Справа № 826/10079/14
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
інстанції: Аблов Є.В.
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого суддів Хрімлі О.Г.,
Ганечко О.М., Літвіної Н.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної екологічної інспекції у м.
Києві на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 01
серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Державної
екологічної інспекції у м. Києві до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Коверіс Рігід
Україна» про тимчасову заборону
виконання робіт, -

В С Т А Н О В И Л А :

Державна екологічна інспекція у м.
Києві звернулася до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Коверіс Рігід
Україна» про тимчасову заборону
виконання робіт з експлуатації
стаціонарних джерел викиду без дозволу
на викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами за адресою: м. Київ, вул.
Новопирогівська, буд. 66.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 01
серпня 2014 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, та просить скасувати постанову
суду першої інстанції та ухвалити нову,
якою адміністративний позов
задовольнити у повному обсязі.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Зважаючи на те, що у справі відсутні
клопотання від усіх осіб, які беруть
участь у справі, про розгляд справи за
їх участю, та з урахуванням можливості
вирішення справи на основі наявних у
ній доказів, колегія суддів вирішила
справу розглянути у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
необґрунтована та задоволенню не
підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, на підставі наказу № 279 від 11
березня 2014 року, направлення № 511 від 11
березня 2014 року, у період з 17 березня 2014
року по 31 березня 2014 року позивачем
проведено перевірку дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами ТОВ «Паккор
Україна», правонаступником якого є ТОВ
«Коверіс Рігід Україна».

За результатами проведеної перевірки
позивачем складено акт № 05/613А, в якому
встановлено, що в результаті
діяльності на підприємстві
утворюються відходи різних класів
небезпеки, а саме: тверді побутові
відходи, полімерні, поліетилен та ін., у
ТОВ «Коверіс Рігід Україна» відсутні
дозвільні документи, відповідно до
яких підприємство набуває право на
провадження певних дій щодо здійснення
господарської діяльності у поводженні
з відходами.

При проведенні перевірки виявлено
порушення правил ведення первинного
обліку кількості, типу і складу
відходів, що утворюються, зберігаються
та утилізуються, а саме: ТОВ «Коверіс
Рігід Україна» не ведеться первинний
облік відходів за формою № 1-Вт, що є
порушенням ст.ст. 5, 17, 26 Закону України
«Про відходи», Наказу Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України № 342 від 07 липня 2008
року, відповідальність за яке
передбачена ст. 42 Закону України «Про
відходи». На виконання вимоги ст. 11
Закону України «Про атмосферне
повітря» ТОВ «Коверіс Рігід Україна»
не отримало відповідний дозвіл на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами.

За результатами перевірки винесено
припис № 05/266п від 31 березня 2014 року про
усунення порушень природоохоронного
законодавства в термін до 31 квітня 2014
року, а саме: 1) провести інвентаризацію
джерел утворення та видів відходів.
Звіт про інвентаризацію відходів
надати до Державної екологічної
інспекції у м. Києві; 2) на підставі
інвентаризації джерел утворення
відходів провести розрахунок
показника загального утворення
відходів (Пзув). У разі, якщо Пзув
перевищує граничне значення, що
дорівнює 1000 умовних одиниць та/або
показник загального обсягу оброблення
чи утилізації відходів більше 100 тонн
на рік. заповнити реєстрові карти
об'єктів утворення, оброблення та
утилізації відходів і подати їх на
затвердження КМДА, а також отримати
дозвіл та ліміт на утворення та
розміщення відходів. У випадку, якщо
Пзув не перевищує граничне значення і є
меншим 1000 умовних одиниць, подати
декларацію про утворення відходів; 3)
вести, за встановленими нормами,
первинний облік кількості, типу і
складу відходів, що утворюються,
збираються, перевозяться, зберігаються
чи утилізуються за формою № 1-Вт; 4)
отримати та представити до Державної
екологічної інспекції у м. Києві (м.
Київ, вул. Набережно-Лугова, 4) дозвіл на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами.

Під час позапланової перевірки
контролю виконання раніше наданих
приписів у період з 25 червня 2014 року по
04 липня 2014 року встановлено, що ТОВ
«Коверіс Рігід Україна» продовжує
господарську діяльність з порушенням
вимог природоохоронного законодавства
- не отримано дозвіл на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами.

Не погоджуючись з такими діями
відповідача, та вважаючи їх
протиправними, позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що у
відповідача був наявний дозвіл №
-288 на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря стаціонарними
джерелами від 28 березня 2009 року
терміном на 5 років, строк дії якого
закінчився 28 березня 2014 року.

З метою отримання дозволу ТОВ «Паккор
Україна», правонаступником якого є ТОВ
«Коверіс Рігід Україна», укладено
договір № 118/14 від 12 березня 2014 року про
отримання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами, з
уповноваженим підприємством
Міністерства навколишнього природного
середовища ТОВ «ЕКО»

За умовами укладеного договору, його
виконання здійснюється в два етапи:
перший етап: проведення
санітарно-технічного обстеження
джерел викидів забруднюючих речовин в
атмосферу, визначення величин викидів
забруднюючих речовин джерелами ТОВ
«Паккор Україна» за адресою: 03045, м.
Київ, вул. Новопирогівська, 66 з метою
інвентаризації та виконанням
розсіювання забруднюючих речовин за
програмним комплексом ЕОЛ.5.23.-плюс.
Складання звіту про інвентаризацію
викидів забруднюючих речовин
стаціонарними джерелами. Розробка
документів, у яких обґрунтовуються
обсяги викидів, для отримання дозволу
на викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами, згідно наказу Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища № 108 від 09 березня 2006 року.
Здача робіт першого етапу по договору
до 30 травня 2014 року.

Другий етап: підготовка, подача та
супровід пакету документів до Міського
дозвільного центру відповідно до ст. 7
Закону України «Про дозвільну систему
у сфері господарської діяльності» для
отримання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами
Управлінням екології та охорони
природних ресурсів Департаменту
міського благоустрою та збереження
природного середовища в м. Києві.

Як встановлено судом першої інстанції,
25 червня 2014 року Департаментом
міського благоустрою та збереження
природного середовища КМДА проведено
реєстрацію звіту по інвентаризації
викидів забруднюючих речовин ТОВ
«Коверіс Рігід Україна».

Крім того, ТОВ «ЕКО» отримано висновок
від Київської міської
санітарно-епідеміологічної станції
щодо видачі дозволу ТОВ «Коверіс Рігід
Україна» та передано повний пакет
документів до міського дозвільного
центру КМДА.

23 липня 2014 року позивачем надано до
Державної екологічної інспекції у м.
Києві документи на підтвердження
усунення порушень, виявлених під час
перевірки контролю виконання раніше
наданих приписів у період з 25 червня 2014
року по 04 липня 2014 року.

Перевіряючи обґрунтованість позовних
вимог та їх відповідність чинному
законодавству, колегія суддів виходить
з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 10 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища», діяльність, що
перешкоджає здійсненню права громадян
на безпечне навколишнє природне
середовище та інших їх екологічних
прав, підлягає припиненню в порядку,
встановленому цим Законом та іншим
законодавством України.

Відповідно до ч. 3 ст. 16 вказаного
Закону, державними органами управління
в галузі охорони навколишнього
природного середовища і використання
природних ресурсів є центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
охорони навколишнього природного
середовища, центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері охорони навколишнього
природного середовища, обласні,
Київська та Севастопольська міські
державні адміністрації, а на території
Автономної Республіки Крим - орган
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань охорони
навколишнього природного середовища
та інші державні органи, до компетенції
яких законами України віднесено
здійснення зазначених функцій.

Згідно з ч. 1 ст. 20-1 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища», до компетенції
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
охорони навколишнього природного
середовища, в галузі охорони
навколишнього природного середовища
та використання природних ресурсів
належить: а) реалізація державної
політики у сфері охорони навколишнього
природного середовища і використання
природних ресурсів; б) здійснення
державної екологічної експертизи
стосовно об'єктів, рішення щодо
затвердження (схвалення) яких
приймається Кабінетом Міністрів
України; в) одержання безоплатно від
центральних органів виконавчої влади,
підприємств, установ та організацій
інформації, необхідної для виконання
покладених на нього завдань; г) видача
дозволів на викиди шкідливих речовин у
навколишнє природне середовище, на
спеціальне використання природних
ресурсів відповідно до законодавства
України.

Відповідно до п. 1 Положення про
державну екологічну інспекцію в
Автономній Республіці Крим, областях,
міст Києві та Севастополі,
затвердженого Наказом Міністерства
екології та природних ресурсів України
№ 429 від 04 листопада 2011 року, Державна
екологічна інспекція в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі -
Держекоінспекція) є територіальним
органом Державної екологічної
інспекції України, який діє у складі
Держекоінспекції України і їй
підпорядковується.

Згідно з пп. 6.4 п. 6 вказаного Положення,
Держекоінспекція для виконання
покладених на неї завдань має право:
проводити перевірки з питань, що
належать до її компетенції, видавати за
їх результатами обов'язкові для
виконання приписи, розпорядження.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про
охорону атмосферного повітря»,
підприємства, установи, організації та
громадяни - суб'єкти підприємницької
діяльності, що здійснюють викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря та діяльність яких пов'язана з
впливом фізичних та біологічних
факторів на його стан, зобов'язані:
здійснювати
організаційно-господарські, технічні
та інші заходи щодо забезпечення
виконання вимог, передбачених
стандартами та нормативами
екологічної безпеки у галузі охорони
атмосферного повітря, дозволами на
викиди забруднюючих речовин тощо;
вживати заходів щодо зменшення обсягів
викидів забруднюючих речовин і
зменшення впливу фізичних факторів;
забезпечувати безперебійну ефективну
роботу і підтримання у справному стані
споруд, устаткування та апаратури для
очищення викидів і зменшення рівнів
впливу фізичних та біологічних
факторів; здійснювати контроль за
обсягом і складом забруднюючих
речовин, що викидаються в атмосферне
повітря, і рівнями фізичного впливу та
вести їх постійний облік; заздалегідь
розробляти спеціальні заходи щодо
охорони атмосферного повітря на
випадок виникнення надзвичайних
ситуацій техногенного та природного
характеру і вживати заходів для
ліквідації причин, наслідків
забруднення атмосферного повітря;
забезпечувати здійснення
інструментально-лабораторних
вимірювань параметрів викидів
забруднюючих речовин стаціонарних і
пересувних джерел та ефективності
роботи газоочисних установок;
забезпечувати розроблення методик
виконання вимірювань, що враховують
специфічні умови викиду забруднюючих
речовин; використовувати метрологічно
атестовані методики виконання
вимірювань і повірені засоби
вимірювальної техніки для визначення
параметрів газопилового потоку і
концентрацій забруднюючих речовин в
атмосферному повітрі та викидах
стаціонарних і пересувних джерел;
здійснювати контроль за проектуванням,
будівництвом і експлуатацією споруд,
устаткування та апаратури для очищення
газопилового потоку від забруднюючих
речовин і зниження впливу фізичних та
біологічних факторів, оснащення їх
засобами вимірювальної техніки,
необхідними для постійного контролю за
ефективністю очищення, дотриманням
нормативів гранично допустимих
викидів забруднюючих речовин і рівнів
впливу фізичних та біологічних
факторів та інших вимог законодавства
в галузі охорони атмосферного повітря;
своєчасно і в повному обсязі
сплачувати екологічний податок.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 11 Закону
України «Про охорону атмосферного
повітря», викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря стаціонарними
джерелами можуть здійснюватися на
підставі дозволу, виданого суб'єкту
господарювання, об'єкт якого належить
до першої групи, центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері охорони навколишнього
природного середовища, за погодженням
з центральним органом виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері санітарного та епідемічного
благополуччя населення.

До першої групи належать об'єкти, які
взяті на державний облік і мають
виробництва або технологічне
устаткування, на яких повинні
впроваджуватися екологічно безпечні
технології та методи керування. До
другої групи належать об'єкти, які
взяті на державний облік і не мають
виробництв або технологічного
устаткування, на яких повинні
впроваджуватися екологічно безпечні
технології та методи керування. До
третьої групи належать об'єкти, які не
належать до першої і другої груп.

