Справа № 2а/0370/287/11
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2014 року
м. Київ К/800/38672/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Логвиненка
А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Ягодинської митниці на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 09.03.2011 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12.07.2013 року
у справі за позовом фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 до Ягодинської
митниці про визнання нечинними рішення
про визначення митної вартості та
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформлені чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
від 18.10.2010 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2011 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернулася до
Волинського окружного
адміністративного суду з позовом до
Ягодинської митниці про визнання
нечинними рішення про визначення
митної вартості та картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформлені чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України від 18.10.2010 року.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 09.03.2011 року
адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 було
задоволено повністю. Визнано
протиправними та скасовано рішення про
визначення митної вартості товару №
201000006/2010/102190/1 від 18.10.2010 року та картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформлені чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України № 201000006/0/102267 від 18.10.2010
року.

Ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12.07.2013 року
апеляційну скаргу Ягодинської митниці
було залишено без задоволення, а
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 09.03.2011 року -
без змін.

У касаційній скарзі Ягодинська
митниця, не погоджуючись з даними
рішеннями, посилаючись на допущені
судами першої та апеляційної інстанцій
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
09.03.2011 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 12.07.2013 року та прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга Ягодинської митниці
задоволенню не підлягає, оскільки
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана вірно, а доводи касаційної
скарги є необґрунтованими і не надають
підстав, які передбачені статтями 225 - 229
Кодексу адміністративного судочинства
України для зміни чи скасування
судових рішень.

Судами встановлено, що на підставі
зовнішньоекономічного контракту
купівлі-продажу товару № 17/2009/DЕ від
17.02.2009 року укладеного між позивачем та
«Vion Sales West BV», Нідерланди, додаткових
угод до нього та специфікації № 102 від
15.10.2010 року, позивач 18.10.2010 року ввіз на
територію України товар: - сало
свійських свиней бокове заморожене в
обрізках, у кількості 20 004 кг. у розмірі
125936,74 грн. визначеною за ціною
контракту, тобто за ціною 0,47 євро за 1
кг.

Для митного оформлення даного товару
декларантом ТзОВ «Брок-Сервіс» були
подані Ягодинській митниці документи,
а саме: контракт № 17/2009/DE від 17.02.2009 року
з додатками; специфікація № 102 від
15.10.2010 року; рахунок - фактура № 5440463 від
15.10.2010 року; ВМД № 201010002.2010.209645 від 18.10.2010
року; попередня митна декларація №
201010001.2010.111545 від 15.10.2010 року; міжнародна
товарно-транспортна накладна СМR № 0315939
від 15.10.2010 року; договір про перевезення
№ 26/2010/РL- від 12.10.2010 року; ДМВ-1 від 18.10.2010
року; висновок державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
№ 05.03.02-03/40557 від 15.06.2009 року; сертифікат
про походження товару № S 986160 від 15.10.2010
року та ветеринарне свідоцтво Ч-28 № 075500
від 18.10.2010 року.

Митним Кодексом України передбачено,
що переміщення через митний кордон
України товарів та інших предметів
підлягає митному оформленню, яке
відповідно до частини 2 статті 27 цього
Кодексу завершується тільки після
здійснення встановлених
законодавством України необхідних для
цього товару видів контролю.

Згідно із статтею 88 Митного кодексу
України, декларант виконує всі
обов'язки і несе у повному обсязі
відповідальність, передбачену цим
Кодексом, незалежно від того, чи він є
власником товарів і транспортних
засобів, які переміщуються через
митний кордон України, митним брокером
чи іншою уповноваженою особою.
Декларант зобов'язаний: здійснити
декларування товарів і транспортних
засобів відповідно до порядку,
встановленого цим Кодексом; на вимогу
митного органу пред'явити товари і
транспортні засоби для митного
контролю і митного оформлення; надати
митному органу передбачені
законодавством документи і відомості,
необхідні для виконання митних
процедур; сплатити податки і збори.

Згідно із статтею 259 Митного кодексу
України, митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є їх ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, обчислена відповідно до
положень цього Кодексу.

Статтею 262 Митного кодексу України
передбачено, що митна вартість товарів
і метод її визначення заявляються
(декларуються) митному органу
декларантом під час переміщення
товарів через митний кордон України
шляхом подання декларації митної
вартості. Порядок та умови
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, встановлюються Кабінетом
Міністрів України, а порядок
заповнення декларацій митної вартості
- спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади в галузі
митної справи.

