Справа № 808/4300/14
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року Справа № 808/4300/14
м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд, у складі
головуючого судді Нечипуренка О.М., за
участю секретаря Петрусь Д.К.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали адміністративної
справи

за позовною заявою: Державної
податкової інспекції у Комунарському
районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у
Запорізькій області

до Приватного підприємства
"Будоптимсервіс"

про арешт коштів на рахунках платника
податків, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Державної податкової
інспекції у Комунарському районі м.
Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій
області до Приватного підприємства
"Будоптимсервіс", в якій позивач
просить застосувати арешт коштів на
рахунках платника податків -
відповідача, у банках, обслуговуючих
такого платника податків.

Позивач зазначає, що відповідач не має
джерел погашення наявного у
відповідача податкового боргу, проте у
нього наявні відкриті розрахункові
рахунки в установах банків. Тому є всі
правові підстави для накладення арешту
на всі кошти та інші цінності
відповідача, що знаходяться в
установах банку.

04.07.2014 відкрито провадження у
адміністративній справі №808/4300/14 та
призначено до судового розгляду на
16.07.2014.

16.07.2014 від позивача до суду надійшло
клопотання про розгляд справи без
участі його представника. На заявлених
позовних вимогах наполягає.

У судове засідання, призначене на 16.07.2014
відповідач, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового засідання, не прибув.

Згідно із ч. 11 ст. 35 КАС України у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Судові повістки надсилались
відповідачу на адресу наявну в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців.

Відтак, відповідач є таким, що належним
чином повідомлений про дату, час та
місце судового засідання.

За приписами ч. 4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

За змістом ч. 4 ст. 128 КАС України у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

За таких обставин суд дійшов висновку
щодо можливості розгляду справи за
відсутності представників сторін на
підставі наявних у справі матеріалів.

Враховуючи неявку у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
суд керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України не
здійснював фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Розглянувши матеріали справи та
документи, надані сторонами додатково,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд вважає позовні вимоги
такими, що не підлягають задоволенню, з
наступних підстав.

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд вирішує справи на підставі
Конституції та законів України, а
також міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно до ст.19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Як вбачається з матеріалів справи
Приватне підприємство "Будоптимсервіс"
(далі - Відповідач) згідно свідоцтва про
державну реєстрацію 30.10.2007р.
зареєстроване як юридична особа за
адресою: 69063, м. Запоріжжя, вул. Леженка,
буд. 6.

Відповідач перебуває на податковому
обліку в ДПІ у Комунарському районі
М.Запоріжжя Головного управління
Міндоходів в Запорізькій області.

Відповідач, згідно розрахунку
заборгованості та довідки по запиту
користувача має заборгованість у сумі
2748715,44 грн., а саме

Загальна заборгованість по ПДВ (14010100)-
1221651,31 грн.

29.07.2013р. нараховано основного платежу
по податковому повідомленню-рішенню
№ від 07.05.2013р.-977321,04 грн.

29.07.2013р. нараховано штрафних санкцій по
податковому повідомленню-рішенню
№ від 07.05.2013р.-244330,27 грн.

Загальна заборгованість по податку на
прибуток -1527064,13 грн.

29.07.2013р. нараховано основного платежу
по податковому повідомленню-рішенню
№ від 07.05.2013р.-1221651,30 грн.

29.07.2013р. нараховано штрафних санкцій по
податковому повідомленню-рішенню
№ від 07.05.2013р.-305412,83 грн.

Листом від 31.01.2013р. №525-2/09-005 від
старшого слідчого з ОВС СУ ДПС у
Запорізькій області надійшов
обвинувальний вирок Жовтневого
районного суду м. Запоріжжя про
притягнення директора ПП
"Будоптимсервіс" до кримінальної
відповідальності за ч.3 ст. 212 КК
України.

Відповідно до п. 58.4. ст. 58 ПКУ у разі коли
судом за результатами розгляду
кримінального провадження про
кримінальне правопорушення, предметом
якого є податки, збори, винесено
обвинувальний вирок, що набрав
законної сили, або винесено рішення про
закриття кримінального провадження за
нереабілітуючими підставами,
відповідний контролюючий орган
зобов'язаний визначити податкові
зобов'язання платника податків за
податками та зборами, несплата
податкових зобов'язань за якими
встановлена судовим рішенням, та
прийняти податкове
повідомлення-рішення про нарахування
платнику таких податкових зобов'язань
і застосування стосовно нього штрафних
(фінансових) санкцій у розмірах,
визначених цим Кодексом.

