Справа № 809/3200/14
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"22" жовтня 2014 р.
Справа № 809/3200/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Боброва Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання
Дмитрашко О.М.

розглянувши у письмовому провадженні в
приміщенні суду адміністративну
справу

за позовом Долинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу в сумі
1722,93 грн., -

ВСТАНОВИВ:

07.10.2014 року Долинська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (надалі -
позивач) звернулася з адміністративним
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (надалі - відповідач) про
стягнення податкового боргу в сумі 1722,93
грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач, всупереч вимог підпункту
16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового
кодексу України заборгував сплату до
бюджетом узгодженого податкового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб на загальну суму 1722,93 грн.

Представник позивача подав на адресу
суду клопотання про розгляд справи без
його участі. Позовні вимоги підтримує в
повному обсязі. Просив позов
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином
повідомлявся про дату, час і місце
судового розгляду, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення. Наданим правом на
подання заперечення проти позову не
скористався. Заяв та клопотань про
відкладення розгляду справи чи про
розгляд справи за його відсутності
суду не подав, про причини неявки суд не
повідомив. Тому, суд вважає, що
відповідач був належно повідомлений
про дату, час і місце судового розгляду.

Згідно частини 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин, відповідно до норм
частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд розглянув справу в
письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши
і оцінивши докази, суд дійшов висновку
про те, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків - НОМЕР_1) 15.05.1998 року
зареєстрований як фізична
особа-упідприємець за адресою: АДРЕСА_1,
що підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 25.09.2014
року за №19351296 та взятий на облік як
платник податків Долинською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (а.с. 6-7).

Долинською ОДПІ за відповідачем
обліковано податковий борг зі сплати
до бюджету податку на доходи фізичних
осіб в сумі 1722,93 грн., в тому числі пеня в
розмірі 165,93 грн.

У зв'язку з несплатою вказаного боргу,
податковою інспекцією виставлена
податкова вимога форми «Ф» від 20.03.2014
року за №209, відповідно до якої
загальна сума податкового боргу
платника податків за узгодженими
грошовими зобов'язаннями становить 155,94
грн. Вказана вимога відповідачем
отримана, однак борг зазначений у ній,
ним сплачений не був (а.с. 9).

Заборгованість відповідача в сумі 1722,93
грн. підтверджується дослідженими
судом обліковою карткою платника
податку та розрахунком податкових
зобов'язань з податку на доходи
фізичних осіб (а.с. 10-11)

Крім того, податковий борг відповідача
перед бюджетом підтверджується
перевіреною судом довідкою позивача,
відповідно до якої загальна сума
заборгованості становить 1722,93 грн.
(а.с. 8).

Частиною 1 статті 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України (надалі -
Кодекс) регулює відносини, що виникають
у сфері справляння податків і зборів, з
01.01.2011 року, зокрема, визначає вичерпний
перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Відповідно до пунктів 16.1.4 статті 16
Кодексу платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки
та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Згідно підпунктів 14.1.175 пункту 16.1
статті 16 Кодексу податковий борг - це
сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

У відповідності до вимог пункту 36.1
статті 36 Кодексу податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом або законами з питань митної
справи.

Згідно пункту 38.1 статті 38 Кодексу
виконанням податкового обов'язку
визнається сплата в повному обсязі
платником відповідних сум податкових
зобов'язань у встановлений податковим
законодавством строк.

Пунктами 49.1 та 49.2 статті 49 Кодексу
встановлено, що податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків.
Платник податків зобов'язаний за
кожний встановлений цим Кодексом
звітний період подавати податкові
декларації щодо кожного окремого
податку, платником якого він є,
відповідно до цього Кодексу незалежно
від того, чи провадив такий платник
податку господарську діяльність у
звітному періоді.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57
Кодексу у разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59
Кодексу у разі коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.5 статті 59 Кодексу у
разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений в
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається).

Пунктом 95.2 статті 95 Кодексу
передбачено, що стягнення коштів
платника податків провадяться не
раніше, ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Відповідно до пункту 177.1 статті 177
Кодексу доходи фізичних осіб -
підприємців, отримані протягом
календарного року від провадження
господарської діяльності,
оподатковуються за ставками,
визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього
Кодексу.

Пунктом 177.5 цієї статті встановлено, що
фізичні особи - підприємці подають до
органу державної податкової служби
податкову декларацію за місцем своєї
податкової адреси за результатами
календарного року у строки,
встановлені цим Кодексом для річного
звітного податкового періоду, в якій
також зазначаються авансові платежі з
податку на доходи.

Відповідно до підпункту 177.5.1 пункту 177.5
статті 177 Кодексу авансові платежі з
податку на доходи фізичних осіб
розраховуються підприємцем
самостійно, але не менш як 100 відсотків
річної суми податку з оподатковуваного
доходу за минулий рік (у співставних
умовах), та сплачуються до бюджету по 25
відсотків щокварталу (до 15 березня, до 15
травня, до 15 серпня і до 15 листопада).

Згідно статті 129 Кодексу, після
закінчення встановлених цим Кодексом
строків погашення узгодженого
грошового зобов'язання на суму
податкового боргу нараховується пеня.

Отже, суд дійшов висновку, що
зобов'язання відповідача в сумі 1722,93
грн., які ним не сплачені, являється
його податковим боргом.

Таким чином, загальна сума податкового
боргу відповідача перед бюджетом з
податку на доходи фізичних осіб станом
на момент розгляду справи судом
становить 1722,93 грн.

Відповідно до частини 2 статті 87
Кодексу, джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Податковий борг станом на день
розгляду справи відповідачем не
погашений, а тому підлягає стягненню в
судовому порядку.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про те, що вимоги позивача
обґрунтовані та правомірні, тому позов
слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 122, 128, 158-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути на користь бюджету з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний
номер облікової картки платника
податків - НОМЕР_1) податковий борг в
сумі 1722 (одна тисяча сімсот двадцять
дві) грн. 93 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, установлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя: /підпис/
Ю.О. Бобров

Постанова в повному обсязі складена о
13:45 год. 22.10.2014 року.