Справа № 2а-1231/11
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року Справа №
102765/12/9104Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді -
Старунського Д.М.,

суддів -
Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення Любешівської
районної державної адміністрації
Волинської області на постанову
Любешівського районного суду
Волинської області від 04 травня 2011 року
в справі за позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Любешівської
районної державної адміністрації
Волинської області про стягнення
невиплачених коштів, передбачених
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», -

ВСТАНОВИЛА

05 квітня 2011 року позивач ОСОБА_1
звернувсяв суд з позовом, в якому
просив про стягнення невиплачених
коштів передбачених ст. 37 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з липня 2010 року.

Постановою Любешівського районного
суду Волинської області від 04 травня 2011
року у справі №2-а-1231/11
адміністративний позов задоволено
повністю. Визнано дії управління праці
та соціального захисту населення
Любешівської державної адміністрації,
щодо виплати не в повному розмірі
ОСОБА_1 доплати, передбаченої ст. 37
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Любешівської державної адміністрації
здійснити нарахування та виплату
ОСОБА_1 грошової допомоги в зв'язку з
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства у
розмірі 40% від мінімальної заробітної
плати за період з 05 жовтня 2010 року по 04
травня 2011 року включно, на підставі
положень ст. 37 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з
урахуванням проведених виплат.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції відповідач оскаржив
його в апеляційному порядку. В
апеляційній скарзі просить постанову
суду першої інстанції скасувати і
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити повністю.
Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що зазначена
постанова не відповідає вимогам
чинного законодавства та прийнята з
порушенням матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.
Відповідно до вимог п.5 ст.51 гл.8 розділу
2 Бюджетного Кодексу України
розпорядники бюджетних коштів беруть
бюджетні зобов'язання та провадять
видатки тільки в межах бюджетних
асигнувань, встановлених кошторисами.
Тому, управління, як розпорядник
найнижчої ланки вважає, що відсутні
законні підстави для проведення
відшкодування грошових виплат в інших
розмірах.

Колегія суддів, у відповідності до ст.
197 КАС України, вважає за можливе
розглядати справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що подану апеляційну
скаргу слід задовольнити, а постанову
суду першої інстанції - скасувати з
таких підстав.

Частинами 1, 2 статті 99 КАС України
встановлено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого КАС України або іншими
законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно з частиною першою статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 відповідно до посвідчення серія
НОМЕР_1 від 04.07.2003 року є собою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи та проживає в с. Люб’язь
Любешівського району Волинської
області, згідно паспорта громадянина
України серія НОМЕР_2 (а.с.5).

Відповідно до ст.37 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
компенсації громадянам, які проживають
на територіях радіоактивного
забруднення у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства, а саме у зоні
гарантованого добровільного
відселення - 40 процентів від
мінімальної заробітної плати.

Згідно ч.2 ст.37 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» перелік
населених пунктів, жителям яких
виплачується щомісячна грошова
допомога, затверджується Кабінетом
Міністрів України.

Постанова Кабінету Міністрів України
від 23.07.91 № 106 «Про організацію
виконання постанов Верховної Ради
Української РСР про порядок введення в
дію законів Української РСР "Про
правовий режим території, що зазнала
радіоактивного забруднення внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
чорнобильської катастрофи", встановлює
чіткий перелік населених пунктів
жителям, яких виплачується щомісячна
грошова допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва і особистого
підсобного господарства. Відповідно до
вищезгаданої постанови село Люб'язь
Любешівської району Волинської
області в переліку не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що в позові
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Любешівської районної державної
адміністрації Волинської області про
стягнення невиплачених коштів,
передбачених Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» слід
відмовити.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною. У разі оскарження в
апеляційному порядку постанови,
прийнятої у скороченому провадженні,
судове рішення апеляційної інстанції
по такій справі є остаточним і
оскарженню не підлягає (ч.9, 10 ст.183-2 КАС
України).

Керуючись ст.ст. 11, 99, 183-2, 185, 186, 195, 197,198 ,
200, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, -

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Любешівської районної державної
адміністрації Волинської області
задовольнити.

Постанову Любешівського районного
суду Волинської області від 04 травня 2011
року у справі № 2-а-1231/11/0309 скасувати та
прийняти нову постанову, якою в
адміністративному позові ОСОБА_1
відмовити

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Постанова є остаточна і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
Д.М. Старунський

Судді:
В.М. Багрій

А.І. Рибачук