Справа № 2а-2985/12/2670
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2014 року
м. Київ К/800/47405/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Моторного О.А.,

Суддів
Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Бердичівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області

на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08.05.2013

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 15.08.2013

у справі № 2а-2985/12/2670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Метан"

до Бердичівської об'єднаної державної
податкової інспекції

про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08.05.2013, яка залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 15.08.2013,
позов задоволено: визнано протиправним
та скасовано податкове
повідомлення-рішення Бердичівської
об'єднаної державної податкової
інспекції від 22.11.2011 № .

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та прийняти нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

В запереченнях на касаційну скаргу
позивач з доводами та вимогами
заявника не погодився, просив скаргу
залишити без задоволення, оскаржувані
рішення - без змін.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної відповідачем
документальної планової виїзної
перевірки позивача з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.07.2010 по 30.06.2011, складений акт
перевірки від 12.09.2012 №1713/17/322081, в якому
встановлено порушення позивачем п. 3
підрозділу 4 Розділу XX Податкового
Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ, в
результаті чого розраховано завищення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток в
періоді, що перевірявся, на загальну
суму 6719387,00 грн.

На підставі акта перевірки,
відповідачем було прийняте податкове
повідомлення-рішення "П" від 22.11.2011
№, яким позивачу зменшено суму
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток у
розмірі 6719387,00 грн.

Колегія суддів, переглядаючи
оскаржувані рішення судів попередніх
інстанцій в касаційному порядку,
погоджується з висновками судів про
скасування вказаного
повідомлення-рішення, враховуючи
наступне.

Як свідчать матеріали справи, висновок
податкового органу про порушення
позивачем вимог податкового
законодавства ґрунтується на тому, що в
ході проведення перевірки,
відображених у рядку 06.6 Декларації
"Від'ємне значення об'єкта
оподаткування попереднього звітного
(податкового) періоду (від'ємне
значення рядка 07 податкової декларації
за попередній звітний (податковий)
період або від'ємне значення об'єкта
оподаткування за І квартал 2011 року)"
показників за період з 01.04.2011 по 30.06.2011 у
загальній сумі 6719387,00 грн., встановлено
завищення задекларованих суб'єктом
господарювання показників у рядку 06.6
Декларацій на загальну суму 6719387,00 грн.,
оскільки за результатом діяльності за
І квартал 2011 року підприємство
отримало прибуток, що підлягає
оподаткуванню в сумі 1000,00 грн. та
податку на прибуток в сумі 250,00 грн.

Перевірку відображеного показника за
період з 01.04.2011 по 30.06.2011 в сумі 6719387,00
грн. проведено на підставі декларації з
податку на прибуток підприємств за І
квартал 2011 року, проте, як встановлено
судами та підтверджено матеріалами
справи, 08.10.2011 позивач подав уточнюючу
податкову декларацію з податку на
прибуток підприємства за ІІ-й квартал
2011 року засобами електронного зв'язку,
а 08.10.2011 о 16:18 отримав електрону
квитанцію № 1 про збереження документу
на центральному рівні, про що зазначено
позивачем в поданих запереченнях на
акт перевірки.

17.11.2011 податковим органом повідомлено
позивача, що Уточнюючий розрахунок
податкових зобов'язань, у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок, не прийнято: Помилка в періоді
2011 рік, І Квартал відсутні звіти типу
"Звітний" або "Новий звітний",
запропоновано виправити документ та
відправити його знову.

Статтями 48 та 49 Податкового кодексу
України встановлені обов'язкові
реквізити, які повинна містити
податкова декларація та періоди подачі
податкових декларацій щодо кожного
окремого податку, платником якого є
платник податку незалежно від того, чи
проводить такий платник господарську
діяльність у звітному періоді.

Згідно із п. 49.11 ст. 49 Податкового
кодексу України, у разі подання
платником податків до контролюючого
органу податкової декларації,
заповненої з порушенням вимог пунктів
48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий
контролюючий орган зобов'язаний надати
такому платнику податків письмове
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової декларації із
зазначенням причин такої відмови.

У відповідності із п. 49.15 ст. 49
Податкового кодексу України, податкова
декларація, надіслана платником
податків або його представником поштою
або засобами електронного зв'язку,
вважається неподаною за умови її
заповнення з порушенням норм пунктів
48.3 і 48.4 статті 48 цього Кодексу та
надсилання контролюючим органом
платнику податків письмової відмови у
прийнятті його податкової декларації.

Відповідно до п. 7.5, п. 7.6 Інструкції з
підготовки і подання податкових
документів в електронному вигляді
засобами телекомунікаційного зв'язку,
затвердженої Наказом ДПА України № 233
від 10.04.2008 року та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України за №320/15011
від 16.04.2008 року (далі Інструкція № 233),
якою передбачений порядок подання
податкових декларацій в електронному
вигляді, встановлений чіткий порядок
підтвердження платнику податків
прийняття/неприйняття податкових
документів.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно із п. 7.6 Інструкції з підготовки
і подання податкових документів в
електронному вигляді засобами
телекомунікаційного зв'язку, позивачем
отримано квитанцію № 1 про доставку
документа та прийняття його на
районному рівні 08.10.2011 о 16:18:28. При цьому,
в даній квитанції не зазначено, як це
передбачає п. 7.6 Інструкції, що вказаний
звіт не прийнятий податковим органом
та не зазначено причин його
неприйняття.

Отже, як вірно зазначено судами,
отримання позивачем зазначеної
квитанції № 1 свідчить про здійснення
перевірки податкової декларації
вимогам законодавства щодо заповнення
та подання такої декларації та її
прийняття, а також, про відсутність
будь-яких помилок зі сторони платника
податку щодо заповнення усіх
реквізитів податкової декларації.

Таким чином, вірними є висновки судів
першої та апеляційної інстанцій про
відсутність у податкового органу
підстав для прийняття спірного
податкового повідомлення-рішення від
22.11.2011 №.

Доводи, наведені скаржником в
касаційній скарзі, колегією суддів
відхиляються, оскільки вони не
спростовують обставин, що на підставі
належних та допустимих доказів
встановлені судами попередніх
інстанцій.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та дано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального чи процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Бердичівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 08.05.2013 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 15.08.2013
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, установленому статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А.
МоторнийСудді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль