здійснюється
на підставі акта готовності об'єкта до
експлуатації шляхом видачі органами
державного архітектурно-будівельного
контролю сертифіката у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

Акт готовності об'єкта до експлуатації
підписується замовником, генеральним
проектувальником, генеральним
підрядником або підрядником (у разі
якщо будівельні роботи виконуються без
залучення субпідрядників),
субпідрядниками, страховиком (якщо
об'єкт застрахований).

Порядком прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 13 квітня 2011 року
№461, передбачено, що повноваження
подавати документи про готовність
об'єкта до експлуатації має тільки
замовник.

Таким чином, зобов'язання позивача як
орендаря нежилих приміщень, який не є
замовником будівництва, привести
об'єкт будівництва IV категорії
складності у відповідності до вимог
чинного містобудівного законодавства
шляхом введення його в експлуатацію у
порядку, визначеному чинним
законодавством, є протиправним, а тому
оскаржуваний припис підлягає
скасуванню.

Необхідно також звернути увагу, що
відповідно до акту перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
12 травня 2014 року посадовими особами
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Чернівецькій області позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 було
проведено на підставі службової
записки начальника позапланових
перевірок Черножукової Л.І. від 05
травня 2014 року.

Однак, проведення позапланових
перевірок на підставі службових
записок посадових осіб Інспекцій
державного архітектурно-будівельного
контролю Порядком здіснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 року №553, не передбачено.

Відповідно до п.7 Порядку здіснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 року №553, позаплановою
перевіркою вважається перевірка, яка
не передбачена планом роботи інспекції
і однією з підстав для проведення
позапланової перевірки є вимога
правоохоронних органів про проведення
перевірки.

Колегія суддів вважає
необґрунтованими доводи відповідача
стосовно того, що підставою проведення
перевірки слугував лист слідчого УМВС
України в Чернівецькій області від 27
лютого 2014 року №4/702.

Так, вказаним листом начальнику
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Чернівецькій області Маковійчуку В.Д.
було направлено для виконання
постанову про призначення
позапланової ревізії у ПП ОСОБА_4 у
кримінальному провадженні №0000130
від 11 лютого 2014 року.

Згідно із постановою старшого слідчого
СУ УМВС України в Чернівецькій області
від 27 лютого 2014 року зобов'язано
Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю в
Чернівецькій області провести
позапланову перевірку підприємця
ОСОБА_4 з питань дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
проектних рішень під час
реконструкції, експлуатації
нежитлових будівель літ. «А» загальною
площею 3060,50 кв.м АДРЕСА_1 та нежитлових
приміщень підвалу і першого поверху
загальною площею 212,50 кв.м в житловому
будинку літ. «А» АДРЕСА_1 та під
ресторан та готель.

Отже, відповідача зобов'язано провести
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, а
не фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2.

Доводи відповідача про те, що вимога
правоохоронних органів щодо
проведення перевірки стосувалась
об'єкта будівництва вцілому колегія
суддів не враховує, адже вони не
підтверджені жодними доказами.

Враховуючи наведені обставини в
сукупності, судова колегія вважає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
прийшов до обґрунтованого висновку
щодо протиправності оскаржуваних
рішень відповідача. Отже, постанова
суду першої інстанції про задоволення
позовних вимог є законною та
обґрунтованою, а доводи апеляційної
скарги не спростовують висновки суду
першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та
статті 200 КАС України, суд апеляційної
інстанції залишає скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду
першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Чернівецькій області
залишити без задоволення, а постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 19 серпня 2014
року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст.ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Залімський І. Г.

Судді
Смілянець Е. С.

Сушко О.О.