Справа № 2а-4244/11/0311
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року
Справа № 9104/126751/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
ШинкарТ.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області на постанову Маневицького
районного суду Волинської області від
22 листопада 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Маневицькому районі
Волинської області про визнання дії
неправомірними та зобов'язання
здійснити нарахування та виплату
державної та додаткової пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 07.11.2011 року звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Маневицькому районі
Волинської області в якому просив
визнати дії відповідача незаконними,
зобов'язати останнього зробити
нарахування та виплатити основну
пенсію з урахуванням мінімального
розміру пенсій для інвалідів щодо яких
встановлений зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, який для інваліда ІІ групи
не може бути нижчим 8 мінімальних
пенсій за віком визначених за
правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з травня 2011 року
по даний час з урахуванням здійснених
раніше виплат, зобов'язати зробити
нарахування та виплатити щомісячну
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'я в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком за період з 07 травня 2011
року по даний час з урахуванням
здійснених раніше виплат, нараховувати
та виплачувати надалі основну та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю відповідно до збільшення
прожиткового мінімуму.

Постановою Маневицького районного
суду Волинської області від 22
листопада 2011 року (прийнятою в порядку
скороченого провадження), позов
задоволено, визнано протиправними дії
управління Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області, зобов'язано відповідача
повести перерахунок та виплату
позивачу державної пенсії в розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком за період з 07.05.2011 року
по 22.07.2011 року включно на підставі
положень ст.ст. 50, 54, 67 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» виходячи
із розміру мінімальної пенсії за віком
у відповідності до ч.1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», ч. 3 ст.
4 Закону України «Про прожитковий
мінімум» з урахуванням виплачених сум,
в задоволені решти позовних вимог
відмовлено, постанову допущено до
негайного виконання.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області оскаржило його в апеляційному
порядку, вважає, що постанова прийнята
з порушенням норм матеріального права.

Мінімальна пенсія за віком відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» застосовується для
визначення розмірів пенсії,
призначених згідно цим Законом.
Можливість застосування мінімального
розміру пенсії, визначеного ст. 28
вказаного Закону, для призначення
пенсії особам, яких віднесені до 1
категорії I групи інвалідності за
нормами Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» законом не передбачено.
Крім того ухвалою Конституційного суду
від 19.05.2009 року № 27 - у /2009 підтверджено,
що в частині третій ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» закладено
однозначну вимогу щодо застосування
мінімального розміру пенсії за віком,
установленого в абзаці першому частини
першої цієї статті, виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим законом, та
непоширення вказаного мінімального
розміру пенсії за віком на
правовідносини, що виникають на
підставі інших законів, крім цього
закону.

Враховуючи вище викладене, підстав для
застосування мінімального розміру
пенсії, передбаченого ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» для
визначення розміру підвищення пенсії
відповідно до Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали від Чорнобильської
катастрофи» не має.

Після набрання чинності рішення
Конституційного суду України від 22.05.2008
року прийнята постанова Кабінету
Міністрів України №530 від 28.05.2008 року
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян», якою
встановлено, що особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та належать до категорії І, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду заподіяну
здоров'ю, інвалідам І групи
виплачується в розмірі 30% прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, а розмір пенсії у всіх
випадках для інвалідів, потерпілих
внаслідок Чорнобильської катастрофи
не може бути нижче по ІІ групі 580 грн. З
прийняттям постанови Кабінету
Міністрів України від 16.07.2008 року № 654
«Про підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян» встановлено, що
починаючи з 01.07.2008 року якщо розмір
пенсій не досягає у інвалідів щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою по ІІ групі 580 грн.

Також апелянт вказує, що судом не взято
до уваги вимоги до ст. 63 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» згідно
якої, фінансування виплат, пов'язаних з
реалізацією цього закону здійснюється
за рахунок Державного бюджету України.

Виходячи із вище наведенего просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та відмовити в задоволені
позовних вимог.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріли справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 є особою, яка постраждала,
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, а також являється інвалідом
ІІ групи, інвалідність пов'язана з
наслідками Чорнобильської катастрофи.

Розглядаючи спір судом першої
інстанції вірно зазначено, що ст. 49
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що пенсія
особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4
встановлюється у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до п.п.12, п.п.15 п.28 розділу II
«Внесення змін до деяких законодавчих
актів України Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року, який набрав чинності 01
січня 2008 року, текст ст. ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
було викладено у новій редакції. Особам
віднесеним до 1 категорії,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема, інвалідам ІІ групи, в розмірі
20% прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими,
зокрема, для інших, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, 120% прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність.
Проте рішенням Конституційного Суду
України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року
визнано таким, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними) положення п. 28
розділу ІІ «Внесення змін до деяких
законодавчих актів України» Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України». Положення
п. 28 вказаного закону, які визнані
неконституційними, втратили чинність з
дня ухвалення Конституційним Судом
вказаного рішення, у якому було вказано
на преюдиційність при розгляді судами
загальної юрисдикції позовів у зв'язку
з правовідносинами, що виникли
внаслідок дії неконституційного акта.

Крім того суд першої інстанції вірно
зазначив, що абз. 3 ч. 1 ст. 50 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
визначено, що особам віднесеним до
категорії 1, інвалідам ІІ призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком. Ч. 4 ст. 50
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що у всіх
випадках розміри пенсії для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими, по ІІ групі інвалідності -
8 мінімальних пенсій за віком.

В даній спірній ситуації суд першої
інстанції правильно виходив із
принципу пріоритетності законів над
підзаконними актами, а відтак вірно
вважав, що при визначенні позивачеві
розміру пенсії застосуванню
підлягають ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської астрофи», а не
постанови Кабінету Міністрів України
№654 від 16.07.2008 року «Про підвищення
рівня пенсійного забезпечення
громадян» оскільки остання істотно
звужуює обсяг встановлених законом
прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорії, та
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Також, суд першої інстанції вірно
зазначив, що Закон України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» №
3491-VI від 14 червня 2011 року, що набув
чинності 19 червня цього року, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення ст. 50, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік, а
також норми Постанови Кабінету
Міністрів України №745 від 6 липня 2011
року, якою визначений розмір виплат
вказаних статей Закону, яка набрала
чинності 23 липня 2011 року, отже, позовні
вимоги позивача підлягають до
задоволення по 22 липня 2011 року включно.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції правильно вважав, що
відповідач зобов'язаний здійснити
перерахунок позивачу основної
державної пенсії відповідно до вимог ч.
4 ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно
до вимог ч.1 ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» із
застосуванням ст. 28 ч.1 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», ч. 3 ст. 4 Закону
України «Про прожитковий мінімум» за
період з 07.05.2011 року по 22.07.2011 року з
врахуванням виплачених сум.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України
негайно виконуються постанови суду про
присудження виплат пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів - у межах суми
стягнення за один місяць.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції правильно по суті
вирішив розглядуваний спір, однак із
помилковим застосуванням норм
процесуального права, через що
оскаржувану постанову в частині
звернення до виконання слід змінити.

Керуючись ст. 160, ч. 10 ст. 183-2, ст.197, п. 2 ч. 1
ст. 198, ст. 200, ст. 201, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області - задовольнити частково.
Постанову Маневицького районного суду
Волинської області від 22 листопада 2011
року у справі № 2а-4244/11 в частині
допущення до негайного виконання
змінити. Допустити зазначену постанову
до негайного виконання - у межах суми
стягнення за один місяць.

В решті постанову Маневицького
районного суду Волинської області від
22 листопада 2011 року у справі № 2а-4244/11
залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин