Справа № 806/1905/14
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Попова
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"23" жовтня 2014 р.
Справа № 806/1905/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Кузьменко Л.В.

суддів:
Іваненко Т.В.

Охрімчук І.Г.,

при секретарі
Воронецькому Т.Р. ,

за участю за участю позивача ОСОБА_3,

представника позивача: ОСОБА_4,

від відповідача: Плужнік К.В.,
представника за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "28" серпня
2014 р. у справі за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до
Малинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання протиправним
та скасування рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом в якому
просвь визнати протиправним та
скасувати рішення про застосування
фінансових санкцій № від 14.04.2014
року, яке прийняте Малинською ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області. В обґрунтування
заявлених позовних вимог зазначив, що
спірне рішення є неправомірним,
оскільки протокол про адміністративне
правопорушення відносно нього не
складався, найманих працівників він не
має і здійснює підприємницьку
діяльність особисто. Наполягає, що не
може нести відповідальність за дії
особи з якою не перебував у трудових
відносинах.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 28 серпня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодився з постановою суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій з підстав порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
невідповідності висновків суду першої
інстанції обставинам справи, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову про
задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача, представника позивача та
представника відповідача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів справи слідує та
встановлено судом першої інстанції, що
14.02.2014 року працівниками КМСД
Радомишльського РВ УМВС України в
Житомирській області під час
проведення комплексних
оперативно-профілактичних заходів в
барі "Бункер", що розташований по
АДРЕСА_3, який належить фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_3, встановлено факт
продажу продавцем ОСОБА_7, в тому числі,
пива "Оболонь світле" неповнолітній
особі ОСОБА_8.

За результатами виявлених
правопорушень працівниками міліції
складено протокол ЖИ №006014 про
адміністративне правопорушення за ч.2
ст.156 КУпАП. (а.с.61), відібрано пояснення
у покупця ОСОБА_8 (а.с.58-59), продавця
ОСОБА_7 (а.с.48-49) та свідків (а.с.51-54),
складено рапорт (а.с.50).

Згідно листа від 05.03.2014 року за вих. №1310
Радомишльським РВ УМВС України в
Житомирській області направлено
матеріали перевірки суб"єкта
господарювання ОСОБА_3 Головному
управлінню Міністерства доходів і
зборів у Житомирській області (а.с.65).

На підставі вказаних матеріалів та
відповідно до абзацу 9 ч.2 ст.17 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів"
Малинською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Житомирській
винесено рішення від 14.04.2014 року №
про застосування до ОСОБА_3 фінансових
санкцій у вигляді штрафу у розмірі 6800
грн. за продаж алкогольних напоїв
неповнолітній особі (а.с.11-12).

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що рішення відповідача про
застосування до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 фінансових санкцій у
вигляді штрафу у розмірі 6800 грн. є
правомірними та таким, що прийнято на
підставі, у межах та спосіб,
передбачений законами України.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на таке.

Закон України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" №481/95-ВР визначає основні
засади державної політики щодо
регулювання виробництва, експорту,
імпорту, оптової і роздрібної торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
спиртом етиловим ректифікованим
виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами,
забезпечення їх високої якості та
захисту здоров'я громадян, а також
посилення боротьби з незаконним
виробництвом та обігом алкогольних
напоїв і тютюнових виробів на
території України.

Згідно з вимогами пункту 2 частини
першої статті 153 Закону №481/95-ВР
забороняється продаж пива (крім
безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
та тютюнових виробів особам, які не
досягли 18-ти років.

Відповідно до частини четвертої статті
15-3 зазначеного Закону продавець пива
(крім безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
або тютюнових виробів зобов'язаний
отримати у покупця, який купує пиво
(крім безалкогольного), алкогольні
напої, слабоалкогольні напої, вина
столові або тютюнові вироби, паспорт
або інші документи, які підтверджують
вік такого покупця, якщо у продавця
виникли сумніви щодо досягнення
покупцем 18-річного віку.

У частині другій статті 17 Закону
№481/95-ВР за порушення вимог статті 15-3
цього ж Закону законодавець передбачив
застосування до суб'єкта
господарювання фінансових санкцій у
вигляді штрафу в сумі 6800 грн.

Системний аналіз зазначених вище
правових норм дає підстави для
висновку щодо запровадження в
імперативній формі заборони на продаж
пива (крім безалкогольного),
алкогольних, слабоалкогольних напоїв,
вин столових та тютюнових виробів
особам, які не досягли 18-ти років.

Частиною четвертою статті 15-3
зазначеного Закону продавця наділено
правом отримати у покупця, який купує
пиво (крім безалкогольного),
алкогольні, слабоалкогольні напої,
вина столові або тютюнові вироби,
документи, які підтверджують вік
такого покупця, а отже, ця вимога має
спонукати суб'єкта господарювання
дотримуватися відповідного рівня
обачності, який би унеможливлював
порушення чітко визначеної заборони
продавати неповнолітній особі
зазначену продукцію. Відсутність у
продавця сумніву щодо віку покупця та
продаж у зв'язку з цим забороненого
товару неповнолітній особі не може
бути підставою звільнення суб'єкта
господарювання від відповідальності.

Факт продажу алкогольних напоїв особі,
що не досягла 18 річного віку,
підтверджується власноручними
поясненнями ОСОБА_7 та неповнолітнього
ОСОБА_8 до протоколу про
адміністративне правопорушення
(а.с..48-49, 58-59), свідоцтвом про народження
ОСОБА_8 (а.с.57), поясненнями свідків
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

В судовому засіданні позивач пояснив,
що він не перебував у трудових
відносинах з ОСОБА_7, однак в барі
"Бункер" в момент проведення перевірки,
останній на прохання ОСОБА_3, який
відлучився, залишився в барі дивитись
щоб нічого не зникло.

З огляду на письмові докази та покази
свідків, допитаних судом першої
інстанції, достеменно встановлено, а
позивачем не спростовано, що ОСОБА_7 з
дозволу та на прохання власника бару
ОСОБА_3 здійснював продаж товарів і 14
лютого 2014 року продав неповнолітньому
ОСОБА_8 тютюнові вироби та алкогольні
напої.

Згідно вимог ст.24 КЗпП України, якщо
працівника фактично допущено до
роботи, то вважається що з ним укладено
трудовий договір.

Посилання позивача, як на підставу
неправомірності дій відповідача, на
відсутність трудових відносин ОСОБА_3
із ОСОБА_7 є безпідставними з огляду на
положення ст.24 КЗпП України, а
відповідальність за порушення Закону
України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів" покладено
на особу, яка здійснила реалізацію
товару неповнолітній особі - суб"єкт
господарювання, в даному випадку
фізичну особу - підприємця ОСОБА_3.

Посилання представника позивача на те,
що постановою Радомишльського
районного суду по справі №289/897/14-а
скасовано постанову адмінкомісії
Краснобірської сільської ради №1 від
27.02.2014 року про накладення
адмінстягнення на ОСОБА_7, судом першої
інстанції обґрунтовано не взято до
уваги, оскільки постанова суду у справі
про адміністративний проступок, яка
набрала законної сили, є обов'язковою
для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалена постанова суду, лише в
питаннях, чи мало місце діяння та чи
вчинене воно цією особою. Зазначеною
постановою Радомишльського районного
суду факт продажу алкогольного напою
неповнолітній особі в барі "Бункер" не
спростований.

З огляду на вказані обставини, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про доведеність факту продажу
пива "Оболонь світле" позивачем особі,
яка не досягла 18-річного віку, та
обґрунтовано визнав правомірним
рішення про застосування до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 фінансових
санкцій у вигляді штрафу у розмірі 6800
грн.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "28" серпня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.В. Кузьменко

судді:
Т.В. Іваненко

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "23" жовтня 2014 р.

оздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 АДРЕСА_1

представник позивача ОСОБА_4. АДРЕСА_2

3- відповідачу: Малинська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області
пл.Соборна,10,м.Малин,Житомирська
область,11603

- ,