Справа № 732/1519/14
Суддя: Березовський О. Д.
Дата ухвалення: 2014-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 732/1519/14
Провадження № 2-а/732/35/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2014 р.
м.
Городня

Городнянський районний суд
Чернігівської області у складі :

головуючого судді - Березовського О.Д.,

при секретарі - Дударенко Ю.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Руденка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Городня
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Городнянському районі
Чернігівської області про визнання
неправомірними дій щодо обмеження під
час перерахунку розміру пенсії за
вислугу років та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Городнянському районі Чернігівської
області та просить визнати
неправомірними дії відповідача щодо
обмеження його під час перерахунку
пенсії за вислугу років, та зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
Городнянському районі Чернігівської
області провести йому перерахунок
пенсії, починаючи з 01 липня 2012 року,
виходячи з розрахунку 90 % від
середнього заробітку.

З позовної заяви виходить, що
управлінням Пенсійного фонду України в
Городнянському районі Чернігівської
області позивачу була призначена
пенсія за вислугу років з 01.07.1998 року
довічно. Пенсія призначалась на
підставі ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» в розмірі 90 % від
середньомісячного заробітку. Протягом
останніх років розмір пенсії 90 % не
змінювався і не зменшувався. Потім
позивачу стало відомо, що після
останнього перерахунку пенсія у нього
не 90 % середньомісячного заробітку, а 80
%. Не погоджуючись з перерахунком 80 %, а
не 90 %, позивач звернувся до відповідача
з вимогою про перерахунок пенсії на
підставі останньої довідки
прокуратури Чернігівської області, але
йому було відмовлено. В обґрунтування
відмови відповідач послався на Закон
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.2011 року № 3668. Цей закон
набрав чинності з 01.10.2011 року. Приписами
цього Закону не вказано, що призначена
пенсія або перерахована пенсія у
відповідності до постанови КМУ № 505
поширюється на пенсіонерів, яким уже
призначена пенсія до набрання чинності
чим Законом. Таким чином, відповідач
здійснив перерахунок пенсії в розмірі
нижчому, ніж встановлено Законом
України, та жодної підстави зменшувати
пенсію з 90 % до 80 % немає.

Виходячи з положень ч. 17 ст. 50-1 та ч. 13 ст.
59-1 Закону України «Про прокуратуру», а
також враховуючи положення ст. ст. 22, 64
Конституції України, позивач просить
задовольнити заявлені позовні вимоги у
повному обсязі.

Ухвалою Городнянського районного суду
Чернігівської області від 22.09.2014 року
відкрито скорочене провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Городнянському районі
Чернігівської області про визнання
неправомірними дій щодо обмеження під
час перерахунку розміру пенсії за
вислугу років та зобов'язання вчинити
певні дії.

01.10.2014 року ухвалою суду дану справу
призначено до судового розгляду, у
зв'язку з неможливістю ухвалення
законного судового рішення без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 у
повному обсязі підтримав заявлені ним
позовні вимоги та просив суд їх
задовольнити. Підтвердив обставини,
які викладені ним в адміністративному
позові, та посилаючись на ці обставини
обґрунтовував заявлений позов. Вказав,
що у Чернігові він отримав довідку про
розмір зарплати і всі нарахування, яку
разом з заявою про перерахунок пенсії в
послідуючому надав до управління
Пенсійного фонду України в
Городнянському районі Чернігівської
області. Після перерахунку розмір
отримуваної ним пенсії трохи
збільшився. Через деякий час він
дізнався, що розмір його пенсії
зменшився на 10 %, а саме з 90 % від
середньомісячного заробітку до 80 %.

Представник відповідача по справі
Руденко В.В., який представляє інтереси
управління Пенсійного фонду України в
Городнянському районі Чернігівської
області на підставі довіреності від
02.10.2014 року за № 1608/07, у судовому
засіданні пред'явлений позов не визнав
у повному обсязі, вважав його
незаконним та просив суд відмовити в
його задоволенні. Підтримав письмові
заперечення відповідача на позовну
заяву ОСОБА_1.

