Справа № 2а-58/08/0470
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/35987/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Єрьоміна А.В.; Кравцова О.В.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Прокурора м. Дніпропетровська
в інтересах держави в особі Державної
інспекції з енергозбереження до
Відкритого акціонерного товариства
«Нікопольський завод феросплавів»,
третя особа - Територіальне управління
Державної інспекції з
енергозбереження по Дніпропетровській
області, про стягнення заборгованості,
що переглядається за касаційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Нікопольський завод
феросплавів» на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 8 червня 2011
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 20 травня 2014 року,

у с т а н о в и л а :

У лютому 2008 році прокурор м.
Дніпропетровська звернувся до суду в
інтересах держави в особі Державної
інспекції з енергозбереження
(Інспекція) з позовом до ВАТ
«Нікопольський завод феросплавів»
(Товариство) про стягнення коштів.

Зазначав, що постановою Інспекції від 18
грудня 2007 року до Товариства
застосовані санкції у вигляді
підвищеної плати за використання
паливно-енергетичних ресурсів в
розмірі 109 797,67 грн.

Посилаючись на те, що у добровільному
порядку вказані кошти Товариством не
сплачені, просив стягнути їх з
відповідача.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 8
червня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 20 травня 2014 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі Товариство,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального
права, просить оскаржувані рішення
скасувати, а у задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що
скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що постановою
Інспекції від 18 грудня 2007 року № 18-5/3.22-73
до позивача застосовано підвищену
плату перевитрати газу, теплової та
електричної енергії в розмірі 109 797,67
грн.

Також встановлено, що постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 5 грудня 2008
року, яка набрала законної сили,
відмовлено у задоволенні позову
Товариства про скасування постанови
Інспекції від 18 грудня 2007 року №
18-5/3.22-73.

Задовольнивши позов, суди попередніх
інстанцій виходили з того, що рішенням
суду, яке набрало законної сили,
визнано правомірною постанову
Інспекції, якою накладено спірні
санкції.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів.

Відповідно до частини першої статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як вбачається зі змісту постанови
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 5 грудня 2008
року, суд дійшов висновку про
законність застосування підвищеної
плати за енергоресурси, стягнення якої
є предметом цього спору. Зокрема, суд
встановив, що методика обчислення
підвищеної плати відповідає вимогам
закону, а розмір санкцій є
обґрунтованим.

За таких обставин, доводи позивача про
неправильність обчислення підвищеної
плати не можуть братися до уваги з
огляду на положення статті 72 КАС
України.

Посилання у касаційній скарзі на
оскарження постанови
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 5 грудня
2008 року до Верховного Суду України
також є необґрунтованими, оскільки у
зв'язку з таким оскарженням постанова
не втрачає законної сили.

З викладеного вбачається, що висновки
судів про задоволення позову є
правильними, а доводи, викладені в
касаційній скарзі, таких висновків не
спростовують та не дають підстав
вважати оскаржувані рішення такими, що
ухвалені з порушеннями норм
матеріального або процесуального
права.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Нікопольський завод феросплавів»
залишити без задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 8 червня 2011
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 20 травня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді
М.І.Цуркан

А.В.Єрьомін

О.В.Кравцов