Справа № 2а-3010/12/1370
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 р.
Справа № 116017/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання:
Керод Х.І.

з участю представника позивача:
Кропивницький М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 31 травня 2012
року у справі за позовом Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області до Головного
управління юстиції у Львівській
області, Відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області та Підрозділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання протиправними дій
та скасування постанови про накладення
штрафу,-

В С Т А Н О
В И Л А:

01.11.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідачів про визнання
протиправними дій та скасування
постанови про накладення штрафу ВП №
27597644 від 17.10.2011 року.

31.05.2012 року представником позивача
уточнено позовні вимоги в частині
визнання протиправними дій державного
виконавця Шестака О.В. при винесенні
постанови про накладення штрафу ВП №
27597644 від 17.10.2011 року та скасування
постанови державного виконавця
Шестака О. В. про накладення штрафу ВП №
27597644 від 17.10.2011 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
постанова про накладення штрафу за
невиконання рішення суду є незаконною,
оскільки рішення суду не набрало
законної сили.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 31 травня 2012
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою задовольнити адміністративний
позов.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що відповідачем при винесенні
постанови не враховано поважність
причин, які перешкоджали виконанню
рішення суду.

У ході апеляційного розгляду
представник апелянта Кропивницький
М.О. надав пояснення та просить
задовольнити апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст.
196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
діяв на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені законами та
іншими нормативно-правовими актами
України.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Згідно з ст.124 Конституції України,
правосуддя в Україні здійснюється
виключно судами. Судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

За правилами ч.4 ст.257 КАС України
примусове виконання судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому Законом
України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених
цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню

Згідно ч.1 ст.24 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання і
цей документ відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що 14.07.2011 року
постановою ВП №27597644 головного
державного виконавця підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області Шестака О.В. відкрито виконавче
провадження відповідно до виконавчого
листа № 2а-4240/2008 виданого 22.06.2011 року
Львівським окружним адміністративним
судом про зобов'язання головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області нарахувати та
виплатити ОСОБА_3 підвищення до пенсії
в розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком, передбаченої ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» за
період з 10 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007
року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008
року включно з урахуванням ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
виплачених сум. Позивачу встановлено
строк для добровільного виконання
рішення до 21.07.2011 року.

21.07.2011 року позивачем державному
виконавцю направлено лист № 3892/07-28, у
якому зазначено, що постанова
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15.03.2011 року
не набрала законної сили, відтак
позивач просив зупинити виконавче
провадження. (а.с.31)

За невиконання судового рішення у
встановлений державним виконавцем
строк, 17.10.2011 року головним державним
виконавцем підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області Шестаком О.В. винесено
постанову ВП №27597644 про накладення
штрафу в розмірі 1020,00 грн.

18.10.2011 року начальником підрозділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області направлено позивачу вимогу №
09-01-45/289/В3-14446 про виконання вимог
виконавчого листа № 2а-4240/2008 та надано
строк до 24.10.2011 року виконати вимоги
виконавчого документа та надати
письмове підтвердження про виконання.

Згідно ст.89 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, які можуть бути
виконані лише боржником, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу в розмірі від двох до десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, на посадових осіб - від десяти
до двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян і на
боржника - юридичну особу - від двадцяти
до тридцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
призначає новий строк для виконання. У
разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає штраф на боржника у
подвійному розмірі. При подальшому
невиконанні рішення боржником
державний виконавець порушує
клопотання перед судом про кримінальну
відповідальність боржника відповідно
до закону.

Керуючись вищенаведеним колегія
суддів, що відповідач діяв на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачено Законом України «Про
виконавче провадження».

Також колегія суддів погоджується з
думкою суду першої інстанції про те, що
позивачем не надано жодних доказів
того, що постанова Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 15.03.2011 року не набрала законної
сили, оскільки позивач ознайомлений зі
змістом постанови Львівського
апеляційного адміністративного суду
21.07.2011 року, а тому мав можливість
виконати вказану постанову,
повідомивши про її виконання
державного виконавця.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно з
статтею 86 КАС України оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, не дають
адміністративному суду апеляційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм у оскаржуваному судовому
рішенні належну правову оцінку, відтак
подана апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 31
травня 2012 року у справі №2а-12483/11/1370 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

І.І.Запотічний