Справа № 244/5173/13-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" жовтня 2014 р.
м.Київ
К/800/9405/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя
Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць
В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Сніжне Донецької області на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Сніжне Донецької області про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання провести перерахунок
призначеної пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м.Сніжне
Донецької області, в якому просила
визнати неправомірними дії
відповідача по відмові у зарахуванні
періоду роботи з 03 листопада 1985 року по
02 липня 1990 року, як роботи в районах
Крайньої Півночі; зобов'язати
відповідача провести перерахунок та
виплату пенсії з 04 жовтня 2012 року, із
дня подачі заяви відповідачу, та
зарахувати час роботи в районах
Крайньої Півночі та місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі за 1 рік і 6 місяців при
нарахуванні стажу.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначала про неправомірні дії
відповідача щодо відмови зарахувати
роботу в районах Крайньої півночі з 03
листопада 1985 року по 02 липня 1990 року на
ВАТ Лісопромисловій холдинговій
компанії «Братський ЛПК» у
співвідношенні один рік і шість
місяців за повний рік роботи та такими,
що порушують її пенсійні права.

Постановою Сніжнянського міського
суду Донецької області від 10 грудня 2013
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із
відсутності передбачених
законодавством підстав для
призначення позивачу пенсії в
пільговому обчисленні за роботу в
районах Крайньої Півночі.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року апеляційну скаргу ОСОБА_2
задоволено частково; скасовано
постанову Сніжнянського міського суду
Донецької області від 10 грудня 2013 року;
позов ОСОБА_2 задоволено частково;
визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в м.Сніжне
Донецької області щодо не зарахування
періоду роботи в районах Крайньої
Півночі з 03 листопада1985 року по 02 липня
1990 року до пільгового стажу;
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м.Сніжне Донецької
області здійснити перерахунок та
виплату пенсії позивачу, зарахувавши
період роботи в районах Крайньої
Півночі з 03 листопада 1985 року по 02 липня
1990 року до пільгового стажу в кратному
обчисленні один рік за 1,5 роки з 04
травня 2013 року; в іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанцій в
частині задоволення позовних вимог
мотивовано наявністю у позивача права
на обчислення пільгового страхового
стажу роботи за період роботи в районах
Крайньої Півночі.

Не погоджуючись з рішенням
апеляційного суду, Управління
Пенсійного фонду України в м.Сніжне
Донецької області звернулося до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 05 лютого 2014 року, залишити в силі
постанову Сніжнянського міського суду
Донецької області від 10 грудня 2013 року.

ОСОБА_2 у поданих запереченнях просить
відхилити касаційну скаргу, залишити в
силі постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 05 лютого 2014 року.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 з 31 серпня 2004
року перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в м.Сніжне
Донецької області та отримує пенсію по
інвалідності згідно Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

04 жовтня 2012 року ОСОБА_2 звернулась до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії по заробітній платі, надавши при
цьому довідку про заробітну плату від 13
квітня 2009 року № 240.

На звернення позивача до пенсійного
органу, відповідачем було повідомлено
про те, що період роботи в районах
Крайньої Півночі з 03 листопада 1985 року
по 02 липня 1990 року враховано на
загальних підставах, оскільки відсутні
відомості про укладення строкових
трудових договорів або про
розповсюдження пільг по обчисленню
стажу.

Предметом спору у даній справі є
наявність або відсутність правових
підстав для зарахування періоду роботи
позивача за один рік роботи в районах
Крайньої Півночі на один рік і шість
місяців при обчисленні стажу, який дає
право на отримання пенсії за віком
внаслідок відсутності у позивача
укладених строкових договорів, та за
наявністю трудової книжки, довідок.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції щодо
обґрунтованості заявлених позовних
вимог.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Відповідно до п.5 розділу ХV «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування» період роботи до 01 січня
1991 року в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
а також на острові Шпіцберген
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 01 січня 1991
року.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року «Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі» передбачено,
що робітникам, які переводяться,
направляються або запрошуються на
роботу в райони Крайньої Півночі і в
місцевості, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, з інших
місцевостей держави, на умовах
укладення з ними трудових договорів на
роботу в цих районах на строк 5 років, а
на островах Північного Льодовитого
океану - два роки, надавати додаткові
наступні пільги: зараховувати один рік
роботи в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, за один рік і
шість місяців при обчисленні стажу,
який дає право на отримання пенсії за
віком і по інвалідності. Пільги, які
передбачені цією статтею, надаються
також особам, які прибули в райони
Крайньої Півночі і в місцевості, які
прирівнюються до районів Крайньої
Півночі, за власним бажанням і які
уклали строковий договір про роботу в
цих районах.

Указом Президії Верховної Ради Союзу
РСР від 26 вересня 1967 року «Про
розширення пільг для осіб, які працюють
в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі» було скорочено
тривалість трудового договору, який
надає право на отримання пільг,
передбачених ст.5 Указу Президії
Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960
року «Про впорядкування пільг для осіб,
які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», а саме:
зарахування одного року роботи в
районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, за один рік і шість
місяців роботи при обчисленні стажу, що
дає право на отримання пенсії за віком
та по інвалідності, виключно
працівникам, які прибули на роботу в
райони Крайньої Півночі та місцевості,
прирівняні до районів Крайньої Півночі
з інших місцевостей країни за умови
укладення з ними трудового договору
про роботу в цих районах строком на три
роки, а на островах Північного
Льодовитого океану - два роки.

Відповідно до вимог вищезазначених
норм закону, а також Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсії відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України від 25 листопада 2005 року,
пільгове обчислення стажу роботи з 01
березня 1960 року по 31 грудня 1990 року
проводиться на підставі документів,
які підтверджують право на пільги, які
були встановлені для працюючих в
районах Крайньої Півночі чи в
місцевостях, прирівняних до цих
районів. До інших документів
відносяться документи, видані
безпосередньо підприємством чи
архівною установою, де зазначено, що
працівник мав право на пільги,
передбачені відповідними Постановами
чи Указами.

Посилання скаржника на те, що пільги,
встановлені вказаними нормативними
актами, не розповсюджуються на
позивача у зв'язку з відсутністю
письмових трудових договорів, колегія
суддів вважає безпідставними, оскільки
записами у трудовій книжці
підтверджено факт роботи позивача у
районах Крайньої Півночі на ВАТ
Лісопромисловій холдинговій компанії
«Братський ЛПК», згідно архівної
довідки від 16 березня 2009 року № 100-703 ВАТ
Лісопромислова холдингова компанія
«Братський ЛПК» реорганізована та
приєднана до ВАТ «Група Ілім». Трудовий
стаж на підприємстві зараховується 1
рік за 1.5 року, що дає позивачу право на
отримання пенсії на пільгових умовах з
урахуванням стажу роботи в умовах
Крайньої Півночі.

З урахуванням вищевказаного, колегія
суддів погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції, що відповідачем
безпідставно відмовлено позивачу у
зарахуванні пільгового страхового
стажу роботи за періоди роботи в
районах Крайньої Півночі.

Виходячи з визначених ст.220 КАС України
меж перегляду судових рішень, за якими
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі та
позбавлений можливості досліджувати
докази, встановлювати та визнавати
доведеними обставини, що не були
встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, у судової
колегії відсутні підстави для
спростування встановлених судом
апеляційної інстанції обставин справи,
тоді як доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Сніжне
Донецької області залишити без
задоволення.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді