Справа № 2а-5157/11
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року Справа № 9104/10975/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І, Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення Коломийської
районної державної адміністрації на
постанову Коломийського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 30
травня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Коломийської районної державної
адміністрації про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
виплатити щорічну допомогу на
оздоровлення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 31.03.2011 року (через поштове
відділення зв'язку) звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління праці та
соціального захисту населення
Коломийської районної державної
адміністрації в якому просив визнати
неправомірними дії відповідача,
зобов'язати останнього провести
перерахунок та виплатити щорічну
допомогу на оздоровлення відповідно до
ст.48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 2007 року по 2010
роки. Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Коломийської районної державної
адміністрації відшкодувати моральну
шкоду в розмірі десять тисяч гривень
(згідно заяви про уточнення позовних
вимог (а. с. 33).

Постановою Коломийського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 30
травня 2011 року позов задоволено
частково, визнано відмову управління
праці та соціального захисту населення
Коломийської районної державної
адміністрації протиправною,
зобов'язано здійснити перерахунок та
виплатити позивачу одноразову щорічну
допомогу на оздоровлення як учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 3 категорії,
відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
2007 по 2010 роки, з урахуванням виплачених
сум, а в решті позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління праці та
соціального захисту населення
Коломийської районної державної
адміністрації оскаржило його в
апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що
відповідно, що ст. 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
встановлено, що конкретні розміри всіх
доплат, пенсій і компенсацій,
передбачених цим Законом, підвищуються
Кабінетом Міністрів України
відповідно до зміни індексу вартості
життя і зростання мінімальної
заробітної плати. Ст. 63 даного Закону
передбачено, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок державного
бюджету. Оскільки ч. 2 ст. 95 Конституції
України передбачено, що виключно
законом про Державний бюджет України
визначаються видатки на
загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків, п.2
ст.4 Бюджетного кодексу України
передбачено, що виключно законом про
Державний бюджет України визначаються
надходження та витрати Державного
бюджету України, а також враховуючи те,
що за оспорюваний позивачем період
мінімальна заробітна плата
встановлювалася законами про
Державний бюджет України, то апелянт
вважає, що необхідно звернути увагу на
положення цих Законів за 2007-2010 роки.

З врахуванням вище наведеного просить
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нову про відмову
в задоволені позову.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріли справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
3 категорії.

Вирішуючи спір суд першої інстанції
правильно вважав, що відповідно до ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» щорічна допомога на
оздоровлення учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, зокрема для 3 категорії
передбачена в розмірі 3 мінімальних
заробітних плат. Відповідач здійснював
нарахування та виплату сум щорічної
допомоги на оздоровлення позивачу в
розмірі значно меншому ніж
передбачений ст. 48 даного Закону.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що
згідно п. 28 Закону України «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року, статтю 48 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждати внаслідок
Чорнобильської катастрофи» викладено
в такій редакції : «Одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України». Проте, рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року зміни, внесені
підпунктом 11 пункту 28 розділу 2 Закону
України від 28 грудня 2007 року визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними).

З огляду на те, що ОСОБА_2 щорічну
допомогу на оздоровлення нараховано у
розмірі 75 грн. в жовтні 2010 року (а. с. 45),
суд першої інстанції вірно дійшов
висновку, що управління праці та
соціального захисту населення
Коломийської районної державної
адміністрації зобов'язане провести
перерахунок та виплатити недоплачену
щорічну допомогу на здоровлення згідно
ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі трьох
мінімальних заробітних плат за 2010 рік з
урахуванням проведених виплат.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що в
задоволені позову в частині стягнення
моральної шкоди слід відмовити,
оскільки позивачем не зазначено з яких
саме міркувань він виходив визначаючи
розмір моральної шкоди та не надав
жодних доказів, якими це
підтверджується.

Однак, розглядаючи спір, суд першої
інстанції не врахував вимоги ч. 2 ст. 99
КАС України згідно якої для звернення
до адміністративного суду за захистом
прав, свобод чи інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який обчисляється з дня коли особа
дізналась або повинна була дізнатись
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів, а згідно ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги дату звернення позивача до суду
із розглядуваним позовом (31.03.2011 року),
відсутність заяви та поважних причин
для поновлення строку, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги щодо виплати
недоотриманої суми одноразової
щорічної грошової допомоги на
оздоровлення за 2007, 2008, 2009 роки слід
залишити без розгляду.

З урахуванням вище наведеного колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги являються суттєвими і складають
підстави для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм процесуального права, які
призвели до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст. 160, ст.197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст.
202, ст. 203 ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України,
суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Коломийської районної державної
адміністрації задовольнити частково,
скасувати постанову Коломийського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 30
травня 2011 року у справі № 2а-5157/11.

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та
соціального захисту населення
Коломийської районної державної
адміністрації щодо невиплати ОСОБА_2
щорічної допомоги на оздоровлення за
2010 рік у розмірі трьох мінімальних
заробітних плат відповідно до ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» неправомірними.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Коломийської районної державної
адміністрації провести нарахування та
виплатити ОСОБА_2 щорічну допомогу на
оздоровлення за 2010 рік у розмірі трьох
мінімальних заробітних плат
відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та з
урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги за 2007, 2008, 2009 роки
залишити без розгляду.

В задоволені решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин