Справа № 826/20700/13-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Санін
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

30 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Борисюк Л.П., Кобаля М.І.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 12 лютого 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Херсонській області до ОСОБА_2 про
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Херсонській області звернулася до
Окружного адміністративного суду м.
Києва із адміністративним позовом до
ОСОБА_2, в якому просив постановити
рішення про знесення житлового будинку
розміром 7,5 м2 х15,5 м2, який знаходиться
за адресою: с. Приморське,
Каланчацького району, Херсонської
області, АДРЕСА_1, за власний рахунок
відповідача.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12 лютого 2014 року адміністративний
позов задоволено.

Відповідач не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
вимог даного позову.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення учасників
процесу, які з'явилися до суду
апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, на
виконання листа Прокуратури
Калачанського району Херсонської
області від 10.06.2013 р. №97-1299вих-13,
службовими особами позивача було
проведено перевірку щодо додержання
фізичними та юридичними особами вимог
чинного законодавства при забудові
земель, в тому числі і щодо житлового
будинку, який знаходиться на земельній
ділянці по АДРЕСА_1, Каланчацького
району, Херсонської області, яка була
надана у власність ОСОБА_2 згідно
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯД №742431 від
18.06.2008 р.

За результатами проведеної перевірки
головним державним інспектором
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Херсонській області 18.06.2013р. було
складено Акт перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил,
в якому зафіксовано, що на спірній
земельній ділянці за вищевказаною
адресою були здійнені будівельні
роботи по будівництву житлового
будинку розміром приблизно 7,5м х 15,5 м.
На час перевірки будівельні роботи не
проводилися, забудовник або його
уповноважена особа відсутні. Дозвіл на
будівництво не видавався, замовник з
цього питання до сільської ради не
звертався. В Інспекції
архітектурно-будівельного контролю у
Херсонській області повідомлення щодо
проведення будівельних робіт ОСОБА_2 не
зареєстровано, що є порушенням п.1 ст.34
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

18 червня 2013 року посадовою особою
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Херсонській області відносно ОСОБА_2
було складено протокол про
адміністративне правопорушення та
винесено припис на усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил в
частині приведення об'єкту у
відповідність до вимог чинного
містобудівного законодавства у термін
до 28.06.2013 р., а у випадку не оформлення
житлового буднику здійснити демонтаж
вищевказаного об'єкту.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Згідно положень статті 29 Закону
України «Про планування і забудову
територій»(в редакції, що діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин), дозвіл на виконання
будівельних робіт - документ, що
засвідчує право замовника та
підрядника на виконання підготовчих
(якщо підготовчі роботи не були
виконані раніше відповідно до дозволу
на виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт, підключення об'єкта
будівництва до інженерних мереж та
споруд. Дозвіл на виконання
будівельних робіт надається
інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю.
Здійснення будівельних робіт на
об'єктах містобудування без дозволу на
виконання будівельних робіт або його
перереєстрації, а також здійснення не
зазначених у дозволі будівельних робіт
вважається самовільним будівництвом і
тягне за собою відповідальність згідно
із законом.

12.03.2011 року набрав чинності Закон
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», який
встановлює правові та організаційні
основи містобудівної діяльності і
спрямований на забезпечення сталого
розвитку територій з урахуванням
державних, громадських та приватних
інтересів.

Відповідно до частини першої статті 34
зазначеного Закону, замовник має право
виконувати будівельні роботи після:

1) направлення замовником повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт Державній
архітектурно-будівельній інспекції
або її територіальному органу (далі -
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю) за
місцезнаходженням об'єкта будівництва
- щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта, які не потребують реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт або отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
згідно з переліком об'єктів
будівництва, затвердженим Кабінетом
Міністрів України. Форма повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт та порядок його подання
визначаються Кабінетом Міністрів
України;

2) реєстрації відповідною інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю декларації про початок
виконання будівельних робіт - щодо
об'єктів будівництва, що належать до I -
III категорій складності;

3) видачі замовнику відповідною
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
дозволу на виконання будівельних робіт
- щодо об'єктів будівництва, що належать
до IV і V категорій складності.

Частиною першою статті 36 зазначеного
Закону передбачено, що право на
виконання підготовчих робіт (якщо вони
не були виконані раніше згідно з
повідомленням або зареєстрованою
декларацією про початок виконання
підготовчих робіт) і будівельних робіт
на об'єктах, що належать до I - III
категорій складності, підключення
об'єкта будівництва до інженерних
мереж та споруд надається замовнику та
генеральному підряднику чи підряднику
(у разі якщо будівельні роботи
виконуються без залучення
субпідрядників) після реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт.

Абзацом 3 частини другої статті 36
вказаного Закону визначено, що за
наявності зареєстрованої декларації
про початок виконання будівельних
робіт отримання замовником та
генеральним підрядником чи
підрядником (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників) інших документів
дозвільного характеру для виконання
будівельних робіт та видалення зелених
насаджень у межах будівельного
майданчика не вимагається.

Як було вірно зазначено судом першої
інстанції, відповідачем у визначеному
законом порядку не було отримано
дозволу Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України або її територіальних органів
на будівництво об'єкта містобудування
на початок виконання будівельних
робіт, а також комплексного висновку та
проекту рішення про дозвіл на
будівництво.

У відповідності до частини 1 статті 376
Цивільного Кодексу України, житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
відповідного документа, який дає право
виконувати будівельні роботи, чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Статтею 38 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
встановлено, що у разі виявлення факту
самочинного будівництва об'єкта,
перебудова якого з метою усунення
істотного відхилення від проекту або
усунення порушень законних прав та
інтересів інших осіб, істотного
порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа органу
державного архітектурно-будівельного
контролю видає особі, яка здійснила
(здійснює) таке будівництво, припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил з визначенням строку для
добровільного виконання припису. У
разі якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, орган
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням.

Підстави для знесення об'єкта
самовільного будівництва визначені у
частинах 4, 7 статті 376 Цивільного
кодексу України.

Так, якщо власник (користувач)
земельної ділянки заперечує проти
визнання права власності на нерухоме
майно за особою, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво на
його земельній ділянці, або якщо це
порушує права інших осіб, майно
підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок.

У разі істотного відхилення від
проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
істотного порушення будівельних норм і
правил суд за позовом відповідного
органу державної влади або органу
місцевого самоврядування може
постановити рішення, яким зобов'язати
особу, яка здійснила (здійснює)
будівництво, провести відповідну
перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є
неможливою або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

Отже, у разі істотного відхилення від
проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
істотного порушення будівельних норм і
правил знесенню самочинного
будівництва передує прийняття судом
рішення про зобов'язання особи, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову
житлового будинку.

У пункті 5 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 30.03.2012р. "Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)" зазначено, що при
розгляді позовів про знесення
самочинно збудованого об'єкта
нерухомості суди мають встановлювати,
чи було видано особі, яка здійснила
самочинне будівництво, припис про
усунення порушень, чи можлива
перебудова об'єкту та чи відмовляється
особа, яка здійснила самочинне
будівництво, від такої перебудови.

В пункті 22 постанови пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 30 березня 2012 року про
практику застосування судами статті
376 ЦК України вказується, що знесення
самочинного будівництва є крайньою
мірою і можливо лише тоді, коли
використано усі передбачені
законодавством України заходи щодо
притягнення винної особи до
відповідальності.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені
норми чинного законодавства та
оцінюючи наявні в справі докази,
колегія суддів приходить до висновку
про наявність правових підстав для
задоволення заявлених позивачем вимог
в частині забов'язання відповідача
привести спірну земельну ділянку до
попереднього стану шляхом знесення
житлового будинку (розміром 7,5 м2 х 15,5 м2)
на АДРЕСА_1 Каланчацького району,
Херсонської області за власний рахунок
ОСОБА_2.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 12 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя
Я.М. Собків Л.П. Борисюк М.І. Кобаль

Повний текст ухвали виготовлено - 13.10.14
р.

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Борисюк Л.П.

Кобаль М.І.