Справа № 2а-4558/14(751/4558/14,2а/751/142/14)
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-4558/14(751/4558/14,2а/751/142/14)
Головуючий у 1-й інстанції: Мороз К.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

21 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко
Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській
Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Новозаводської
районної у м. Чернігові ради на ухвалу
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 03 липня 2014 року у справі
за адміністративним позовом
Управління праці та соціального
захисту населення Новозаводської
районної у м. Чернігові ради до ОСОБА_2,
третя особа: ОСОБА_3, про стягнення
виплачених коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року позивач - Управління
праці та соціального захисту населення
Новозаводської районної у м. Чернігові
ради звернулося до Новозаводського
районного суду м. Чернігова з
адміністративним позовом до ОСОБА_2,
третя особа: ОСОБА_3, про стягнення суми
сплаченої ОСОБА_3 тимчасової державної
допомоги дітям, батьки яких ухиляються
від сплати аліментів, не мають
можливості утримувати дитину або місце
проживання їх невідоме, в сумі 9324,60 грн.

Ухвалою Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 03 липня 2014 року
закрито провадження у справі.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 03 липня 2014 року та
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду
справи. Свої вимоги апелянт
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції при постановленні
оскаржуваного рішення було порушено
норми матеріального та процесуального
права.

У судове засідання сторони та їх
представники не з'явилися, причини
неявки суду невідомі, про розгляд
справи були повідомлені належним
чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Новозаводської
районної у м. Чернігові ради - залишити
без задоволення, а ухвалу
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 03 липня 2014 року - без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Приймаючи рішення про закриття
провадження у справі, суд першої
інстанції дійшов висновку, що даний
спір не підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства
України, оскілки позивачем заявлено
вимогу про відшкодування шкоди, яка
згідно з нормою частини 2 статті 21
Кодексу адміністративного судочинства
України підлягає розгляду
адміністративним судом лише за умови,
якщо вона заявлена в одному
провадженні з вимогою про вирішення
публічно-правового спору.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої та другої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Частиною 3 статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що суб'єкти владних
повноважень мають право звернутися до
адміністративного суду у випадках,
передбачених Конституцією та законами
України.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті
17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори за зверненням
суб'єкта владних повноважень у
випадках, встановлених Конституцією та
законами України.

Приписам наведеної норми
кореспондують положення частини 2
статті 21 Кодексу адміністративного
судочинства України, згідно з якими
вимоги про відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Аналіз припису наведеної норми дає
підстави для однозначного висновку про
те, що адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вимоги мають стосуватись шкоди,
завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднанні з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Як убачається з матеріалів справи
предметом позовних вимог у даній
справі за позовом Управління праці і
соціального захисту населення є
стягнення з фізичної особи суми
надмірно виплаченої тимчасової
допомоги у зв'язку з ненаданням
відомостей, що впливають на
призначення і виплату цієї допомоги.

Зокрема, судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
на підставі довідок № 893/4 від 07.09.2011
року (а.с.6), № 90/4 від 03.10.2012 року (а.с.17), №
46/4 від 19.09.2013 року (а.с.28), виданих
Новозаводським відділом державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції, про
неотримання аліментів від ОСОБА_2
протягом 6 місяців перед зверненням, а
саме з 01.03.2011 року по 31.08.2011 року, з 01.03.2012
року по 31.08.2012 року та з 01.03.2013 року по
01.09.2013 року та згідно заяв про
призначення усіх видів соціальної
допомоги від 25.08.2011 року, 22.03.2012 року,
13.09.2012 року, 19.03.2013 року, 19.09.2013 року
(а.с.3-5, 8-11, 12-14, 18-20, 23-25) ОСОБА_3 була
призначена тимчасова державна
допомога дітям, батьки яких ухиляються
від сплати аліментів, не мають
можливості утримувати дитину або місце
проживання їх невідоме (а.с.7, 11, 16, 22, 27).

Згідно заяви від 26.11.2013 року ОСОБА_3
просить припинити виплату допомоги в
зв'язку з тим, що 20.11.2013 року від ОСОБА_2
отримала аліменти в сумі 20,00 грн.
(а.с.29-30).

Згідно розпорядження від 27.11.2013 року
(а.с.31) Управлінням праці та соціального
захисту населення Новозаводської
районної у місті Чернігові ради було
вирішено припинити виплату допомоги з
01.12.2013 року у зв'язку з отриманням
аліментів.

Відповідно до довідки № 180/08 від 04.12.2013
року (а.с.32-33) сума коштів у вигляді
тимчасової допомоги дітям, батьки яких
ухиляються від сплати аліментів, що
підлягає поверненню, за період з 01.09.2011
року по 30.11.2013 року складає 9324,60 грн. .

Тобто, спірні правовідносини
врегульовані Сімейним кодексом
України, Порядком призначення та
виплати тимчасової державної допомоги
дітям, батьки яких ухиляються від
сплати аліментів, не мають можливості
утримувати дитину або місце проживання
їх невідоме, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 22
лютого 2006 року №189, яким визначено
механізм надання тимчасової державної
допомоги дітям, батьки яких ухиляються
від сплати аліментів, не мають
можливості утримувати дитину або місце
проживання (перебування) їх невідоме.

Зазначені нормативно-правові акти не
містять норм, які б надавали органу
праці та соціального захисту населення
право звертатись до адміністративного
суду із позовом про стягнення суми
сплаченої тимчасової допомоги.

Водночас позивачем заявлено вимогу про
відшкодування шкоди, яка згідно з
нормою частини 2 статті 21 Кодексу
адміністративного судочинства України
підлягає розгляду адміністративним
судом лише за умови, якщо вона заявлена
в одному провадженні з вимогою
вирішити публічно-правовий спір.
Інакше вимоги про відшкодування шкоди
вирішуються судами в порядку
цивільного або господарського
судочинства.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується із судом першої інстанції
про те, що даний спір не підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 15
Цивільного процесуального кодексу
України суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи щодо
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин;
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Згідно частини 2 статті 3 Цивільного
процесуального кодексу України у
випадках, встановлених законом, до суду
можуть звертатися органи та особи, яким
надано право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб, або державні чи
суспільні інтереси.

Як визначено частиною 2 статті 22
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», місцеві загальні суди
розглядають цивільні, кримінальні,
адміністративні справи, а також справи
про адміністративні правопорушення у
випадках та порядку, передбачених
процесуальним законом.

Відтак судом першої інстанції
правильно встановлено, що за суб'єктним
складом сторін та сутністю спору дана
справа підлягає розгляду загальними
судами у порядку, визначеному нормами
Цивільного процесуального кодексу
України.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам. В
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Новозаводської
районної у м. Чернігові ради - залишити
без задоволення, а ухвалу
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 03 липня 2014 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Новозаводської районної у м. Чернігові
ради - залишити без задоволення.

Ухвалу Новозаводського районного суду
м. Чернігова від 03 липня 2014 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Є.Пилипенко

Судді
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

.

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.