Згідно із положеннями статті 265
Митного кодексу України, митний орган
здійснює контроль правильності
визначення митної вартості товарів
згідно з положеннями Митного кодексу.
Митний орган має право впевнитися в
достовірності або точності будь-якої
заяви, документа чи декларації, поданої
для цілей визначення митної вартості,
або за наявності обґрунтованих
сумнівів у достовірності поданих
декларантом відомостей митний орган
може самостійно визначити митну
вартість товарів, що декларуються,
послідовно застосовуючи методи
визначення митної вартості,
встановлені цим Кодексом, на підставі
наявних в нього відомостей в тому числі
цінової інформації ідентичних чи
подібних (аналогічних) товарів з
коригуванням, що здійснюється згідно з
цим Кодексом.

Статтею 266 Митного кодексу України
передбачено, що визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, здійснюється за такими
методами:

1) за ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

3) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

4) на основі віднімання вартості;

5) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

6) резервного.

Основним є метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути
визначена за методом 1 згідно з
положеннями статті 267 цього Кодексу,
проводиться процедура консультацій
між митним органом та декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості
відповідно до вимог статей 268 і 269 цього
Кодексу. У ході таких консультацій
митний орган та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, відповідно до вимог статей 268 і
269 цього Кодексу за основу може братися
або ціна, за якою оцінювані ідентичні
або подібні (аналогічні) товари були
продані в Україні не пов'язаному з
продавцем покупцю відповідно до вимог
статті 271, або обчислена відповідно до
вимог статті 272 цього Кодексу вартість
товарів.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на розсуд
декларанта.

У разі, якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
встановлених статтею 273 цього Кодексу.

Декларуючи договірну вартість товару в
розмірі 125936,74 грн., тобто, за основним
(першим) методом за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції), встановленим статтею 266
Митного кодексу України, фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 керувалася
умовами контракту № 17/2009/DЕ від 17.02.2009
року з врахуванням доповнень до
контракту та специфікації № 102 до
даного договору.

Для підтвердження митної вартості
товару позивачем було надано митному
органу всі документи, передбачені
статтею 7 «Порядку декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України»,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 1766 від 20.12.2006 року.

З митної декларації від 18.10.2010 року
вбачається, що Ягодинською митницею у
графі «Для відміток митниці»
зазначено: Рішення про визначення
митної вартості товарів № 201000006/2010/102190/1
від 18.10.2010 року та видана картка відмови
в прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України № 201000006/0/102267 від 18.10.2010
року.

У відповідності до пункту 3 Порядку
оформлення та використання Картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України, затвердженого наказом
ДМСУ № 1227 від 12.12.2005 року у Картці
повинні бути у стислому вигляді
зазначені причини відмови з посиланням
на норми законодавства України, а також
вичерпні роз'яснення вимог, виконання
яких забезпечує можливість прийняття
декларації, митного оформлення чи
пропуску цих товарів.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
зверталась з листами до Ягодинської
митниці, та надала документи для
підтвердженої заявленої декларантом
митної вартості, однак за результатами
розгляду даних документів митний орган
повідомив, що підстав для відміни
прийнятих митним органом рішень про
визначення митної вартості товарів
відсутні.

Також, відповідно до положень наказу
Державної митної служби від 17.03.2008 року
№ 230 «Про затвердження Порядку випуску
товарів у вільний обіг під гарантійні
зобовязання при ввезенні їх на митну
територію України» з метою
підтвердження заявленої митної
вартості було з власної ініціативи
подано додаткові документи а саме :
прайс-лист фірми «Vion Sales West BV»,
комерційну пропозицію іншого
виробника аналогічного товару фірми
«Jan Zandbergen», калькуляцію заводу
виробника та платіжне доручення в
іноземній валюті № 359 від 15.10.2010 року.

Ягодинською митницею як умову
прийняття митної декларації визначено
виконання вимог, зазначених у картці
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України № 201000006/0/102267 від 18.10.2010
року, а саме - приведення рівня митної
вартості у відповідність до рішення
про визначення митної вартості товару
№ 201000006/2010/102190/1
від 18.10.2010 року, чим фактично
зобов'язано позивача погодитись з
визначеною Ягодинською митницею ціною
товару на підставі резервного методу.

Відповідно до пункту 11 Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 20.12.2006 року № 1766, для підтвердження
митної вартості товарів на вимогу
митного органу декларант зобов'язаний
подати додаткові документи.

Отже, з урахуванням наведеного,
Ягодинською митницею недоведена
правомірність прийняття оскаржуваного
рішення про визначення митної вартості
та картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України.

Відповідачем як підставу відмови в
прийнятті митної декларації фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 зазначено
невідповідність заявленої декларантом
митної вартості товару, митна вартість
нижча за довідкову інформацію ДМСУ.
Однак, діюче законодавство України не
містить даної підстави для відмови.

Указом Президента України від 10 лютого
1996 року № 124/96 «Про заходи щодо
вдосконалення конюнктурно-цінової
політики у сфері зовнішньоекономічної
діяльності» утворено Державний
інформаційно-аналітичний центр
моніторингу зовнішніх товарних ринків
(Держзовнішінформ), з покладенням на
нього функцій з моніторингу зовнішніх
експортних товарних ринків та цін, що
складаються на таких ринках,
формування конюнктурно-інформаційної
системи. Надання інформаційної,
консультативної, експертної допомоги
підприємствам, установам та
організаціям. Відповідно до наказу
Міністерства зовнішніх економічних
звязків і торгівлі України від 8 серпня
1996 року № 506 «Про застосування статті 4
Указу Президента України від 10 лютого
1996 року № 124/96» фахівцями
Держзовнішінформу проводиться
моніторинг відповідних ринків з
використанням таких інформаційних
джерел:

- біржові котирування;

- контрактна практика поставок товарів;

- прейскуранти та відпускні ціни
українських товаровиробників;

- комерційні пропозиції, листи,
протоколи намірів, прейскуранти та
каталоги на продукцію відомих фірм,
порівняльні індекси цін;

- звіти та довідки
торговельно-економічних місій у складі
посольств України за кордоном тощо.

Відповідно до експертного висновку ДП
«Держзовнішінформ» № 9/1890 від 17.12.2010
року контрактна ціна 0,47 євро/кг на сало
свиней заморожене бокове в обрізках
виробництва Нідерландів на умовах
поставки FCA
м. Ольст/м.Апельдорн/м.Астен,
Нідерланди, що постачається згідно з
Інвойсом № 5440463
від 15.10.2010 року до контракту № 17/2009 DЕ
від 17.02.2009 року відповідала рівню
відпускних цін компанії -
постачальника «Vion Sales West BV» на даний
товар при поставках в Україну на умовах
поставки FCA м.
Ольст/м. Апельдорн/м. Астен, Нідерланди,
на дату підписання відповідного
вищевказаного інвойсу № 5440463 від 15.10.2010
року.

Судами також встановлено, що
Ягодинською митницею вищевказаний
експертний висновок не був взятий до
уваги, хоча листом Державної митної
служби України № 11/2-7737 повідомлено
митні органи, що відповідно до листа
Міністерства зовнішніх економічних
зв'язків і торгівлі України від 07.10.1996
року № 25-28/215 експертні висновки,
підготовлені Держзовнішінформом,
мають чинність офіційних експертиз
стосовно умов виконання
імпортно-експортних контрактів, рівнів
цін за цими контрактами та повинні
братися до уваги митними органами при
здійсненні цінового контролю.
Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 29 березня 2001 року
№ 310 «Питання Міністерства економіки»
Державний інформаційно-аналітичний
центр моніторингу зовнішніх товарних
ринків віднесено до сфери управління
Міністерства економіки України.

Враховуючи, що Ягодинською митницею
при прийнятті рішення було використано
лише довідку Державної митної служби
України, що не може в повній мірі
відображати правильність прийнятого
митним органом рішення про визначення
митної вартості товарів та
неможливість застосувати інші методи
визначення митної вартості товару, суд
першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов
обгрунтовного висновку, визнавши
протиправними та скасувавши рішення
про визначення митної вартості товару
№ 201000006/2010/102190/1 від 18.10.2010 року та картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформлені чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України № 201000006/0/102267 від 18.10.2010
року.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій, є законними і не підлягають
скасуванню, оскільки суди, всебічно
перевіривши обставини справи, вирішили
спір у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин; в
них повно відображені обставини, що
мають значення для справи, висновки
судів щодо встановлених обставин і
правові наслідки є правильними, а
доводи касаційної скарги їх не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Ягодинської митниці -
залишити без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 09.03.2011 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12.07.2013 року
у справі за позовом фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 до Ягодинської
митниці про визнання нечинними рішення
про визначення митної вартості та
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформлені чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
від 18.10.2010 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Є. Донець

А.О.
Логвиненко

В.Ф. Мороз