Справа № 569/13182/14-а
Суддя: Музичук Н.Ю. Н. Ю.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 року
Рiвненський
мiський суд Рівненської області

в особi суддi
- Музичук Н.Ю.,

розглянувши у вiдкритому судовому
засiданнi в мiстi Рiвне в порядку
письмового провадження справу
адміністративного судочинства за
позовом ОСОБА_2 до УДАІ УМВС України в
Житомирській області про визнання
протиправними дій та скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення, суд

В С Т А Н О В И В :

15 Серпня 2014 року позивач ОСОБА_2
звернувся з позовом до УДАІ УМВС
України в Житомирській області про
визнання протиправними дій та
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 807478 від 09 серпня 2014 року за
відсутністю події та складу
правопорушення.

Ухвалою суду від 19 серпня 2014 року
відкрите провадження по справі. Копія
ухвали про відкриття провадження та
копія позову направлена судом
відповідачу з наданням строку для
письмових заперечень на позов або
заяви про визнання позову. У
встановлений строк від відповідача
надійшли до суду заперечення, в яких
відповідач просить суд відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судове
засідання, будучи повідомленим про час
і місце судового розгляду справи у
встановленому порядку, не з'явився,
надавши для суду заяву про розгляд
справи без його участі.

Позивач надав суду заяву, в якій
просить розглянути праву в його
відсутності порядку письмового
провадження.

Справа розглядається судом за наявними
в ній матеріалами в порядку письмового
провадження, відповідно положень ст.ст.
122, 128 ч. 6 КАС України.

Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив.

Постановою серії ПС1 № 807478 від 09 серпня
2014 року в справі про адміністративне
правопорушення було притягнуто до
відповідальності позивача ОСОБА_2 за ч.
1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в
розмірі 255 грн.

Згідно вищевказаної постанови та
протоколу про адміністративне
правопорушення серії АБ2 № 995806 від 09
серпня 2014 року, складених ст. ІДПС
Ювхимовичем В.П., вбачається, що ОСОБА_2
в цей день об 02 год. 46 хв. на автодорозі
Київ-Чоп 235 км., керував автомобілем
марки "Scoda", державний номерний знак
НОМЕР_1, перевищив встановлену
швидкість руху в населеному пункті на 34
км/год., рухався зі швидкістю 84 км/год.,
при обмеженні швидкості 50 км/год.,
швидкість вимірювалась приладом
«Візир № 0812435», чим порушив п.п. 12.9 "б",
12.10 "в" ПДР України, та вчинив
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122
КпАП України. В протоколі наявні записи
про двох свідків правопорушення,
зафіксовані їх ім»я, адреси та власні
підписи.

Із протоколу про адміністративне
правопорушення, вбачається, що ОСОБА_2
на час та на місці скоєння
інкримінованого правопорушення від
дачі пояснень по суті порушення
відмовився, посилаючись на ст. 63
Конституції України.

Відповідно, факт, обставини
правопорушення, наявність свідків
правопорушення на місці порушення в 02.48
годині 09.08.2014 року позивачем не
оспорювались.

В позовній заяві правопорушення в його
діях вважає не доведеним, вказує на те,
що склад правопорушення в його діях
відсутній. Постанову в справі про
адміністративне правопорушення вважає
незаконною і необґрунтованою, виходячи
з того, що протокол про адміністративне
правопорушення складений
безпідставно, оскільки доказів
перевищення швидкості руху саме
автомобілем позивача інспектором
надано не було, фото - чи відео зйомка
відсутні, докази повірки технічних
засобів відсутні. Дії інспектора були
безпідставними та протиправним, а
зазначене в протоколі правопорушення є
надуманим і безпідставним.

Згідно досліджених судом додатків до
заперечення, підтверджується
відповідна компетенція складених ст.
ІДПС Ювхимовичем В.П. на користування
приладами вимірювання швидкості
«Візир», внаслідок складення ним
відповідних заліків, наявність
виданого ДП «Укрметртестстандарт»
30.04.2014 року Свідоцтва про повірку
технічного засобу вимірювальної
техніки «Візир» №0812435 та чинного до
30.04.2015 року, наявність доказів фото
фіксації порушення, яке було
зафіксовано вимірювачем швидкості
радіолокаційним відео записувачем
"Візир" № 0812435 від 09.08.2014 року о 02 год.46
хв. 26 сек.; 02 год.46 хв.27 сек. та 02 год. 46
хв.37 сек. вбачається транспортний
засіб, який рухався зі швидкістю 84
км/год; 82 км/год та 25 км/год, де
виражений державний номерний знак
НОМЕР_1.

Відповідно до положень п. 12.4 Правил
дорожнього руху значено, що у населених
пунктах рух транспортних засобів
дозволяється із швидкістю не більше 60
км/год.

Згідно п. 12.10., Додаткові обмеження
дозволеної швидкості руху можуть
вводитися тимчасово і постійно. При
цьому разом із обмеженням швидкості 3.29
та/або 3/31 обов'язково додатково
встановлюються відповідні дорожні
знаки, які попереджають про характер
небезпеки та /або наближення до
відповідного об»єкта.

Згідно п.12.10.2п.п. «в», обмеження
дозволеної швидкості руху вводиться
постійно виключно: .…в/ у місцях
розташування стаціонарних постів
Державтоінспекції.

Відповідно до положень ст. 251 КпАП
України, доказами в справі про
адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган чи
посадова особа встановлює наявність чи
відсутність адміністративного
правопорушення, винність особи в його
вчиненні та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи, які встановлюються, зокрема,
протоколом про адміністративне
правопорушення та поясненням особи, що
притягується до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
показаннями технічних приладів
технічних засобів, що мають функції
фото-, кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху.

Доводи позивача на обґрунтування
відсутності складу правопорушення та
відсутності вини не переконливі,
суперечать положенню п. 12.4 ПДР України,
не можуть бути прийняті до уваги,
спростовуються зазначеними в
протоколі про адміністративне
правопорушення та наданими суду
доказами.

Встановлено, що особа, яка притягнута
до адміністративної відповідальності
без будь яких пояснень щодо обставин в
протоколі на місці відмовилась від
дачі пояснень в присутності свідків.
Проте склад зазначеного постановою
правопорушення і вина позивача в його
вчиненні підтверджується зазначеними
протоколом доказами: показаннями
технічного приладу «Візир № 0812435»,
роздруківкою фото фіксування,
свідоцтвом про повірку технічного
засобу, свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та їх
підписами на підтвердження змісту та
відмови від пояснень.

Підпунктом «б» п. 2.3 ПДР України
передбачений обов'язок водія бути
уважним, стежити за дорожньою
обстановкою, відповідно реагувати на
її зміну, стежити за правильністю
розміщення та кріплення вантажу,
технічним станом транспортного засобу
і не відволікатися від керування цим
засобом у дорозі.

Таким чином, склад правопорушення за ч.1
ст. 122 КпАП України зазначеного
постановою і вина в його вчиненні
підтверджується у встановленому
порядку та не спростовані порушником.
Покликання на відсутність доказів
перевищення швидкості саме
автомобілем позивача спростовані та до
уваги не приймаються.

Встановлені на місці обставини
правомірно оцінені інспектором ДПС ДАІ
при розгляді справи про
адміністративне правопорушення, а
порушення вимог п. 12.4 п. 12.9 "б", 12.10 "в"
Правил дорожнього руху України і
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122
КпАП України, в діях позивача суд
вважає підтвердженим доказами в
порядку, передбаченому ст. 251 КпАП
України.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За наведених обставин, відповідач
накладенням штрафу за порушення
передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП не
перевищив свої повноваження та не
порушив вимоги КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували зазначене
і підтверджене в постанові та
протоколі про адміністративне
правопорушення АБ2 № 995806 від 09 серпня
2014 року правопорушення в його діях
позивач суду не надав.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 251, 258, 280, 289 КпАП України, керуючись
ст.ст. 9, 69 - 71, 99, 100, 158 - 163, 171-2, 185, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовної заяви
ОСОБА_2 до УДАІ УМВС України в
Житомирській області про визнання
протиправними дій та скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 807478 від 09
серпня 2014 року в справі про
адміністративне правопорушення за
ч.1ст. 122 КпАП України про накладення
штрафу в сумі 255 грн., відмовити.

Постанова місцевого загального суду
як адміністративного суду є остаточною
і оскарженню не підлягає.

Cуддя Рівненського міського суду

Н.Ю.Музичук