Справа № 2а-3152/11/1206
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 р.Справа № 2а-3152/11/1206Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
Брянківської міської ради на постанову
Брянківського міського суду
Луганської області від 15.09.2011р. по
справі № 2а-3152/11/1206

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення Брянківської
міської ради

про визнання дій суб'єкта владних
повноважень неправомірними, стягнення
недоплаченої щорічної допомоги на
оздоровлення,

ВСТАНОВИЛА:

05.07.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом, у якому просив визнати дії
Управління праці та соціального
захисту населення Брянківської
міської ради щодо відмови у виплаті
щорічної допомоги на оздоровлення у
розмірі, встановленому ст.48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
неправомірними, та стягнути з
відповідача щорічну допомогу на
оздоровлення за 2009 рік в сумі 2905 грн.,
стягнути з відповідача щорічну
допомогу на оздоровлення за 2010 рік в
сумі 4585 грн., допустити рішення до
негайного виконання.

Брянківський міський суд Луганської
області постановою від 15.09.2014 року
позовні вимоги задовольнив частково.
Визнав неправомірною відмову
Управління праці та соціального
захисту населення Брянківської
міської ради у сплаті ОСОБА_1 щорічної
допомоги на оздоровлення як учаснику
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
який став інвалідом внаслідок
Чорнобильської катастрофи, за 2009,2010
роки у розмірах, встановлених ст.48
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Зобов'язав Управління
праці та соціального захисту населення
Брянківської міської ради провести
ОСОБА_1 перерахунок щорічної допомоги
на оздоровлення за 2009, 2010 роки в розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат
відповідно до ст.48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
встановлених розмірів мінімальної
заробітної плати, з урахувавнням
фактично виплачених сум.

Управління праці та соціального
захисту населення Брянківської
міської ради подало апеляційну скаргу,
в якій просило скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову,
якою відмовити у задовольнні позовних
вимог у повному обсязі. В обґрунтування
вимог апеляційної скарги відповідач
посилається на порушення судом першої
інстанції при прийнятті постанови норм
матеріального та процесуального права,
зокрема положень Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»,
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік», ст. 47 Бюджетного
кодексу України, ст.147 Конституції
України.

Донецький апеляційний
адміністративний суд ухвалою від 17.01.2012
року апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення
Брянківської міської ради Луганської
області задоволено. Постанову
Брянківського міського суду
Луганської області від 15.09.2014 року по
справі № 2а-3152/11/1206 скасовано. Позовні
вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Брянківської міської ради Луганської
області про визнання дій суб'єкта
владних повноважень неправомірними,
стягнення недоплаченої щорічної
допомоги на оздоровлення залишено без
розгляду.

Вищий адміністративний суд України
ухвалою від 17.07.2014 року касаційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково.
Ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17.01.2012 року
в частині залишення без розгляду
позовних вимог ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення
Брянківської міської ради Луганської
області про визнання дій суб'єкта
владних повноважень неправомірними,
стягнення недоплаченої щорічної
допомоги на оздоровлення за 2010 рік
скасовано, а справу в цій частині
позовних вимог - направлено до суду
апеляційної інстанції для продовження
розгляду. Ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 17.01.2012 року в частині залишення без
розгляду позовних вимог ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Брянківської
міської ради Луганської області про
визнання дій суб'єкта владних
повноважень неправомірними, стягнення
недоплаченої щорічної допомоги на
оздоровлення за 2009 рік - залишено без
змін.

Таким чином, у судовому засіданні
розглядається апеляційна скарга
Управління праці та соціального
захисту населення Брянківської
міської ради Луганської області про
скасування постанови Брянківського
міського суду Луганської області від
15.09.2014 року у частині визнання
неправомірною відмову Управління
праці та соціального захисту населення
Брянківської міської ради у сплаті
ОСОБА_1 щорічної допомоги на
оздоровлення як учаснику ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, який став
інвалідом внаслідок Чорнобильської
катастрофи, за 2010 рік у розмірах,
встановлених ст.48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
зобов'язання Управління праці та
соціального захисту населення
Брянківської міської ради провести
ОСОБА_1 перерахунок щорічної допомоги
на оздоровлення за 2010 рік в розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат
відповідно до ст.48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
встановлених розмірів мінімальної
заробітної плати, з урахуванням
фактично виплачених сум.

У відповідності до положень ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України зазначена адміністративна
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Відповідно до ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя та
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
України "Про статус і соціальний
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно ст. 48 Закону України „Про
соціальний статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" щорічна допомога на
оздоровлення інвалідам І-ІІ груп
виплачується в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

При цьому, як вбачається з матеріалів
справи, у 2010 році допомога на
оздоровлення виплачена позивачу у
розмірі 120грн.

Разом із тим, при нарахуванні та
виплаті позивачу грошової допомоги на
оздоровлення відповідач в порушення
вимог законодавства керувався
постановою Кабінету Міністрів України
№ 562 від 12.07.2005 року "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, слід зазначити, що
Закон України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи"має вищу юридичну силу в
порівняні з постановою Кабінету
Міністрів України від 12.07.2005 року № 562.

Крім того, колегія суддів зауважує, що
норми підзаконних нормативних актів не
можуть суперечити нормам законів, а тим
більше змінювати їх при вирішенні
питання щодо розміру щорічної допомоги
на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Отже, відповідачем неправомірно у 2010
році нараховано грошову допомогу на
оздоровлення позивачу в розмірі
меншому, ніж це передбачено ч. 4 ст. 48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо наявності у позивача
права на одержання щорічної грошової
допомоги на оздоровлення за 2010 рік
відповідно до розмірів, передбачених
ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", тобто у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права
у частині спірних правовідносин, що
розглядаються.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Брянківської міської ради у частині
скасування постанови Брянківського
міського суду Луганської області від
15.09.2014 року про визнання неправомірною
відмову Управління праці та
соціального захисту населення
Брянківської міської ради у сплаті
ОСОБА_1 щорічної допомоги на
оздоровлення як учаснику ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, який став
інвалідом внаслідок Чорнобильської
катастрофи, за 2010 рік у розмірах,
встановлених ст.48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
зобов'язання Управління праці та
соціального захисту населення
Брянківської міської ради провести
ОСОБА_1 перерахунок щорічної допомоги
на оздоровлення за 2010 рік в розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат
відповідно до ст.48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
встановлених розмірів мінімальної
заробітної плати, з урахуванням
фактично виплачених сум, залишити без
задоволення.

Постанову Брянківського міського суду
Луганської області від 15.09.2011р. по
справі № 2а-3152/11/1206 у цій частині
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Ральченко І.М.Судді
Бершов Г.Є. Катунов В.В.