Справа № 824/2175/14-а
Суддя: Огородник Анатолій Петрович
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 жовтня 2014 р. м. Чернівці
Справа № 824/2175/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі
головуючого судді Огородника А.П. при
секретарі судового засідання
Граматовичу М.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у м.
Чернівцях Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області

про скасування рішення

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Васійчука
С.І.,-

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2014 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (далі-позивач)
звернувся до Чернівецького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м. Чернівцях
Головного управління Міндоходів у
Чернівецькій області (далі-відповідач)
про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення від 14 березня 2014 року за
№ та рішення про застосування
штрафних санкцій від 14 березня 2014 року
№.

Позивач обґрунтовує свої позовні
вимоги тим, що висновки які зроблені в
акті фактичної перевірки від 25
січня 2014 р. №7/17/НОМЕР_1 не відповідають
фактичним обставинам справи,
оскільки, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у трудових
відносинах з фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 до 09 січня 2014
року не перебували, а тому на думку
позивача у нього і не виникало
обов'язку утримувати та перераховувати
до бюджету податок на доходи найманих
працівників та єдиний соціальний
внесок, а тому прийняті податкові
повідомлення - рішення від 14 березня 2014
року за № та № є
протиправними та необґрунтованими .

Крім того, на думку позивача, ДПІ у
Сторожинецькому районі не мала права
проводити фактичну перевірку з
питань повноти обчислення та
своєчасності внесення до бюджету
податку на доходи фізичних осіб та
єдиного соціального внеску, а ДПІ у м.
Чернівцях не мала права приймати на
підставі її результатів оскаржувані
рішення.

Також позивач вказує, що інспекторами
ДПІ у Сторожинецькому районі під час
проведення Фактичної перевірки грубо
порушено підпункт 75.1.3. пункту 75.1 статті
75 та пункт 80.6. статті 80 Податкового
кодексу України шляхом розгляду під
час перевірки питань не передбачених
законодавством та наказом начальника
ДПІ у Сторожинецькому районі від 15.01.14
№8.

Відповідач на адресу суду направив
заперечення на позовну заяву. Згідно
поданого заперечення на
адміністративний позов відповідач
просив відмовити в задоволенні
позовних вимог, мотивуючи це тим, що
діяв відповідно до чинного
законодавства. В ході перевірки
встановлено, що Позивач здійснював
підприємницьку діяльність з
використанням праці найманих
працівників без оформлення трудових
відносин. Чинним законодавством не
допускається приховування від
податкових органів будь-якої
інформації з питань оплати праці,
оскільки приховування виплат
заробітної плати ("зарплата в
конвертах") призводить до зменшення
перерахування суми податку з доходів
фізичних осіб в бюджет.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених в
адміністративному позові, та просив
суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти позову з
підстав, викладених у запереченні на
позовну заяву, та просив суд відмовити
у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 21.07.2014р. був
допитаний свідок ОСОБА_6.

Свідок ОСОБА_6 надав суду покази про
те, що працює старшим державним
інспектором у державній податковій
інспекції у Сторожинецькому районі
Головного управління Міндоходів у
Чернівецькій області. Згідно виданого
розпорядження Сторожинецької
районної державної адміністрації
створено робочу групу з питань
легалізації виплати заробітної плати
і зайнятості населення. До робочої
групи входили крім інших суб"єктів
владних повноважень, представники
районної державної адміністрації,
управління Пенсійного Фонду України
в Сторожинецькому районі та державної
податкової інспекції в
Сторожинецькому районі. З метою
виконання завдань, покладених на
робочу групу, крім інших суб"єтів
господарювання було перевірено чи
легально виплачується заробітна
плата працівникам, які працювали у
приватного підприємця ОСОБА_1 Під час
перевірки було виявлено три особи,
які працювали у ФОП ОСОБА_1, без
належним чином оформлених
документів. Працівниками, які
працювали у вказаного приватного
підприємця було надано пояснення. Під
час відбирання пояснень від
працівників ФОП ОСОБА_1 працівниками
робочої групи з питань легалізації
виплати заробітної плати і
зайнятості населення тиск не
чинився.

На підставі ч.3 ст. 160 КАС України в
судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови. Про час складання постанови
у повному обсязі повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частини постанови в судовому засіданні
з урахуванням вимог ст. 167 КАС України.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
розглянувши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини в
справі, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення проти позову,
дослідивши та оцінивши надані докази в
сукупності, проаналізувавши
законодавство, яке регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1)
зареєстрований як фізична особа
підприємець, чернівецькою міською
радою від 11.10.2004 року.

Позивач здійснює торгівельну
діяльність у за адресою: АДРЕСА_1.

У періоді з 01.01.2014 року ФОП ОСОБА_1
здійснював господарську діяльність ,
обравши спрощену систему
оподаткування.

Згідно розпорядження Сторожинецької
районної державної адміністрації
Чернівецької області від 03.08.2011 року
утворено районну робочу групу з
питань легалізації виплати
заробітної плати і зайнятості
населення та затверджено Положення
про районну робочу групу з питань
легалізації виплати заробітної плати
і зайнятості населення.

Згідно п.1 Положення про районну
робочу групу з питань легалізації
виплати заробітної плати і
зайнятості населення передбачено що
районна робоча група з питань
легалізації виплати заробітної плати
і зайнятості населення є постійно
діючим дорадчим органом, що
утворюється при районній державній
адміністрації.

Пунктом 4 Положення про районну
робочу групу з питань легалізації
виплати заробітної плати і
зайнятості населення передбачено що
районна робоча група відповідно до
покладених на неї завдань проводить
роботу зі збирання та моніторингу
інформації про факти нелегальної
виплати заробітної плати і
зайнятості населення.

Відповідно до п.6 Положення про районну
робочу групу з питань легалізації
виплати заробітної плати і
зайнятості населення робочу групу
очолює заступник голови районної
державної адміністрації. До складу
робочої групи входять представники
районної державної адміністрації,
управління Пенсійного Фонду України в
Сторожинецькому районі, РЕМу,
районного відділу УМВС в
Чернівецькій області, прокуратури
району, державної податкової інспекції
в Сторожинецькому районі,
контрольно-ревізійного відділу,
відділення соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань
Сторожинецької районної виконавчої
дирекції ФССТВП, а також за згодою -
представники об"єднань, організацій
роботодавців, профспілок та інших
громадських організацій.

Відповідно до довідки №1 від 09
січня 2014 року начальником відділу з
питань праці та соціального-трудових
відносин УПСЗН Сторожинецької РДА
Малайком Д.Д., старшим державним
інспектором відділу доходів і зборів
з фізичних осіб Романюком Д.Г.,
головним спеціалістом з питань праці
та соціально-трудових відносин УПСЗН
Сторожинецької РДА Опаєць О.В.,
головним державним податковим
інспектором відділу ОФО СДПІ ОСОБА_6,
головним спеціалістом з кадрів
Пенсійного Фонду України в
Сторожинецькому районі Яновським В.В.
проведено обстеження дотримання
законодавства про оплату праці та
реєстрацію найманих працівників в
приватного підприємця ОСОБА_1 В ході
перевірки у ФОП ОСОБА_1 було виявлено 5
працівників без оформлення трудових
договорів; з них двоє працівників
відмовилися від будь-яких пояснень,
громадянинка ОСОБА_11 у письмовій
формі відмовилась від надання
пояснень.

Судом досліджено пояснення від 09.01.2014
року ОСОБА_11, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Так, 09.01.2014 року ОСОБА_11, відмовилась
від дачі пояснень.

ОСОБА_5 , в надала пояснення, в яких
вказувала, що з 15 січня 2013 року
працювала у ФОП ОСОБА_1 За роботу
отримувала 2000 грн. в місяць, однак
трудових угод з ФОП ОСОБА_1 не
укладала. (а.с. 53).

В поясненні ОСОБА_4 від 09.01.2014 року,
вказано що він працює вантажником у
ОСОБА_1 з 13 серпня 2013 року, отримує
заробітну плату у розмірі 18000 грн. у
місяць, трудового договору з
підприємцем не укладав (а.с. 54).

Згідно положень статті 75 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що
здійснюється за місцем фактичного
провадження платником податків
діяльності, розташування
господарських або інших об'єктів права
власності такого платника. Так,
перевірка здійснюється контролюючим
органом щодо дотримання норм
законодавства з питань регулювання
обігу готівки, порядку здійснення
платниками податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності ліцензій, патентів, свідоцтв,
у тому числі про виробництво та обіг
підакцизних товарів, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами).

Відповідно до положень п.80.2. ст.80
ПКУ фактична перевірка може
проводитися на підставі рішення
керівника контролюючого органу,
оформленого наказом, копія якого
вручається платнику податків або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції, під розписку до
початку проведення такої перевірки, та
за наявності хоча б однієї з таких
обставин: у разі отримання в
установленому законодавством порядку
інформації про використання праці
найманих осіб без належного оформлення
трудових відносин та виплати
роботодавцями доходів у вигляді
заробітної плати без сплати податків
до бюджету, а також здійснення фізичною
особою підприємницької діяльності без
державної реєстрації.