З письмових заперечень відповідача від
30.09.2014 року за вих. № 1554/07 вбачається, що
управління Пенсійного фонду України в
Городнянському районі Чернігівської
області вважає позовну заяву ОСОБА_1
такою, що не підлягає задоволенню,
оскільки вимоги позивача суперечать
чинному законодавству. Зазначає, що
згідно ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» пенсія призначається у
розмірі 80 відсотків від суми їхньої
місячної ( чинної ) заробітної плати, до
якої включаються всі види оплати праці,
з якої було сплачено єдиний соціальний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії.
Призначені працівникам прокуратуру
пенсії перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, в якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсії
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи. Положення цієї
статті поширюються також на пенсіонері
з числа працівників прокуратури, яким
до набрання чинності цим Законом
призначена пенсія за віком, вислугою
років або за інвалідністю
безпосередньо з прокурорсько-слідчих
посад і посад у науково-навчальних
закладах, незалежно від часу виходу на
пенсію, за умови наявності у них стаж
роботи, передбаченого цією статтею.
Отже, дії управління Пенсійного фонду
України в Городнянському районі
Чернігівської області щодо
перерахунку пенсії позивачу в розмірі
80 % їхньої місячної чинної заробітної
плати є цілком законними, оскільки
рішення про перерахунок прийнято з
врахуванням приписів ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» ( а.с. 14-15 ).

З'ясувавши позицію позивача та
відповідача по суті заявлених позовних
вимог та заслухавши пояснення позивача
та представника відповідача,
дослідивши матеріали адміністративної
справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1
підлягає задоволенню частково
виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, і
даний факт не заперечувався сторонами,
що ОСОБА_1 була призначена пенсія за
вислугу років з 01.07.1998 року і довічно, як
отримувачу пенсії, призначеної на
підставі ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» в розмірі 90 % з середнього
заробітку, а після останнього
перерахунку 01.07.2012 року розмір пенсії
позивача склав 80 % від
середньомісячного заробітку.

Умови та порядок пенсійного
забезпечення прокурорів і слідчих
визначено статтею 50-1 Закону України
«Про прокуратур». Редакція зазначеної
статті змінювалась.

Згідно з частиною 1 статті 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» (у редакції,
чинній на час призначення пенсії
позивачеві) прокурори і слідчі зі
стажем роботи не менше 20 років, у тому
числі зі стажем роботи на посадах
прокурорів і слідчих прокуратури не
менше 10 років, мають право на пенсійне
забезпечення за вислугу років
незалежно від віку. Пенсія
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Таким чином, з часу постановлення
позивача на облік в управлінні
Пенсійного фонду України в
Городнянському районі Чернігівської
області, тобто з 01.07.1998 року, ОСОБА_1
отримував пенсію за вислугу років в
розмірі 90 % від суми місячного ( чинного
) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», який
набрав чинності з 1 жовтня 2011 p., внесено
зміни до статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру», зокрема змінено у
відсотках розмір пенсії за вислугу
років, яка призначається прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними такого
права : «Прокурори і слідчі мають право
на пенсійне забезпечення за вислугу
років незалежно від віку за наявності
на день звернення вислуги років (...).
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до якої
включаються всі види оплати праці, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р.
- страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії».

Таким чином, з 1 жовтня 2011 р. положення
частини 1 статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» щодо призначення
прокурорам і слідчим пенсії за вислугу
років у розмірі не більше 90 відсотків
від суми місячного (чинного) заробітку
втратили чинність у зв'язку з внесенням
змін до редакції цієї статті Законом
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи».

Разом з тим підстави та порядок
перерахунку пенсії прокурорам
регулюють частини 13 і 18 статті 50-1
Закону України «Про прокуратуру»,
положення яких щодо перерахунку пенсії
у зв'язку із прийняттям Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» змін не зазнали, змінилася
лише нумерація частин цієї статті.

Так, відповідно до частини 13 статті 50-1
Закону України «Про прокуратуру»
обчислення (перерахунок) пенсій
провадиться за документами пенсійної
справи та документами, додатково
поданими пенсіонерами, виходячи з
розміру місячного заробітку за
відповідною посадою, з якої особа
вийшла на пенсію, станом на час
звернення за призначенням або
перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури
пенсії перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
прова¬диться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, в якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи (частина 18 статті
50-1 Закону України «Про прокуратуру»).
Ураховуючи наведене, суд вважає, що
при перерахунку пенсії працівникам
прокуратури має застосовуватися норма,
що визначає розмір пенсії у відсотках,
яка діяла на момент призначення пенсії,
а внесені Законом України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» зміни
до статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» щодо розміру пенсії у
відсотках стосуються порядку
призначення пенсії прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними права на
пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом та механізмом
їх проведення. Нормами, які визначають
механізм проведення перерахунку
пенсії за вислугу років прокурорам, є
частини 13 та 18 статті 50-1 Закону України
«Про прокуратуру», які змін у зв'язку із
прийняттям Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» не
зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про
застосування цього Закону у часі, суд
виходить із того, що згідно зі статтею 22
Конституції України закріплені нею
права і свободи не є вичерпними,
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних
законодавчих актів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист, і сформулював
правову позицію, згідно з якою
Конституція України виокремлює певні
категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій
соціального захисту з боку держави. До
них, зокрема, належать громадяни, які
відповідно до статті 17 Конституції
України перебувають на службі у
військових формуваннях та
правоохоронних органах держави,
забезпечуючи суверенітет і
територіальну цілісність України, її
економічну та інформаційну безпеку, а
саме - у Збройних Силах України, органах
Служби безпеки України, міліції,
прокуратури, охорони державного
кордону України, податкової міліції,
Управління державної охорони України,
державної пожежної охорони, Державного
департаменту України з питань
виконання покарань тощо (рішення
Конституційного Суду України від 6
липня 1999 р. № 8-рп/99 у справі щодо права
на пільги та від 20 березня 2002 р. № 5-рп/2002
у справі щодо пільг, компенсацій і
гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний
Суд України вказав, що необхідність
додаткових гарантій соціальної
захищеності цієї категорії громадян як
під час проходження служби, так і після
її закінчення зумовлена насамперед
тим, що служба у Збройних Силах України,
інших військових формуваннях та
правоохоронних органах держави
пов'язана з ризиком для життя і
здоров'я, підвищеними вимогами до
дисципліни, професійної придатності,
фахових, фізичних, вольових та інших
якостей. Це повинно компенсуватися
наявністю підвищених гарантій
соціальної захищеності, тобто
комплексу організаційно-правових
економічних заходів, спрямованих на
забезпечення добробуту саме цієї
категорії громадян як під час
проходження служби, так і після її
закінчення.

