Справа № 2а-2739/11/0970
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
Справа №
125363/11/9104 Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті в особі
Територіального управління
Голоавтотрансінспекції в
Івано-Франківській області на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 8
вересня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до територіального управління
Головавтотрансінспекції в
Івано-Франківській області про
скасування постанови про застосування
фінансових санкцій,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 28.07.2011 року звернувся в суд з
адміністративним позовом до
територіального управління
Головавтотрансінспекції в
Івано-Франківській області, в якому
просив скасувати постанову №124321 від
21.07.2011 року про застосування фінансових
санкцій в сумі 1 700,00 грн.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 8
вересня 2011 року позов задоволено.
Скасовано постанову територіального
управління Головавтотрансінспекції в
Івано-Франківській області №124321 від 21
липня 2011 року про застосування до
ОСОБА_1 1 700,00 гривень (одна тисяча сімсот
гривень) фінансових санкцій.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції Головна державна
інспекція на автомобільному
транспорті в особі Територіального
управління Голоавтотрансінспекції в
Івано-Франківській області оскаржила
його в апеляційному порядку. В
апеляційній скарзі просить рішення
суду першої інстанції скасувати і
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити. Вимоги
за апеляційною скаргою обґрунтовує
тим, що судом першої інстанції були
недостатньо досліджені докази та
обставини справи, рішення постановлено
з порушенням норм матеріального права.
Зазначає, що при здійсненні державного
контролю 17.06.2011 року не порушено жодних
норм діючого законодавства. До
позивача застосовано фінансові
санкції виключно з підстав, визначених
нормами ст.60 Закону «Про автомобільний
транспорт». Постанова є правомірною і
підстав для її скасування немає. При
проведенні перевірки позивача,
складанні акту перевірки не порушено
жодних норм чинного законодавства.
Постанова №124321 від 21.07.2011 року є
правомірною, та винесеною у
відповідності до всіх вимог чинного
законодавства, підстав для її
скасування не має.

Вказує, що відповідно до п.6.3 Наказу №340
Міністерства транспорту та зв'язку
України, водій, що керує транспортним
засобом, який не обладнаний тахографом,
веде індивідуальну контрольну книжку.
Тобто, якщо водій не веде індивідуальну
контрольну книжку, то для належного
ведення обліку робочого часу,
зобов'язаний здійснювати перевезення з
включеним тахографом. Під час
перевірки виявлено, що ОСОБА_1
здійснював перевезення вантажу, згідно
товарної накладної №УНС 09024 від 17.06.2011
року, вантажовідправник: ВАТ
пиво-безалкогольний комбінат
«Славутич», вантажоодержувач: Приватна
фірма «Спільна справа», без документів
обов'язкових для перевезення
вантажу-індивідуальної контрольної
книжки.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, тому колегія суддів, у
відповідності до ст.197 КАС України,
вважає за можливе розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що подану апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
17.06.2011 року державними інспекторами
територіального управління
Головавтотрансінспекції в
Чернівецькій області перевірено
автомобіль марки РЕНО, державний номер
НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1 Під час
перевірки виявлено, що водій ОСОБА_1
здійснював перевезення вантажу без
документів обов'язкових для
перевезення вантажу - індивідуальної
контрольної книжки.

На підставі виявленого порушення
складено акт проведення перевірки
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом
№003755 від 17.06.2011р.

В графі «пояснення водія про причини
порушення» міститься запис
працівників управління «водій з актом
ознайомився, від дачі письмових
пояснень та підпису відмовився».

21.07.2011 року, враховуючи допущені
порушення, начальником
територіального управління
Головавтотрансінспекції в
Івано-Франківській області щодо ОСОБА_1
винесено постанову №124321 про
застосування фінансових санкцій в сумі
1 700,00 грн. за порушення, передбачені
абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про
автомобільний транспорт».

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що
автотранспортний засіб згідно поданої
у судове засідання Інструкції по
експлуатації таких сідлових тягачів не
може бути не обладнаним тахографом,
оскільки даний технічний пристрій є
обов'язковим елементом здійснення
експлуатації автомобіля (а.с.7, 26). Таким
чином, доводи представника позивача
спростовують твердження представника
відповідача щодо необладнання
автотранспортного засобу тахографом, а
як наслідок обов'язковість для водія
ведення індивідуальної контрольної
книжки.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
вважаючи, що він відповідає нормам
матеріального права та фактичним
обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно ст.48 Закону України «Про
автомобільний транспорт» автомобільні
перевізники, водії повинні мати і
пред'являти особам, які уповноважені
здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконують вантажні
перевезення.