В період з 15 по 24 січня 2014 року на
підставі направлень від 15.01.2014 р. № 11, №
12 та Наказу № 8 від 15.01.2014р. посадовими
особами Державної податкової
інспекції у Сторожинецькому районі
Чернівецької області з метою
встановлення повноти обчислення та
своєчасності внесення до бюджету сум
податку з доходів фізичних осіб та
оформлення трудових відносин з
працівниками на підставі норм
Податкового Кодексу (пп.80.2.7 п. 80.2 ст.80)
та інформації, отриманої від
Управління праці та соціального
захисту населення Сторожинецької
районної державної адміністрації саме
була проведена фактична перевірка
фізичної особи ОСОБА_1.

Посадових осіб відповідача було
допущено до перевірки.

За наслідками перевірки був складений
акт № 7/17/НОМЕР_1 від 25.01.2014 року.

В ході перевірки було встановлено, що
Позивач здійснював підприємницьку
діяльність з використанням праці
найманих працівників ОСОБА_4 мешканця
АДРЕСА_2, ОСОБА_5 мешканки АДРЕСА_3 та
ОСОБА_11 мешканки АДРЕСА_4 без
оформлення з ними трудових відносин до
14.01.2014 року.

На підставі акту перевірки № 7/17/НОМЕР_1
від 25.01.2014 року податковим органом
винесено податкове повідомлення -
рішення від 14 березня 2014 року за
№, яким донараховано податок на
доходи найманих працівників на суму
6187,50 грн. (в т. ч. 4950,00 грн. основного
платежу та 1237,50 грн. штрафних санкцій)
та рішення про застосування штрафних
санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску від 14
березня 2014 року №1, яким
донараховано єдиний соціальний внесок
на суму 13998,60 грн. (в т.ч. 13332,00 грн.
основного платежу та 666,60 грн. штрафних
санкцій),

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
проводити відповідно до законодавства
перевірки і звірки платників податків
(крім Національного банку України), у
тому числі після проведення процедур
митного контролю та/або митного
оформлення.

Так, фактична перевірка
проводилась у ФОП ОСОБА_1 на підставі
п.п 80.2.7 п. 8.2 ст.80 ПКУ, яким чітко
визначено, що фактична перевірка
проводиться у разі отримання
інформації в установленому порядку про
використання праці найманих
працівників без належного оформлення
трудових відносин та виплати
роботодавцями доходів у вигляді
заробітної плати без сплати податків
та зборів до бюджету.

Відповідно до ст.24 Кодексу
Законів про працю України трудовий
договір укладається, як правило, в
письмовій формі. Трудовий договір
вважається укладеним і коли наказу чи
розпорядження не було видано, але
працівник фактично приступив до
роботи.

Як вбачається з матеріалів
справи, а саме: з акту перевірки №
7/17/НОМЕР_1 від 25.01.2014 року, пояснень від
09.01.2014р. ОСОБА_4 та ОСОБА_5, довідки №1
від 09.01.2014 року та пояснень свідка
ОСОБА_6, використовуючи працю найманих
працівників з 15 січня 2013р. ОСОБА_5 та з
13 серпня 2013 р. ОСОБА_4, трудові договори
ФОП ОСОБА_1 з вищезазначеними
працівниками не укладав до 14.01.2014
року, що і стало підставою для
нарахування вищевказаної суми ПДФО та
єдиного соціального внеску.

Відповідно до ст. 1 Закону України
від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР "Про
оплату праці", із змінами та
доповненнями (далі - Закон № 108),
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Відповідно до ст. 5 Закону № 108
організація оплати праці здійснюється
на підставі: законодавчих та інших
нормативних актів; генеральної угоди
на державному рівні; галузевих,
регіональних угод; колективних
договорів; трудових договорів.

Статтею 30 Закону № 108 передбачено, що
при кожній виплаті заробітної плати

власник або уповноважений ним орган
повинен повідомити працівника про такі
дані, що належать до періоду, за який
провадиться оплата праці:

а) загальна сума заробітної плати з
розшифровкою за видами виплат;

б) розміри і підстави утримань із
заробітної плати;

в) сума заробітної плати, що належить до
виплати.

Власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний забезпечити достовірний
облік виконуваної працівником роботи і
бухгалтерський облік витрат на оплату
праці у встановленому порядку.

За порушення законодавства про оплату
праці винні особи притягаються до
дисциплінарної, матеріальної,
адміністративної та кримінальної
відповідальності згідно з
законодавством, (ст. 36 Закону України
від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР "Про
оплату праці").

Відповідно до пп. 164.2.1 п. 164.2 ст. 164 цього
Податкового кодексу до загального
місячного (річного) оподатковуваного
доходу платника податку включаються
доходи у вигляді заробітної плати,
нараховані (виплачені) платнику
податку згідно з умовами трудового
договору (контракту).

Згідно зі ст. 167 Податкового кодексу
ставка податку становить 15% бази
оподаткування щодо доходів, одержаних
(крім випадків, визначених у пунктах 167.2
- 167.4 цієї статті), у тому числі, але не
виключно, у формі заробітної плати,
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат або інших виплат
і винагород, які виплачуються
(надаються) платнику у зв'язку з
трудовими відносинами та за
цивільно-правовими договорами; виграшу
у державну та недержавну грошову
лотерею, виграш гравця (учасника),
отриманий від організатора азартної
гри.

Пунктом 176.2 ст. 176 Податкового кодексу
встановлено, що особи, які відповідно
до цього Кодексу мають статус
податкових агентів, зобов'язані:

- своєчасно та повністю нараховувати,
утримувати і сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати за її рахунок;

- подавати у строки, встановлені цим
Кодексом для податкового кварталу,
якщо інше не визначено нормами цього
Кодексу, податковий розрахунок суми
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, а також суми
утриманого з них податку до органу
державної податкової служби за місцем
свого розташування. Такий розрахунок
подається незалежно від того, виплачує
чи ні доходи платникам податку
зазначена особа протягом звітного
періоду. Запровадження інших форм
звітності із зазначених питань не
допускається.

Податковий агент, який нараховує
(виплачує, надає) оподатковуваний дохід
на користь платника податку,
зобов'язаний утримувати податок із
суми такого доходу за його рахунок,
використовуючи ставку податку,
визначену в ст. 167 цього Кодексу (пп. 168.1.1
п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу).

Відповідно до п. 110.1 ст. 110 Податкового
кодексу України платники податків,
податкові агенти та/або їх посадові
особи несуть відповідальність в разі
вчинення порушень, визначених законами
з питань оподаткування та іншими
законодавчими актами, контроль за
дотриманням яких покладено на
контролюючі органи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України
«Про Збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.01.2014р.
№2464-ІV (Далі Закон №2464-IV): єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до абз.2 п.1 ч.1 ст.4 Закону
№2464-ІV платниками єдиного внеску на
загальнообов'язкове страхування є
роботодавці - фізичні особи -
підприємці, зокрема ті, які
використовують працю інших осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством про працю, чи за
цивільно-правовим договором (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності відповідно до відомостей з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Базою нарахування єдиного внеску на
загальнообов'язкове страхування є сума
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України "Про оплату праці", та
суму винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами. (Закон
№2464-ІV абз.1 п.1 ч. 1 ст.7 ).

Крім того ст.8 передбачено що єдиний
соціальний внесок з заробітної плати
найманих працівників, який
нараховується роботодавцями -
фізичними особами становить 3,6% бази
нарахування єдиного внеску.(абз.1п.7ст.8).

Контролюючий орган вправі обчислити
єдиний внесок на підставі актів
перевірок правильності нарахування та
сплати єдиного соціального внеску,
звітності, що подається платниками до
органів доходів і зборів,
бухгалтерських та інших документів, що
підтверджують суми виплати на суми
яких нараховується єдиний внесок. (п.3
ст.9 Закон №2464-ІV).

Враховуючи вищевикладене, суд
дійшов висновку що позовні вимоги
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
скасування податкового повідомлення -
рішення від 14 березня 2014 року за
№ та рішення про застосування
штрафних санкцій від 14 березня 2014 року
№ є необґрунтованими і
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а згідно ч.2 ст.71
КАС України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Позивач по справі не обґрунтував
належним чином ті обставини, на яких
базуються його вимоги, натомість
відповідач довів правомірність своїх
дій.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку що позовні вимоги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про
скасування податкового повідомлення -
рішення від 14 березня 2014 року за
№ та рішення про застосування
штрафних санкцій від 14 березня 2014 рок
у№ є необґрунтованими і
задоволенню не підлягають.
Частиною 3 статті 4 Закону України
«Про судовий збір» передбачено, що під
час подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги. За таких
обставин, відповідно до вищевказаної
норми суд повинен стягнути з позивача
судовий збір за подання
адміністративного позову майнового
характеру (1827 грн. -182,70 грн.) у розмірі
1644,3 грн.

Керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71,
94,160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

2.Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на користь державного бюджету
України судовий збір, у розмірі 1644,3
грн.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

Відповідно до частини першої статті 185
КАС України сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, а також особи,
які не брали участі у справі, якщо суд
вирішив питання про їхні права,
свободи, інтереси чи обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку
постанови суду першої інстанції
повністю або частково, крім випадків,
встановлених КАС України.

Відповідно до статті 186 КАС України
Апеляційна скарга подається до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова у повному обсязі складена 07
жовтня 2014 року.

Суддя
А.П.Огородник