Згідно з ч.ч. 9, 10 ст. 11 вказаного Закону,
перелік установ, організацій та
закладів, яким надається право на
розробку документів, що обгрунтовують
обсяги викидів для підприємств,
установ, організацій та громадян -
суб'єктів підприємницької діяльності,
визначається центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
охорони навколишнього природного
середовища.

Дозволи на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря видаються за
умови: неперевищення протягом строку
їх дії встановлених нормативів
екологічної безпеки; неперевищення
нормативів допустимих викидів
забруднюючих речовин стаціонарних
джерел; дотримання вимог до
технологічних процесів у частині
обмеження викидів забруднюючих
речовин.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
охорону атмосферного повітря»,
господарська чи інші види діяльності,
пов'язані з порушенням умов і вимог до
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря і рівнів впливу
фізичних та біологічних факторів на
його стан, передбачених дозволами, може
бути обмежена, тимчасово заборонена
(зупинена) або припинена відповідно до
законодавства.

Згідно з п. 2 Порядку проведення та
оплати робіт, пов'язаних з видачею
дозволів на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами, обліку
підприємств, установ, організацій та
громадян-підприємців, які отримали
такі дозволи, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 302 від 13
березня 2002 року, дозвіл на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами (далі -
дозвіл) - це офіційний документ, який
дає право підприємствам, установам,
організаціям та
громадянам-підприємцям (далі - суб'єкт
господарювання) експлуатувати об'єкти,
з яких надходять в атмосферне повітря
забруднюючі речовини або їх суміші, за
умови дотримання встановлених
відповідних нормативів
граничнодопустимих викидів та вимог до
технологічних процесів у частині
обмеження викидів забруднюючих
речовин протягом визначеного в дозволі
терміну.

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку,
дозвіл видається безоплатно на строк
не менш як п'ять років: суб'єкту
господарювання, об'єкт якого
відповідно до законодавства належить
до першої групи, - Мінприроди за
погодженням з Держсанепідслужбою;
суб'єкту господарювання, об'єкт якого
відповідно до законодавства належить
до другої або третьої групи, -
обласними, Київською та
Севастопольською міськими
держадміністраціями, органом
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань охорони
навколишнього природного середовища
через дозвільні центри за погодженням
з територіальними органами
Держсанепідслужби.

Згідно з п. 2 Листа Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України № 1127/11/10-09 від 30 січня 2009 року
«Щодо надання роз'яснень у галузі
охорони атмосферного повітря», у разі,
коли у суб'єкта господарювання
відсутній дозвіл на викиди
забруднюючих речовин, однак триває
процес розгляду та погодження
матеріалів, які обґрунтовують обсяги
викидів, для отримання відповідного
дозволу, питання про застосування до
цих суб'єктів обмеження чи зупинення їх
діяльності необхідно вирішувати з
дотриманням принципів пропорційності
та обґрунтованості, передбачених ч. 3
ст. 2 КАС. У разі, коли з дій суб'єкта
вбачається, що він вживає всіх залежних
від нього заходів задля якнайшвидшого
отримання відповідного дозволу, то
спонукати його до дій, які він і без
того вчиняє, є невиправданим і не
відповідає принципам обґрунтованості
та пропорційності (ч. 3 ст. 2 КАС). У
зв'язку з цим підстав для застосування
санкцій у вигляді обмеження чи
зупинення діяльності суб'єкта
господарювання не буде.

Проаналізувавши наведені законодавчі
норми, повно та всебічно дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги Державної
екологічної інспекції у м. Києві до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Коверіс Рігід
Україна» про тимчасову заборону
виконання робіт є необґрунтованими та
не засновані на нормах права, оскільки
належними та допустимими доказами
встановлено, що відповідачем вжито
всіх необхідних заходів для отримання
дозволу на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря стаціонарними
джерелами.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доводи апелянта спростовуються
вищенаведеним, матеріалами справи та
не відповідають вимогам чинного
законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
екологічної інспекції у м. Києві
залишити без задоволення, постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 01 серпня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Г. Хрімлі

Судді
О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя
Хрімлі О.Г.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.