Виходячи з висловленого у рішеннях
Конституційного Суду України
розуміння сутності соціальних
гарантій працівників правоохоронних
органів, зокрема працівників
прокуратури, зміст та обсяг досягнутих
ними соціальних гарантій не може бути
звужено шляхом внесення змін до
законодавства.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що дії відповідача при перерахунку
пенсії ОСОБА_1 та зменшення її розміру з
90 % від суми місячного (чинного)
заробітку до 80 % є неправомірними, а
тому вимоги позивача про визнання
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Городнянському районі Чернігівської
області щодо обмеження під час
перерахунку розміру пенсії за вислугу
років та зобов'язання управління
Пенсійного фонду України в
Городнянському районі Чернігівської
області провести позивачу перерахунок
пенсії, виходячи з розрахунку 90
відсотків від середнього заробітку, є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Також суд приходить до висновку, що
виходячи з положень ст.ст. 99-100 КАС
України, вимоги позивача про
зобов'язання відповідача провести
перерахунок пенсії підлягають
задоволенню лише з 18 березня 2014 року, а
позовні вимоги позивача про
перерахунок пенсії за період з 01 липня
2012 року по 17 березня 2014 року підлягають
залишенню без розгляду, оскільки
позивач звернувся з позовом до суду 18
вересня 2014 року.

При цьому слід зазначити, що визначений
ст. 99 КАС України строк звернення до
суду складає шість місяців та
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Перерахунок пенсії позивачу
було здійснено з 01.07.2012 року, сам
позивач вказує на те, що про порушення
його прав при перерахунку пенсії йому
стало відомо в 2013 році ( заява від 14.08.2014
року ( а.с. 6 )), відповідних заяв про
поважність причин пропуску строку
звернення до суду позивач не надав та
не клопотав про поновлення строку на
звернення до суду, а тому, виходячи з
положень ст. 100 КАС України, позовні
вимоги ОСОБА_1 в частині здійснення
перерахунку пенсії за період з 01 липня
2012 року по 17 березня 2014 року підлягають
залишенню без розгляду у зв'язку з
пропуском позивачем строку для
звернення до адміністративного суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
22, 64 Конституції України, ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» від 05.11.1991
року № 1789-ХІІ, ст.ст. 2, 9-12, 18, 70-72, 99-100, 122,
158-163, 1832, 185-186, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Городнянському районі Чернігівської
області про визнання неправомірними
дій щодо обмеження під час перерахунку
розміру пенсії за вислугу років та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Городнянському районі Чернігівської
області щодо обмеження під час
перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 за
вислугу років.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Городнянському районі
Чернігівської області провести ОСОБА_1
перерахунок пенсії з 18 березня 2014 року,
виходячи з розрахунку 90 відсотків від
середнього заробітку.

Позовні вимоги в частині здійснення
перерахунку пенсії за період з 01 липня
2012 року по 17 березня 2014 року - залишити
без розгляду у зв'язку з пропуском
строку для звернення до
адміністративного суду.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 54 грн. 81 коп. в
повернення сплаченого судового збору.

Постанова суду підлягає негайному
виконанню у межах суми стягнення за
один місяць.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмову провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.
Апеляційна скарга подається до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Городнянський районний суд
Чернігівської області, з одночасним
надісланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції.

Суддя
О.Д.Березовський