Справа № 233/2228/14-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 р.Справа № 233/2228/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м.Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області на постанову
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 19.05.2014р. по справі
№ 233/2228/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м.Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 19 травня 2014 року адміністративний
позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України у м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області про визнання дій неправомірним
та зобов'язання вчинити певні дії,
задоволено.

Визнано неправомірним дії Управління
Пенсійного фонду України у м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області щодо
нарахування та виплати
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01.01.2014 року
державної пенсії та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, всупереч
положень ст.ст. 50, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області провести перерахунок та
виплату з 01.01.2014 року
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, інваліду ІІ групи,
1-ї категорії, державну пенсію на
підставі ст. 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в обсязі не
нижче від 8-ти розмірів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі
ст. 50 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в обсязі 75% розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, за
відрахуванням фактично отриманих ним
сум.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати вказану постанову
суду першої інстанції та ухвалити
нову, якою повністю відмовити в
задоволенні позовних вимог. Скаржник
зазначає, що приймаючи зазначену
постанову суд першої інстанції дійшов
до помилкових висновків, які призвели
до неправильного вирішення справи,
неповно з'ясував всі обставини справи,
що мають значення при вирішенні спору,
не вірно застосував до спірних
правовідносин положення ст. ст. 49, 50, 54, 67
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», Постанови Кабінетом
Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року
та ст.159 Кодексу адміністративного
судочинства України щодо повноти та
об'єктивності розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув
справу в межах доводів апеляційної
скарги відповідно до вимог ст.195 КАС
України та керуючись ч.1 ст.41 КАС
України.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що
позивач, є інвалідом ІІ групи
безстроково, призначеної згідно з
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», має статус ліквідатора
наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії.

Позивач перебуває на обліку в УПФУ у м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі, як одержувач пенсії по
інвалідності ІІ групи згідно Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З 01.01.2014 року УПФУ у м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі проводив
нарахування та виплату позивачу пенсії
в розмірі 6600,96 грн., у тому числі:- 5791,76
грн. - основний розмір пенсії;- 379,60 грн. -
додаткова пенсія інвалідам ІІ групи
внаслідок ЧАЕС (ст. 49);- 379,60 грн. -
підвищення інвалідам армії
прирівняним до інвалідів війни ІІ
групи (2 категорії);- 50 грн. - щомісячна
цільова грошова допомога на прожиття
інвалідам війни.

В задоволені заяви позивача від 24.02.2014
року про перерахунок та виплату йому
державної пенсії та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю згідно
ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», листом УПФУ у м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі від 07.03.2014 року було відмовлено.

Не погодившись з діями відповідача,
позивач звернувся до суду за захистом
своїх прав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що, дії
та прийняті за їх наслідками рішення
відповідача є неправомірними, оскільки
позивач має право на отримання
основної державної пенсії по
інвалідності та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі,
який встановлено положеннями ст.ст. 50,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в ЗУ «Про
статус і соціальних захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,

Пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію ( ст. 49 ЗУ «Про
статус і соціальних захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»).

Частиною 4 ст. 54 ЗУ «Про статус і
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», визначено, що в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими по II групі інвалідності - 8
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про
статус і соціальних захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам,
віднесеним до першої категорії
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірах: інвалідам 2 групи - 75%
мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 3 ст. 67 ЗУ «Про статус і
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», (у редакції Закону
України від 05.10.06 р. N 231-V)
встановлено, що у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до статті 54 цього Закону, а також
розмір додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним
до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Вихідним критерієм розрахунку
додаткової пенсії виступає мінімальна
пенсія за віком, розмір якої згідно з ч.
1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється в
розмірі визначеного законом
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
Законом про Державний бюджет України.
Іншого нормативно-правового акта, який
би визначав цей розмір або
встановлював інший розмір, немає.

14.06.2011 року Верховною Радою України
прийнято Закон України № 3491-VI «;Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
який набрав чинності 19.06.2011 року
Пунктом 7 частини І зазначеного Закону
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнено пунктом 4, яким
встановлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», статей
14, 22, 37 та ч. 3 ст. 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» застосовуються
у порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26.12.2011 року норми пункту 4
Прикінцевих положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» визнані такими, що відповідають
Конституції України, тобто є
конституційними.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік» норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39,
48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року визначено, що в аспекті
конституційного подання положення
частини другої статті 96, пунктів 2. 1,
6 статті 116 Конституції України
треба розуміти так, що повноваження
Кабінету Міністрів України щодо
розробки проекту закону про Державний
бюджет України та забезпечення
виконання відповідного закону
пов'язані з його функціями, в тому числі
щодо реалізації політики у сфері
соціального захисту та в інших сферах.
Кабінет Міністрів України регулює
порядок та розміри соціальних виплат
та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції
та законів України. Суди під час
вирішення справ про соціальний захист
громадян керуються, зокрема, принципом
законності. Цей принцип передбачає
застосування судами законів України, а
також нормативно-правових актів
відповідних органів державної влади,
виданих на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, в
тому числі нормативно-правових актів
Кабінету Міністрів України, виданих у
межах його компетенції‚ на основі і на
виконання Бюджетного кодексу
України, закону про Державний бюджет
України на відповідний рік та інших
законів України.

Також, пунктом 4 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний
бюджет України на 2013 рік»
встановлено, що у 2013 році норми і
положення, зокрема, ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Згідно ст. 3 Бюджетного Кодексу
України бюджетний період для всіх
бюджетів, що складають бюджетну
систему України, становить один
календарний рік, який починається 1
січня кожного року і закінчується 31
грудня того ж року.

З аналізу наведених норм вбачається, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян у 2011 та
2012, 2013 бюджетних роках делеговано
Кабінету Міністрів України.

На виконання вищевказаних вимог,
постановами Кабінету Міністрів
України № 745 від 06.07.11 року та № 1210 від
23.11.11 року були визначені мінімальні
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, а також щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, у період з 23.07.2011 року по 31.12.2013
року розмір основної державної пенсії
по інвалідності та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи визначався
відповідно до вказаних постанов КМУ.

В свою чергу, Законом України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
не було передбачено обмежень щодо
застосування ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», тому з
01.01.2014 року діяли положення ст.ст. 50,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», відповідно до яких
розміри пенсій для інвалідів ІІ групи,
щодо яких установлено зв'язок із
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими 8 мінімальних пенсій за
віком, а особам, які є інвалідами ІІ
групи і віднесені до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах 75 процентів мінімальної
пенсії за віком.

Законом України У «Про внесення змін до
ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про
державний бюджет України на 2014 рік» від
31.07.2014 року, який набрав чинності 03.08.2014
року, доповнено Розділ «Прикінцеві
положення» ЗУ «Про державний бюджет
України на 2014 рік» пунктом 6-7, яким
установлено, що норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що з 01.01.2014 року
застосуванню підлягають ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», оскільки на час розгляду
судом першої інстанції справи зміни до
чинного законодавства в цій категорії
справ не набрали законної сили, і
позивач має право на отримання
основної державної пенсії по
інвалідності та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно
до Закону.

Отже, доводи апеляційної скарги
відповідача про порушення судом першої
інстанції під час розгляду справи
вимог ст. ст. 49, 50, 54, 67 Закону України
«Про статус і соціальних захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», Постанови
Кабінетом Міністрів України № 1210 від
23.11.2011 року та норм ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо повноти та об'єктивності розгляду
справи висновків суду не спростовують,
оскільки при розгляді справи суд
першої інстанції, відповідно до вимог
ст. 159 КАС України повно і всебічно, в
межах заявлених вимог, з'ясував дійсні
обставини справи, дав належну оцінку
наявним у справі доказам, правильно
вирішив питання щодо правовідносин,
зумовлених встановленими фактами, та
вирішив справу на підставі норм
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини.

З огляду на вищевикладене, постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального права,
у відповідності до вимог норм
матеріального права, тому колегія
суддів вважає, що підстав для її
скасування немає.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області залишити без
задоволення.

Постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 19.05.2014р. по справі № 233/2228/14-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін
О.А.Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І.
Любчич Л.В. Повний текст ухвали
виготовлений 27.10.2014 р.