Документами для фізичної особи, що
здійснює вантажні перевезення на
договірних умовах є:

для автомобільного перевізника -
ліцензія та документ, що засвідчує
використання транспортного засобу на
законних підставах, інші документи,
передбачені законодавством України;

для водія - посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб,
ліцензійна картка, товарно-транспортна
накладна або інший визначений
законодавством документ на вантаж,
інші документи, передбачені
законодавством України.

Пунктом 7.1 Положення про робочий час і
час відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів, затвердженого
наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 07.06.2010 року №340,
вимоги якого поширюються на
автомобільних перевізників та водіїв,
які здійснюють внутрішні перевезення
пасажирів чи/та вантажів колісними
транспортними засобами, встановлено,
що державний контроль за дотриманням
режимів праці та відпочинку водіїв
здійснюється посадовими особами
урядового органу державного
управляння з питань контролю на
автомобільному транспорті.

Згідно п.6.1 Положення, автобуси, що
використовуються для нерегулярних і
регулярних спеціальних пасажирських
перевезень, для регулярних
пасажирських перевезень на міжміських
автобусних маршрутах протяжністю
понад 50 км, вантажні автомобілі з
повною масою понад 3,5 тонн повинні бути
обладнані діючими та повіреними
тахографами.

Відповідно до вимог п.6.3 Положення,
водій, що керує транспортним засобом,
який не обладнаний тахографом, веде
індивідуальну контрольну книжку водія.

Тахограф, згідно п.1.5 Положення, це
контрольний пристрій, який
встановлюється на транспортний засіб
для показу та реєстрації інформації
про рух транспортного засобу.

Таким чином, з наведених вище норм,
випливає, що водій, що керує
транспортним засобом, який обладнаний
тахографом не має обов'язку ведення
індивідуальної контрольної книжки.

Як видно з матеріалів справи згідно
подорожнього листа від 30.05.2011р. водій
ОСОБА_1 здійснював вантажне
перевезення з пункту призначення - м.
Калуш до пункту призначення - м. Львів,
тобто в межах території України.

При здійсненні перевірки
перевіряючими зроблено висновок, що
транспортний засіб, який належить
позивачу не обладнаний тахографом, а
тому водій повинен вести індивідуальну
контрольну книжку.

Однак, такий висновок спростовується
наявними в матеріалах справи доказами,
зокрема: згідно свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу від
05.11.2010 року видно, що ОСОБА_1 належить на
праві власності сідловий тягач RENAULT
MAGNUM, 1996 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1. Згідно свідоцтва
про тарировку тахографа №000026 від 20.05.2008
року, яке видане колишньому власнику
транспортного засобу ОСОБА_2, який
дорученням від 04.12.2009 року надав право
розпорядження транспортним засобом до
04.12.2014 року, автомобіль RENAULT MAGNUM, 1996 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1 обладнаний тахографом, який
пройшов тарировку 20.05.2008 року (а.с.6, 27, 28).

Крім того, встановлено, що
автотранспортний засіб згідно
Інструкції по експлуатації таких
сідлових тягачів не може бути не
обладнаним тахографом, оскільки даний
технічний пристрій є обов'язковим
елементом здійснення експлуатації
автомобіля (а.с.7, 26).

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає правильними висновки суду
першої інстанції щодо того, що доводи
позивача спростовують твердження
відповідача щодо необладнання
автотранспортного засобу тахографом, а
як наслідок обов'язковість для водія
ведення індивідуальної контрольної
книжки.

Також колегія суддів вважає підставним
взяття до уваги твердження про те, що
згідно Європейської угоди про роботу
екіпажів транспортних засобів щодо
належної кількості реєстраційних
листків (тахограм чи тахошайб) водієм
для перевірки контролюючим органам має
пред'являтись « 28 тахошайб плюс одна»,
оскільки згідно Закону України «Про
приєднання України до Європейської
угоди щодо роботи екіпажів
транспортних засобів, які виконують
міжнародні автомобільні перевезення
(ЄУТР)» №2819-IV від 07.09.2005року та ст.2 Угоди
дане правило стосується роботи
екіпажів транспортних засобів, що
здійснюють міжнародні автомобільні
перевезення, а не внутрішні
перевезення, по території України, як
даному випадку здійснював позивач.

Таким чином, колегія суддів вважає
рішення суду першої інстанції
правомірним та погоджується з
висновком щодо задоволення позовних
вимог.

Відповідно до п.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив законне і обґрунтоване рішення
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують і така задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205 ч.1
п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті в особі Територіального
управління Головавтотрансінспекції в
Івано-Франківській області залишити
без задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 8 вересня 2011
року у справі №2а-2739/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
Д.М. Старунський

Судді
В.М. Багрій

А.І. Рибачук