Справа № 761/31657/14-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Маліновська В.М.
Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 року 17 год.
45 хв. м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді
Глущенко Я.Б.,

суддів
Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

при секретарі
Строяновській О.В.,

за участю:

представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Кандидата у народні депутати
України в одномандатному виборчому
окрузі №223 ОСОБА_3 до Дільничної
виборчої комісії з виборів народних
депутатів України №000001 одномандатного
виборчого округу №223, третя особа -
Кандидат у народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі №223
ОСОБА_4 про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії, за
апеляційною скаргою Кандидата у
народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі №223
ОСОБА_3 на постанову Шевченківського
районного суду м. Києва від 26 жовтня 2014
року,

В С Т А Н О В И В :

26 жовтня 2014 року кандидат у народні
депутати України ОСОБА_3 звернувся у
суд з позовом до дільничної виборчої
комісії з виборів народних депутатів
України №000001 одномандатного виборчого
округу №223, за участю третьої особи -
кандидата у народні депутати України
ОСОБА_4, в якому просив визнати
протиправними дії дільничної комісії
щодо видачі бюлетенів для голосування
в одномандатному виборчому окрузі №223
особам, виборчі адреси яких
знаходяться поза межами цього
одномандатного виборчого округу та
зобов'язати відповідача визнати
голосування на цій дільниці
одномандатного виборчого округу
недійсним.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 26 жовтня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить її скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції дійшов висновку, що виборці,
включені до списку виборців на
спеціальній виборчій дільниці,
утвореній у слідчому ізоляторі, мають
право голосу на виборах депутатів не
лише у загальнодержавному виборчому
окрузі, а й в одномандатному виборчому
окрузі, виходячи з того, що їх виборчою
адресою за законом є установа
виконання покарань.

Проте, з таки висновком суду не можна
погодитися.

Колегією суддів установлено, що
позивач є кандидатом у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі №223, висунутий
Політичною партією Всеукраїнське
об'єднання «Свобода».

Із матеріалів справи вбачається, що 26
жовтня 2014 року о 08 год. 10 хв. офіційним
спостерігачем від ПП ВО «Свобода»
ОСОБА_5 складено акт про порушення
дільничною виборчою комісією №000001
частини 3 статті 85 Закону України «Про
вибори народних депутатів України»,
яке полягає у безпідставній видачі
виборчого бюлетеня для голосування в
одномандатному виборчому окрузі особі,
яка має право голосу на виборах
депутатів лише у загальнодержавному
окрузі.

Зазначене порушення стало підставою
для звернення до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, висновкам суду першої
інстанції та доводам апелянта, судова
колегія виходить із наступного.

Основні засади, організацію і порядок
проведення виборів народних депутатів
визначає Закон України «Про вибори
народних депутатів України».

Відповідно до частин 1, 2 статті 2
вказаного Закону вибори депутатів є
загальними. Право голосу на виборах
депутатів мають громадяни України,
яким на день голосування виповнилося
вісімнадцять років. Громадяни України,
які мають право голосу, є виборцями.
Підставою реалізації виборцем свого
права голосу на виборах є його
включення до списку виборців на
виборчій дільниці.

Згідно частини 3 статті 2 Закону
документом, який підтверджує особу та
громадянство України виборця на
виборах депутатів, є, зокрема, картка
(довідка) установи виконання покарань
або слідчого ізолятора, що повинна
містити: прізвище, ім'я, по батькові,
число, місяць, рік народження,
громадянство, фотокартку особи, підпис
керівника та печатку установи (для
осіб, які перебувають в установах
виконання покарань або слідчих
ізоляторах).

Частиною 10 статті 2 вказаного Закону
визначено, що виборець, який проживає
або на день проведення голосування на
виборах депутатів перебуває на
території іноземної держави, а також
громадянин України, якому тимчасово
змінено місце голосування (без зміни
виборчої адреси) на іншу виборчу
дільницю поза межами одномандатного
округу, до якого такий виборець
віднесений на підставі відомостей
Державного реєстру виборців про його
виборчу адресу, має право голосу на
виборах депутатів лише у
загальнодержавному окрузі. Реалізація
цього права забезпечується включенням
виборця до списку виборців на
відповідній виборчій дільниці із
зазначенням, що такий виборець отримує
лише бюлетень для голосування у
загальнодержавному окрузі.

Зазначеній нормі кореспондують
приписи абзацу 2 частини 3 статті 85
Закону, згідно з якими виборцю, який
відповідно до вищевикладеної норми має
право голосу лише у загальнодержавному
окрузі, видається виборчий бюлетень у
порядку, визначеному цією статтею, для
голосування тільки у
загальнодержавному окрузі.

Враховуючи викладені норми, особі, яка
має право голосу лише у
загальнодержавному окрузі, видається
виборчий бюлетень для голосування
тільки у загальнодержавному окрузі. У
випадку, якщо виборча адреса виборця
знаходиться за межами відповідного
одномандатного округу, останній не має
права голосу на такому окрузі за умови,
якщо він не включений до списку
виборців такого одномандатного
виборчого округу у встановленому
законом порядку.

При цьому, для включення виборця до
списку виборців одномандатного
виборчого округу визначальною є його
виборча адреса.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону
України «Про Державний реєстр
виборців» виборчою адресою виборця є
адреса його житла або місця
перебування виборця чи інша адреса, що
замінює адресу житла виборця, яка є
підставою для віднесення виборця до
відповідної виборчої дільниці.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив, зокрема, з
того, що відповідно до пункту 5 статті 8
Закону України «Про Державний реєстр
виборців» виборчою адресою виборця,
який відбуває покарання у вигляді
арешту, позбавлення або обмеження волі,
є адреса установи виконання покарань.

Зважаючи на викладене, суд дійшов
висновку, що виборчою адресою виборця,
включеного до списку виборців цієї
дільниці, є відповідна спеціальна
дільниця, а тому, відмова у видачі
виборчого бюлетеня для голосування в
одномандатному виборчому окрузі
суперечитиме вимогам Закону.

Разом з тим, судом встановлено, що
спірні правовідносини склались на
спеціальній виборчій дільниці №000001,
створеній в приміщенні Київського
слідчого ізолятора за адресою: м. Київ,
вул. Дегтярівська, 13.

Не погоджуючись із таким висновком
суду, апелянт стверджує, що відповідно
до частини 1 статті 4 Закону України
«Про попереднє ув'язнення» слідчі
ізолятори є установами для тримання
осіб, щодо яких як запобіжний захід
обрано тримання під вартою або до яких
застосовано тимчасовий чи
екстрадиційний арешт.

Відповідно до частини 2 статті 11
Кримінально-виконавчого кодексу
України установами виконання покарань
є: арештні доми, кримінально-виконавчі
установи, спеціальні виховні установи
(далі - виховні колонії), слідчі
ізолятори у випадках, передбачених цим
Кодексом.

Частиною 3 статті 18 вказаного Кодексу
передбачено, що слідчі ізолятори
виконують функції виправних колоній
мінімального рівня безпеки із
загальними умовами тримання і
виправних колоній середнього рівня
безпеки стосовно засуджених, які
залишені для роботи з господарського
обслуговування.

Також, частиною 1 статті 89 цього Кодексу
визначено, що осіб, вперше засуджених
до позбавлення волі за злочини
невеликої або середньої тяжкості чи
необережні тяжкі злочини, може бути за
їхньою згодою залишено у слідчому
ізоляторі чи направлено у виправну
колонію максимального рівня безпеки
для роботи з господарського
обслуговування.

Враховуючи приведені норми, слідчі
ізолятори відносяться як до установ
виконання покарань, так і до установ
для тримання осіб, щодо яких
застосовані визначені кримінальним
процесуальним законодавством
запобіжні заходи.

З огляду на викладене, колегія суддів
не погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що усі виборці,
включені до списку виборців на
спеціальній дільниці ДВК №000001 мають
право голосу на виборах депутатів
одномандатного виборчого округу №223.

Враховуючи наявний в матеріалах справи
акт про виявлене порушення Закону
України «Про вибори народних депутатів
України», складний офіційним
спостерігачем від політичної партії ВО
«Свобода», судова колегія вважає, що
вимога позивача про визнання
протиправними дій дільничної виборчої
комісії №000001 одномандатного виборчого
округу №223 щодо видачі бюлетенів для
голосування в цьому одномандатному
виборчому окрузі особам, виборчі
адреси яких знаходяться поза межами
даного округу, підлягає задоволенню.

Разом з тим, судова колегія вважає, що
вимога позивача про зобов'язання
відповідача визнати голосування на
виборчій дільниці №000001 одномандатного
виборчого округу №223 недійсним,
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
92 Закону України «Про вибори народних
депутатів України» дільнична виборча
комісія може визнати голосування на
виборчій дільниці недійсним у разі
встановлення нею порушень вимог цього
Закону, внаслідок яких неможливо
достовірно встановити результати
волевиявлення виборців, лише за таких
обставин як виявлення фактів
незаконного голосування у кількості,
що перевищує п'ять відсотків кількості
виборців, які отримали виборчі
бюлетені на виборчій дільниці. Факт
незаконного голосування, за приписом
цієї норми, проявляється, серед іншого,
у голосуванні особами, які не мають
права голосу, у голосуванні виборцями,
яким на підставі частини третьої
статті 7 Закону України "Про Державний
реєстр виборців" тимчасово змінено
місце голосування (без зміни виборчої
адреси) на іншу виборчу дільницю поза
межами одномандатного округу, до якого
вони відносяться на підставі
відомостей Державного реєстру
виборців про їх виборчу адресу, що
внесені до списку виборців на
відповідній виборчій дільниці та
безпідставно отримали виборчі
бюлетені для голосування в
одномандатному окрузі.

Аналіз наведеної норми свідчить про те,
що визнання голосування на виборчій
дільниці недійсним можливе лише за
умови встановлення факту незаконного
голосування у кількості, що перевищує
п'ять відсотків голосів виборців, які
отримали виборчі бюлетені на виборчій
дільниці.

Зважаючи на наведене, колегія суддів не
приймає як належний доказ наявності
підстав, передбачених пунктом 1 частини
1 статті 92 Закону України «Про вибори
народних депутатів України», наданий
позивачем акт від 26 жовтня 2014 року,
складений о 08 год. 10 хв., адже з його
змісту випливає, що такий складено
стосовно одного виборця, якому
тимчасово змінено місце голосування,
поза межами одномандатного виборчого
округу, до якого він віднесений згідно
даних Державного реєстру виборців. При
цьому, в акті не містяться відомостей
про те, що один виборець, стосовно якого
складено акт, кількісно перевищує п'ять
відсотків кількості виборців, які
отримали виборчі бюлетені на виборчій
дільниці.

Ураховуючи викладене, судова колегія
не вбачає підстав для задоволення
другої вимоги позивача.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Таким чином, судова колегія доходить
висновку, що постанова суду першої
інстанції не відповідає вимогам
приведеної норми.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 4 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом порушено
норми матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 172, 177, 179, 195, 198, 202, 205,
207 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Кандидата у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі №223 ОСОБА_3
задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного
суду м. Києва від 26 жовтня 2014 року
скасувати.

Адміністративний позов Кандидата у
народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі №223
ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Дільничної
виборчої комісії №000001 одномандатного
виборчого округу №223 щодо видачі
бюлетенів для голосування в
одномандатному виборчому окрузі №223
особам, виборчі адреси яких
знаходяться поза межами
одномандатного виборчого округу.

У решті позову Кандидату у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі №223 ОСОБА_3 відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддя О.М. Романчук

Головуючий суддя

Глущенко Я.Б.

Судді:

Пилипенко О.Є.

Романчук О.М