Справа № 162/2236/13-а, 2-а/162/907/2013
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 р.
№
876/124/14 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Мікули О.І., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області на постанову
Любешівського районного суду
Волинської області від 5 грудня 2013 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області про визнання
протиправним дій та зобов'язання
провести перерахунок і виплату пенсії,
-

встановив:

14.11.2013 позивач звернувся в суд із
адміністративним позовом до УПФУ в
Любешівському районі Волинської
області в якому просив визнати
протиправними дії відповідача щодо
відмови у проведенні перерахунку
пенсії з урахуванням 1 % заробітку за
кожен рік роботи понад мінімальний
стаж 20 років відповідно до вимог ч. 2 ст.
56 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 N 796-XII (далі -
Закон N 796-XII), а також зобов'язати
відповідача провести перерахунок і
виплату пенсії з урахуванням вказаного
збільшення заробітку за кожен рік
понад встановлений мінімальний стаж
роботи 20 років, за період у межах строку
звернення до суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що він віднесений до
3-ої категорії осіб постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
та отримує пенсію за віком зі зниженням
пенсійного віку згідно ст. 55 Закон N
796-XII, а тому відповідно до ч. 2 ст. 56
вказаного Закону має право на
збільшення заробітку на 1 % за кожен рік
роботи понад 20 років, але не вище 75 %.
Проте, відповідачем вимоги ч. 2 ст. 56
Закону N 796-XII не враховуються, а
застосовується положення ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 N 1058-IV (далі - Закон N 1058-IV)
відповідно до якої розмір пенсії
збільшується на 1% за кожен рік
страхового стажу понад 25 років. Вважає
такі дії відповідача протиправними, а
тому просить суд зобов'язати його
провести перерахунок пенсії.

Постановою Любешівського районного
суду Волинської області від 05.12.2013, яка
прийнята у порядку скороченого
провадження, позов задоволено
частково. Визнано протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області щодо відмови у проведенні
перерахунку пенсії ОСОБА_1 з її
збільшенням на 1% заробітку за кожен рік
роботи понад мінімальний стаж 20 років
відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону N
796-XII та зобов'язано провести такий
перерахунок пенсії з 24.09.2013. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено. Постанову в частині суми
стягнення за один місяць допущено до
негайного виконання.

Із цією постановою суду першої
інстанції не погодився відповідач та
оскаржив її в апеляційному порядку.
Вважає, що така прийнята з порушенням
норм матеріального і процесуального
права, а тому просить її скасувати та
прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт посилається на те, що позивачу
пенсію призначено за віком згідно
Закону N 1058-IV, а тому виплата пенсії
здійснюється зі збільшенням на 1% за
кожен рік стажу понад 25 років, як це
передбачено ст. 28 Закону N 1058-IV.

Враховуючи те, що справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів, а апеляційна скарга подана на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята у порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справ передбачених п. 2 ст. 183-2 КАС
України, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, апеляційний розгляд справи
проведено у порядку письмового
провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав
доповідь судді-доповідача, перевірив
матеріали справи та обговорив підстави
і межі апеляційної скарги, вважає, що
така задоволеною бути не може.

Суд першої інстанції позов задовольнив
частково та виходив з того, що позивачу
пенсія призначена зі зниженням
пенсійного віку відповідно до положень
ст. 55 Закону N 796-XII, як особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 3-ої категорії, а тому він
має право на пільги визначені Законом N
796-XII, зокрема, на збільшення заробітку
на 1% за кожен рік роботи понад 20 років,
але не вище 75 % відповідно до ч. 2 ст. 56
цього Закону. Однак, відповідач
всупереч цієї норми таке збільшення не
нараховував, а застосовує положення ст.
28 Закону N 1058-IV, згідно якої розмір
пенсії збільшується на 1% за кожен рік
стажу понад 25 років.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і суд
апеляційної інстанції, з огляду на
таке.

Відповідно до статті 15 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» умови,
норми та порядок такого забезпечення
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
визначаються Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» або їм
надається право на одержання пенсій на
підставах, передбачених Законом
України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, цією нормою надано право
обирати умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення, які
встановлені загальним Законом України
«Про пенсійне забезпечення» або
спеціальним Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Поряд з цим, статтею 55 Закону N 796-XII (у
редакції чинній на час виникнення
спірних відносин) особам, які працювали
або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого для одержання
державних пенсій. Призначення та
виплата пенсій названим категоріям
провадиться відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» і цього
Закону.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачу 31.01.2009 призначена пенсія за
віком, зі зниженням пенсійного віку
відповідно до ст. 55 Закону № 796-ХІІ (шифр
пенсії « 150»), як потерпілому від
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, що підтверджується розпорядженням
про призначення пенсії (а.с. 11-13). При
цьому, відповідачем, як суб'єктом
владних повноважень, на якого
покладено обов'язок доказування
правомірності своїх дій, не надано
доказів того, що позивач звертався з
заявою про зміну виду чи умов
пенсійного забезпечення.

Отже, обставини справи свідчать про те,
що позивач обрав умови, норми та
порядок пенсійного забезпечення,
встановлені спеціальним Законом №
796-ХІІ.

Статтею 56 цього Закону передбачено
пільги щодо обчислення стажу роботи
(служби) осіб, які підпадають під його
дію. Зокрема, згідно з частиною 2
зазначеної статті право на пенсію в
повному розмірі мають громадяни,
віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови
стажу роботи не менше ніж 20 років
чоловіки, 15 років жінки, зі збільшенням
пенсії на 1 % заробітку за кожний рік
роботи понад установлений стаж, але не
вище 75 % заробітку, а громадянам, які
відпрацювали за списком N 1, чоловіки - 10
років і більше, жінки - 7 років 6 місяців
і більше - не вище 85 % заробітку.

Аналіз викладеного положення закону
свідчить про те, що воно визначає
особливі норми та умови пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
від Чорнобильської катастрофи.

Водночас порядок перерахунку пенсій
Законом № 796-ХІІ не встановлений, що є
підставою для застосування судом при
розгляді цього публічно-правового
спору аналогії закону на підставі
частини 7 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ознакам, передбаченим вказаною
процесуальною нормою, відповідає абзац
2 частини першої статті 28 Закону N 1058-IV,
зі змісту якого випливає, що за кожний
повний рік страхового стажу понад
установлений законом мінімальний
трудовий стаж, необхідний для
призначення пенсії за віком, остання
збільшується на 1 % визначеної законом
її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
ця розрахункова величина має пільговий
характер і визначена в частині другій
статті 56 Закону № 796-ХІІ як сума
заробітку за кожний рік роботи понад
установлений цим пунктом стаж роботи.
Згідно з цим Законом вона дорівнює
мінімальному розміру пенсії за віком,
який згідно з абзацом 1 частини другої
статті 28 Закону N 1058-IV встановлений у
розмірі визначеного законом
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Таким чином, особам, яким призначена
пенсія на умовах визначених
положеннями Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», перерахунок пенсії має
здійснюватися за кожний повний рік
стажу роботи понад установлений для
них мінімальний трудовий стаж для
призначення пенсії (15 років - для жінок
і 20 років - для чоловіків) шляхом
збільшення пенсії на 1 % заробітку за
рік.

Із наведеного випливає, що суд першої
інстанцій вірно застосував норми
вищевказаних Законів, внаслідок чого
дійшов правильного висновку про
обґрунтованість заявлених позовних
вимог.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції обґрунтовано частково
задовольнив позовні вимоги, правильно
і повно встановив обставини справи та
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування оскарженої
постанови, суд апеляційної інстанції
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області - залишити без задоволення, а
постанову Любешівського районного
суду Волинської області від 5 грудня 2013
року у справі № 162/2236/13-а (2-а/162/907/2013) - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
О.І. Мікула

В.В. Ніколін