Справа № 808/4003/14
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2014 рокусправа № 808/4003/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів:
Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Головного
управління Держземагенства у
Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 21 липня 2014
року по справі №808/4003/14 за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
Держземагенства у Запорізькій області,
за участю третьої особи - фермерського
господарства "Гілея" про визнання
протиправними дії та зобов'язання
вчинити певні дії,-

в с т
а н о в и В:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з адміністративним позовом, в
якому просила визнати протиправними
дії відповідача щодо відмови їй (лист
відповідача від 22.05.2014 №19-8-0.3-3015/2-14 у
наданні дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення у приватну
власність земельної ділянки для
ведення фермерського господарства
орієнтовною площею 6,0 га, яка
знаходиться на території Вербівської
сільської ради Пологівського району
Запорізької області, у межах норм
безоплатної приватизації, що не
перевищує розмір земельної частки (паю)
члена сільськогосподарського
підприємства, розташованого на
території Вербівської сільської ради;
зобов'язати відповідача у місячний
строк провести повторний розгляд її
клопотання від 22.04.2014 та надати їй
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення у приватну
власність земельної ділянки для
ведення фермерського господарства
орієнтовною площею 6,0 га, яка
знаходиться на території Вербівської
сільської ради Пологівського району
Запорізької області, у межах норм
безоплатної приватизації, що не
перевищує розмір земельної частки (паю)
члена сільськогосподарського
підприємства, розташованого на
території Вербівської сільської ради,
відповідно до раніше наданих
документів, згідно вимог статті 118
Земельного кодексу України.

Позов обґрунтований тим, що реалізуючі
свої права, які передбачені Земельним
кодексом України, Законом України «Про
фермерське господарства», позивач
звернувся до Головного управління
Держземагенства у Запорізькій області
з клопотанням та доданими до нього
документами про надання дозволу на
розроблення документації із
землеустрою щодо відведення у приватну
власність земельної ділянки для
ведення фермерського господарства. На
своє клопотання позивач отримав листа,
в якому відповідач відмовляє у наданні
такого дозволу, посилаючись на те, що із
залучених до клопотання документів та
матеріалів незрозуміло, який розмір
земельної частки (паю) в умовних
кадастрових гектарах встановлений по
Вербівській сільській раді. На думку
позивача, відповідач, вчинивши
оскаржувані дії, діяв не у спосіб,
встановлений законодавством, що є
порушенням його прав.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 21 липня 2014
року адміністративний позов
задоволений частково, а саме: визнано
протиправними дії Головного
управління Держземагенства в
Запорізькій області щодо відмови
ОСОБА_1 (лист Головного управління
Держземагенства в Запорізькій області
від 22.05.2014 №19-8-0.3-3015/2-14) у наданні
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення у приватну
власність земельної ділянки для
ведення фермерського господарства
орієнтовною площею 6,0га, яка
знаходиться на території Вербівської
сільської ради Пологівського району
Запорізької області, у межах норм
безоплатної приватизації, що не
перевищує розмір земельної ділянки
частки (паю) члена
сільськогосподарського підприємства,
розташованого на території
Вербівської сільської ради;
зобов'язано Головне управління
Держземагенства в Запорізькій області
розглянути клопотання ОСОБА_1 від 22.04.2014
про надання дозволу на розроблення
документації із землеустрою щодо
відведення у приватну власність
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства орієнтовною
площею 6,0га, яка знаходиться на
території Вербівської сільської ради
Пологівського району Запорізької
області, у межах норм безоплатної
приватизації, що не перевищує розмір
земельної ділянки частки (паю) члена
сільськогосподарського підприємства,
розташованого на території
Вербівської сільської ради. В іншій
частині позову відмовлено.

Постанова суду, в частині задоволених
вимог, мотивована тим, що подане
позивачем клопотання та додані до
нього документи відповідають вимогам
ст.118 Земельного кодексу України, ст. 7
Закону України «Про фермерське
господарство» та містять всю необхідну
інформацію, а тому підстав для відмови
у наданні дозволу на розроблення
документації із землеустрою щодо
відведення у приватну власність
земельної ділянки, з підстав
зазначених у Листі відповідача від
22.05.2014р., були відсутні.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, Головне управління
Держземагенства у Запорізькій області
подало апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовити повністю. Апеляційна скарга
обґрунтована тим, що оскільки
оспорювана земельна ділянка на даний
час знаходиться у користуванні
юридичної особи, позивач до клопотання
повинен був додати погодження
попереднього користувача -
фермерського господарства. Крім цього,
заявник зазначив, що згідно чинного
законодавства розпаювання земель
сільськогосподарського призначення,
що перебувають в оренді фермерського
господарства (юридичної особи) не
передбачено. Тобто, заявник
апеляційної скарги вказує на
відсутність у позивача права
претендувати на отримання у власність
земельної ділянки, що знаходиться в
користуванні фермерського
господарства.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що 16.12.2003р. рішенням
засновників гр.ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було
створено фермерське господарство
"Гілея", яке зареєстровано
розпорядженням голови Пологівської
районної державної адміністрації від
22.12.2003 №1224.

Відповідно до Статуту, затвердженого
рішенням засновників фермерського
господарства "Гілея", та
зареєстрованого державним
реєстратором 18.12.2012, протоколу
загальних зборів №2 від 07.11.2009 до складу
членів фермерського господарства
включені: син - ОСОБА_4, донька - ОСОБА_1,
тітка - ОСОБА_5 Головою фермерського
господарства було обрано ОСОБА_6

Між фермерським господарством "Гілея"
(Орендар) та Пологівською районною
державною адміністрацією
(Орендодавець) укладено договори
оренди землі, а саме:

- від 06.05.2005р., згідно якого на
підставі розпорядження голови
Пологівської районної державної
адміністрації від 13.04.2005 №228
Орендодавець надає, а Орендар приймає в
строкове платне користування землі
сільськогосподарського призначення
державної власності (земельний запас)
на території Вербівської сільської
ради Пологівського району Запорізької
області. В оренду була передана
земельна ділянка загальною площею 2,86
га (2,16 га - рілля, 0,5 га - пасовища, 0,2 га -
польові шляхи). На земельній ділянці
відсутні об'єкти нерухомого майна.
Строк дії договору до 01.11.2014. Договір
було зареєстровано Пологівським РВ ЗРФ
ЦДЗК, про що у Державному реєстрі було
вчинено запис від 09.02.2006 №01.

- від 25.01.2006р., згідно якого на
підставі розпорядження голови
Пологівської районної державної
адміністрації від 03.03.2005 №125,
Орендодавець надає, а Орендар приймає в
строкове платне користування землі
сільськогосподарського призначення
державної власності (земельний запас)
на території Вербівської сільської
ради Пологівського району Запорізької
області. В оренду була передана
земельна ділянка загальною площею 9,14
га (5,7763 га - сіножаті, 2,3258 га - пасовища,
0,4510 га - лісосмуга, 0,5869 - польові шляхи).
На земельній ділянці відсутні об'єкти
нерухомого майна. Строк дії договору до
01.11.2014. Договір було зареєстровано
Пологівським РВ ЗРФ ЦДЗК, про що у
Державному реєстрі було вчинено запис
від 10.04.2006 №01.

Відповідно до протоколу №4 загальних
зборів від 29.11.2013 було ухвалено рішення
про надання дозволу на вилучення
земельних ділянок, які перебувають у
користуванні фермерського
господарства "Гілея", з метою передачі
земель у власність членам фермерського
господарства. Зважаючи на відмову
ОСОБА_5 від пропозиції передати їй у
власність земельну ділянку із земель,
що перебувають у користуванні
фермерського господарства та
враховуючи, що голова ФГ ОСОБА_6 раніше
вже реалізував своє право на земельну
частку (пай), а також той факт що
загальна площа земель, які перебувають
у користуванні фермерського
господарства, не перевищує подвійний
розмір земельної части (паю) члена
сільськогосподарського підприємства,
розташованого на території
Вербівської сільської ради, погодити
громадянам України, членам ФГ ОСОБА_4 та
ОСОБА_1 передачу у власність земельних
ділянок у розмірі земельної частки
(паю) члена сільськогосподарського
підприємства, розташованого на
території Вербівської сільської ради.
Крім того, згідно зазначеного
протоколу ОСОБА_7 відмовилась від
отримання у власність земельної
ділянки, із земель, що перебувають у
користуванні фермерського
господарства.

22.04.2014 позивач звернувся до відповідача
з клопотанням про надання дозволу на
розроблення документації із
землеустрою щодо відведення у приватну
власність земельної ділянки для
ведення фермерського господарства
орієнтовною площею 6,0 га, яка
знаходиться на території Вербівської
сільської ради Пологівського району
Запорізької області, у межах норм
безоплатної приватизації, що не
перевищує розмір земельної частки (паю)
члена сільськогосподарського
підприємства, розташованого на
території Вербівської сільської ради.
До клопотання було додано: схему
розташування земельної ділянки;
погодження землекористувача
фермерського господарства "Гілея"-
копія протоколу №4 загальних зборів
фермерського господарства "Гілея" від
29.11.2013; копії статуту фермерського
господарства "Гілея" , протоколу
загальних зборів фермерського
господарства "Гілея" №2 від 07.11.2009 та №3
від 12.12.2013; основних показників
господарської діяльності фермерського
господарства, малого підприємства у
сільському господарстві за 2013 рік;
копія трудової книжки; копія
паспортних даних та ІПН; копія листа
Державної інспекції сільського
господарства в Запорізькій області від
15.04.2014 №Л-121.

Листом від 22.05.2014 №19-8-0.3-3015/2-14 Головне
управління Держземагенства у
Запорізькій області у наданні дозволу
на виділення земельної ділянки
відмовив із посиланням на ст. 7 Закону
України "Про фермерське господарство",
у якій визначений порядок надання
земельних ділянок у власність,
відповідно до якого, громадянин для
отримання у власність земельної
ділянки звертається до органу
виконавчої влади із відповідною заявою
і обґрунтуванням розміру земельної
ділянки з урахуванням перспектив
діяльності фермерського господарства.
У відповіді вказано, що із наданих
позивачем документів до клопотання не
зрозуміло, який розмір земельної
частки (паю) в умовних кадастрових
гектарах встановлений по Вербівській
сільській раді (а.с.29).

Не погодившись з відмовою відповідача
у наданні дозволу на виділення
земельної ділянки, позивач звернулась
до суду з позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини між
сторонами та частково задовольняючи
позовні вимоги, суд першої інстанції
дійшов висновку про те, що приймаючи
рішення про відмову у наданні дозволу
на виділення земельної ділянки
відповідач діяв не на підставі та не у
спосіб, що визначені Земельним
кодексом України та Законом України
«Про фермерське господарство».

З такими висновками суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
погоджується з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Земельного кодексу України
громадянам України - членам
фермерських господарств передаються
безоплатно у приватну власність надані
їм у користування земельні ділянки у
розмірі земельної частки (паю) члена
сільськогосподарського підприємства,
розташованого на території
відповідної ради.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про
фермерське господарство" для отримання
(придбання) у власність або в оренду
земельної ділянки державної власності
з метою ведення фермерського
господарства громадяни звертаються до
відповідної районної державної
адміністрації. Для отримання у
власність або в оренду земельної
ділянки із земель комунальної
власності з метою ведення фермерського
господарства громадяни звертаються до
місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і
місце розташування ділянки, кількість
членів фермерського господарства та
наявність у них права на безоплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обґрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства. До заяви додаються
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі.

Заяву громадянина про надання
земельної ділянки у власність або в
оренду районна або міська державні
адміністрації або орган місцевого
самоврядування розглядають у місячний
строк і в разі її задоволення дають
згоду на підготовку землевпорядною
організацією проекту відведення
земельної ділянки.

Відповідно ч.6 ст.118 Земельного кодексу
України громадяни, зацікавлені в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.
Верховній Раді Автономної Республіки
Крим, Раді міністрів Автономної
Республіки Крим, органам виконавчої
влади або органам місцевого
самоврядування, які передають земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Згідно ч.7 ст.118 Земельного кодексу
України відповідний орган виконавчої
влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Встановлені судом першої інстанції
обставини справи, які не
спростовуються відповідачем, свідчать
про те, що позивач звернувся до
відповідача з клопотанням про надання
дозволу на розроблення документації із
землеустрою щодо відведення у приватну
власність земельної ділянки для
ведення фермерського господарства
орієнтовною площею 6,0 га, яка
знаходиться на території Вербівської
сільської ради Пологівського району
Запорізької області, у межах норм
безоплатної приватизації, що не
перевищує розмір земельної частки (паю)
члена сільськогосподарського
підприємства, розташованого на
території Вербівської сільської ради.

До клопотання було додано: схему
розташування земельної ділянки;
погодження землекористувача третьої
особи - копія протоколу №4 загальних
зборів третьої особи від 29.11.2013; копії
статуту третьої особи, протоколу
загальних зборів третьої особи №2 від
07.11.2009 та №3 від 12.12.2013; основних
показників господарської діяльності
фермерського господарства, малого
підприємства у сільському
господарстві за 2013 рік; копія трудової
книжки; копія паспортних даних та ІПН;
копія листа Державної інспекції
сільського господарства в Запорізькій
області від 15.04.2014 №Л-121.

Відмовляючи у наданні дозволу на
виділення земельної ділянки,
відповідач посилався на норми статті 7
Закону України "Про фермерське
господарство" згідно якої громадянин
для отримання у власність земельної
ділянки звертається до органу
виконавчої влади із відповідною заявою
і обґрунтуванням розміру земельної
ділянки з урахуванням перспектив
діяльності фермерського господарства.
Із залучених до клопотання документів
і матеріалів не зрозуміло, який розмір
земельної частки (паю) в умовних
кадастрових гектарах встановлений по
Вербівській сільській раді.

Судом встановлено, що згідно
розрахунку середньозваженої
нормативної грошової оцінки земельної
частки (паю) по Вербівській сільській
раді Пологівського району Запорізької
області, складеним Відділом
Держземагенства у Пологівському
районі Запорізької області 17.02.2014
№885/01-04, середньозважена земельна
частка (паю) по Вербівській сільській
раді складає 7,92 кадастрових гектара, а
вартість одиниці складає 25700 грн.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно вказав на необґрунтованість
підстав для відмови у наданні дозволу
на розроблення документації із
землеустрою щодо відведення у приватну
власність земельної ділянки, оскільки
такою підставою для відмови позивачу у
наданні дозволу на виділення земельної
ділянки стала відсутність інформації,
яка наявна у Відділу Держземагенства у
Пологівському районі Запорізької
області, що є структурним підрозділом
відповідача.

Вказані висновки суду першої інстанції
доводами апеляційної скарги не
спростовуються. В апеляційній скарзі
відповідач вказує лише на те, що у
позивача відсутнє права претендувати
на отримання у власність земельної
ділянки, що знаходиться в користуванні
фермерського господарства, оскільки
законодавством не передбачено
можливості розпаювання земель, що
передані в користування фермерським
господарствам.

З такими підставами для скасування
судового рішення колегія суддів не
може погодитись з наступних підстав.

Так, по-перше, вказані обставини не були
підставою для відмови позивачу у
наданні дозволу на розроблення
документації із землеустрою щодо
відведення у приватну власність
земельної ділянки, що вбачається з
листа відповідача від 22.05.2014
№19-8-0.3-3015/2-14.

По-друге, колегія суддів не
погоджується з доводами відповідача
щодо не можливості реалізації
позивачем визначеного законом права
щодо отримання у власність земельної
ділянки, як членом фермерського
господарства.

Згідно ст. 12 Закону України "Про
фермерське господарство" та ст. 31
Земельного кодексу України землі
фермерського господарства можуть
складатися із земельної ділянки, що
використовується фермерським
господарством на умовах оренди.
Громадяни - члени фермерського
господарства мають право на одержання
безоплатно у власність із земель
державної і комунальної власності
земельних ділянок у розмірі земельної
частки (паю).

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про
фермерське господарство" члени
фермерського господарства мають право
на одержання безоплатно у власність із
земель державної і комунальної
власності земельних ділянок у розмірі
земельної частки (паю).

Членам фермерських господарств
передаються безоплатно у приватну
власність із раніше наданих їм у
користування земельні ділянки у
розмірі земельної частки (паю) члена
сільськогосподарського підприємства,
розташованого на території
відповідної ради. Земельні ділянки, на
яких розташовані житлові будинки,
господарські будівлі та споруди
фермерського господарства,
передаються безоплатно у приватну
власність у рахунок земельної частки
(паю).

Дія частин першої та другої цієї статті
не поширюється на громадян, які раніше
набули права на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 121 Земельного кодексу
України громадяни України мають право
на безоплатну передачу їм земельних
ділянок із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства - в розмірі
земельної частки (паю), визначеної для
членів сільськогосподарських
підприємств, розташованих на території
сільської, селищної, міської ради, де
знаходиться фермерське господарство.
Якщо на території сільської, селищної,
міської ради розташовано декілька
сільськогосподарських підприємств,
розмір земельної частки (паю)
визначається як середній по цих
підприємствах. У разі відсутності
сільськогосподарських підприємств на
території відповідної ради розмір
земельної частки (паю) визначається як
середній по району.

З матеріалів справи вбачається, що у
фермерського господарства "Гілея"
знаходиться у користуванні на умовах
оренди земельні ділянки державної
власності площею 9,14 га та 2,86 га.

ОСОБА_1 є членом фермерського
господарства "Гілея", про що свідчить
протокол загальних зборів №2 від 07.11.2009
та Статут фермерського господарства.

Отже, з огляду на викладені норми права,
враховуючи згоду землекористувача - ФГ
«Гілея», позивач має право на одержання
безоплатно у власність із раніше
наданих у користування земельну
ділянку у розмірі земельної частки
(паю) члена сільськогосподарського
підприємства.

Оскільки, апеляційна скарга не містить
інших доводів, якими б відповідач
обґрунтовував незаконність рішення
суду першої інстанції, то колегія
суддів не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови суду першої
інстанції.

На підставі викладеного, керуючись п.1
ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Держземагенства у
Запорізькій області залишити без
задоволення, а постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 21
липня 2014 року по справі №808/4003/14 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку, передбаченому
статтею 212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено
03.10.2014р.)

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк