Справа № 263/3580/14-а
Суддя: Ковтуненко В. О.
Дата ухвалення: 2014-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№263/3580/14а
№2а/263/223/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2014 року
місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя
Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.О.,

при секретарі Дандик С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Маріуполі
справу адміністративного провадження
за позовом ОСОБА_1 до Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Донецькій області (далі за
текстом Інспекція ДАБК) про скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом до Інспекції
ДАБК про скасування постанови у справі
про адміністративне правопорушення за
№ 190 від 26.03.2014 року. В обґрунтування
позовних вимог зазначено, що
постановою від 26 березня 2014 року її
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.ч.8, 13 ст.96 КУпАП
за результатами перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності за адресою:
АДРЕСА_1, якою виявлено наведення
недостовірних даних у декларації про
початок виконання будівельних робіт та
про готовність об'єкта до експлуатації.
Вказану постанову вважає незаконною та
такою, що винесена без дотримання вимог
закону, а розгляд справи про
адміністративне правопорушення
проводився всупереч діючому
законодавству за її відсутності, чим
порушено її право на використання
правової допомоги та позбавлено
можливості ознайомитися з матеріалами
справи.

Позивачка в судове засідання не
з'явилась, в позові мається заява про
розгляд справи за її відсутності.
Представник позивачки в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився з невідомих суду
причин, про час розгляду справи
повідомлений своєчасно та належним
чином.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 27.08.2010 року
ОСОБА_1 є власником земельної ділянки
площею 0,0298га за адресою: АДРЕСА_1, яка
надана для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

Згідно з положеннями статті 19
Земельного кодексу України землі
України за основним цільовим
призначенням поділяються на категорії,
у тому числі: землі житлової та
громадської забудови.

Згідно з Листом Державного комітету
України по земельних ресурсах №14-17-7/9942
від 27.12.2006 року надано трактування
терміну «використання земель не за
цільовим призначенням», а саме
роз'яснено, що в разі, якщо земельна
ділянка була надана для розміщення
об'єкту чи для використання в межах
будь-якої категорії відповідно до
статті 19 Земельного кодексу України,
але через якийсь час там було
розташовано інший об'єкт чи вона
використовується по іншому, але в межах
тією категорії, що була першочергово
надана, то використання земельної
ділянки не за цільовим призначенням в
цьому випадку відсутнє.

Згідно декларації про початок
виконання будівельних робіт від 15.05.2013
року ОСОБА_1 згодила з Інспекцією ДАБК,
що об'єктом будівництва є магазин за
адресою: АДРЕСА_1, який має ІІІ
категорію складності, та загальну
площу 218,1кв.м. Зазначена декларація
узгоджена та зареєстрована у
встановленому законом порядку.

З декларації про готовність об'єкта до
експлуатації від 28.08.2013 року, яка
зареєстрована та узгоджена з
Інспекцією ДАБК, вбачається, що
загальна площа магазину за адресою:
АДРЕСА_1, дорівнює 310,2кв.м, споруда має
ІІІ категорію складності.

Постановою №782 від 15.10.2013 року
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області ОСОБА_1 була визнана
винною у вчиненні адміністративних
правопорушень, передбачених ч.8 та ч.13
ст.96 КУпАП і на неї накладено штраф у
розмірі 8500 гривень.

У постанові зазначено, що за
результатами розгляду протоколів від
16.09.2013 року, акту від 16.09.2013 року, припису
від 16.09.2013 року № 329 встановлено, що
16.09.2013 року під час проведення
позапланової перевірки щодо
достовірності даних, наведених у
декларації про готовність об'єкту до
експлуатації виявлено:

1. Наведення недостовірних даних у
декларації про початок виконання
будівельних робіт від 15.05.2013 року, а
саме: містобудівні умови та обмеження
забудови земельної ділянки головним
управлянням містобудування та
архітектури Маріупольської міської
ради не надавались, також відповідно до
договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 27.08.2010 року цільове
призначення земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, а не магазину.

2. Наведення недостовірних даних у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації від 28.08.2013 року, а саме:
цільове призначення земельної ділянки
на якій збудовано магазин згідно
договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 27.08.2010 року - для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, також відповідно до
договору площа земельної ділянки
становить 298кв.м., а загальна площа
збудованого об'єкту складає 310,2кв.м. (III
категорії складності).

Постановою Жовтневого районного суду
міста Маріуполя від 06.12.2013 року за
адміністративним позовом ОСОБА_1 було
скасовано постанову Інспекції ДАБК №782
від 15.10.2013 року, а матеріали відносно
неї направлено до Інспекції ДАБК у
Донецькій області для нового розгляду.

У постанові суду зазначено, що статтею
96 КУпАП передбачена відповідальність
за порушення вимог законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил під час будівництва.

Так, диспозиція ч.6 ст.96 КУпАП
передбачає відповідальність за
«Виконання будівельних робіт без
реєстрації декларації про початок
виконання зазначених робіт, а також
наведення недостовірних даних у такій
декларації, вчинені щодо об'єктів I
категорії складності», а диспозиція ч.8
ст.96 КУпАП передбачає відповідальність
за «Діяння, передбачені частиною
шостою цієї статті, вчинені щодо
об'єктів III категорії складності».

Так, диспозиція ч.11 ст.96 КУпАП
передбачає відповідальність за
«Експлуатацію об'єктів будівництва,
які завершені будівництвом з 19 січня 2012
року та не прийняті в експлуатацію, а
також наведення недостовірних даних у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, вчинені щодо об'єктів I
категорії складності, а диспозиція ч.13
ст.96 КУпАП передбачає відповідальність
за «Діяння, передбачені частиною
одинадцятою цієї статті, вчинені щодо
об'єктів III категорії складності».

Проте, оскільки ОСОБА_1 у встановленому
законом порядку узгодила в Інспекції
ДАБК обидві декларації, в яких були
внесені відповідні відомості щодо
об'єкту будівництва, цільового
призначення та площі земельної
ділянки, то не можливо зробити
однозначний висновок про наявність або
відсутність в діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення.

Також зазначено, що порушені вимоги
законодавства щодо повідомлення
позивача про розгляд адміністративної
справи, про ознайомлення з матеріалами,
про право на правову допомогу і т.і.

26 березня 2014 року інспекцією ДАБК
винесена постанова №190 по справі про
адміністративне правопорушення, якою
ОСОБА_1 було притягнуто до
адміністративної відповідальності та
визнано винною у вчиненні
адміністративних правопорушень,
передбачених ч.8 та ч.13 ст.96 КУпАП і
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Вказана постанова за змістом в повному
обсязі аналогічна постанові від 15.10.2013
року № 782, яка скасована в судовому
порядку.

В матеріалах справи, яка розглянута без
участі ОСОБА_1, відсутня інформація про
її повідомлення про розгляд справи.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову
уповноваженого органу (посадової
особи) про накладення
адміністративного стягнення може бути
оскаржено у вищестоящий орган
(вищестоящій посадовій особі) або в
районний, районний у місті, міський чи
міськрайонний суд, у порядку
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Згідно зі ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС) завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно зі ст.17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних та юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень, дій чи
бездіяльності.

Відповідно до п.2 Порядку накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності,
затвердженого постановою КМ України
від 06.04.1995року №244, штрафи накладаються
на юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Згідно з п.4 вищевказаного Порядку №244,
підставою для розгляду справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності є відповідний протокол,
складений посадовою особою інспекції
за результатами перевірки.

Відповідно до положень частини 1 статті
72 КАС України обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлені ці
обставини.

Оскільки постановою Жовтневого
районного суду міста Маріуполя від
06.12.2013 року за адміністративним позовом
ОСОБА_1 було скасовано постанову
Інспекції ДАБК №782 від 15.10.2013 року, у
зв'язку з порушенням вимог
законодавства, а оскаржувана постанова
№190 від 26 березня 2014 року винесена
Інспекцією ДАБК без врахувань
висновків суду, вона підлягає
скасуванню.

Частиною 1 статті 38 КУпАП передбачено,
що адміністративне стягнення може бути
накладено не пізніш як через два місяці
з дня вчинення правопорушення, а при
триваючому правопорушенні - не пізніш
як через два місяці з дня його
виявлення, за винятком випадків, коли
справи про адміністративні
правопорушення підвідомчі суду.

Судом встановлено, що оскаржувана
постанова про притягнення позивачки до
адміністративної відповідальності
винесена відповідачем поза межами
строку накладення адміністративного
стягнення.

Згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у
справі про адміністративне
правопорушення не може бути розпочато,
а розпочате підлягає закриттю в разі
закінчення на момент розгляду справи
про адміністративне правопорушення
строків, передбачених статтею 38 цього
Кодексу.

Приймаючи до уваги вище викладені
обставини, суд приходить до висновку,
що оскаржувана постанова про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності та
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500
гривень підлягає скасуванню, а
провадження у справі про
адміністративне правопорушення -
закриттю.

На підставі Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
керуючись ст.158 - ст.163, ст.167 КАС України,
суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити.

Постанову по справі про
адміністративне правопорушення №190
від 26 березня 2013 року, винесену
заступником начальника Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Донецькій області Матюшиною
Г.Ю. про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за ч.8 та ч.13 ст.96 КУпАП та
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500
гривень - скасувати.

Провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя
В.О. Ковтуненко