Згідно п. 102.1. ст. 102 ПКУ контролюючий
орган, крім випадків, визначених
пунктом 102.2 цієї статті, має право
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань платника податків у
випадках, визначених цим Кодексом, не
пізніше закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
контролюючий орган не визначає суму
грошових зобов'язань, платник податків
вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку.

Відповідно до п.п 102.2. ст. 102 ПКУ грошове
зобов'язання може бути нараховане або
провадження у справі про стягнення
такого податку може бути розпочате без
дотримання строку давності,
визначеного в абзаці першому пункту 102.1
цієї статті, якщо посадову особу
платника податків (фізичну особу -
платника податків) засуджено за
ухилення від сплати зазначеного
грошового зобов'язання або у
кримінальному провадженні винесено
рішення про його закриття з
нереабілітуючих підстав, яке набрало
законної сили.

Пунктом 59.1. ст. 59 Податкового кодексу
встановлено, що у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 ст. 59 Податкового кодексу
встановлено, що податкова вимога
надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

Пунктом 59.4. ст. 59 Податкового кодексу
встановлено, що податкова вимога
надсилається також платникам податків,
які самостійно подали податкові
декларації, але не погасили суми
податкових зобов'язань у встановлені
цим Кодексом строки, без попереднього
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

У зв'язку з несплатою платником
податків узгоджених сум податкових
зобов'язань, ДПІ вживалися заходи щодо
стягнення податкової заборгованості у
встановленому законодавством порядку.

09.08.2013р. на адресу Відповідача
направлена податкова вимога від
09.08.2013р. № 288-22.

Статтею 67 Конституції України та п.п.
16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачений
обов'язок платників податків
сплачувати податки та збори у строки та
в розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

Підпунктом 20.1.33 п.20.1 ст.20 Податкового
кодексу України передбачено право
контролюючих органів звертатися до
суду щодо накладення арешту на кошти та
інші цінності платника податків, що
знаходяться в банку, у разі, якщо у
платника податків, який має податковий
борг, відсутнє майно та/або його
балансова вартість менша суми
податкового боргу, та/або таке майно не
може бути джерелом погашення
податкового боргу.

Тобто, право звертатися до суду з
позовом про накладення арешту на кошти
та інші цінності платника податку
виникає у податкового органу в разі
одночасної наявності двох умов:
наявність у платника податків
податкового боргу та відсутність майна
для його погашення.

З наведеної вище норми пп. 20.1.33 п. 20.1 ст.
20 ПК України вбачається, що податковий
орган повинен надати суду докази
наявності у платника податків кошти та
інших цінності такого платника
податків, що знаходяться в банку.

Проте, в матеріалах справи відсутні
будь-які докази наявності у
відповідача будь-яких коштів чи інших
цінностей, що знаходяться в банку.

З огляду на викладене, звернення
податкового органу до суду щодо
накладення арешту на кошти та інші
цінності такого платника податків, що
знаходяться в банку, є зверненням щодо
арешту майна, що належить платнику
податків.

Суд вважає необґрунтованими посилання
позивача, як на підставу для
застосування виняткового способу
забезпечення виконання платником
податків його обов'язків щодо сплати
останніх у вигляді накладення арешту
на кошти та інші цінності такого
платника податків, лише на наявність у
відповідача узгодженого податкового
боргу та відсутності майна, яке може
бути джерелом погашення податкового
боргу, оскільки контролюючим органом
не надано доказів існування майна, на
яке може бути накладений арешт.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що викладені в позовній заяві вимоги
позивача є такими, що не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Державної
податкової інспекції у Комунарському
районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у
Запорізькій області відмовити у
повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції

Постанова в повному обсязі у
відповідності до вимог ст. 160 КАС
України оформлена і підписана 20.10.2014.

Суддя О.М.
Нечипуренко