Справа № 233/3433/14-а
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 р.Справа № 233/3433/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м.Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області на постанову
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 16.06.2014р. по
справі № 233/3433/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м.Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 16.06.2014 р. позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконними дії УПФ України в
м. Костянтинівка та Костянтинівському
районі Донецької області щодо
неврахування при призначенні ОСОБА_1
пенсії сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань, індексації заробітної плати,
компенсації за невикористану щорічну
відпустку.

Зобов'язано УПФ України в м.
Костянтинівка та Костянтинівському
районі Донецької області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з моменту
призначення з - 09.04.2014 р. з урахуванням
суми матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань, індексації заробітної плати,
компенсації за невикористану щорічну
відпустку, з урахуванням 80 відсотків
від суми заробітної плати , які були
враховані при первинному нарахуванні
пенсії, з відповідними перерахунками.

УПФ України в м. Костянтинівка та
Костянтинівському районі Донецької
області (далі-відповідач), не
погодившись з рішенням суду першої
інстанції, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 16.06.2014 р., та
ухвалити нове рішення, яким відмовити
позивачу в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

В обґрунтування посилається на
порушення судом ст. 33, 37 Закону України
"Про державну службу", Закону України
"Про оплату праці", постанови КМУ № 865
від 31.05.2000 р., невірне встановлення
обставин, у зв'язку із чим справа
вирішена невірно.

Сторони повідомлені належним чином про
дату, час та місце судового засідання,
однак до суду не прибули, поважних
причин неявки не встановлено,
сторонами подано клопотання про
розгляд без їх присутності, у зв'язку із
чим, справа розглянута в порядку
письмового провадження згідно ст. 197
КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, перевіривши рішення суду
першої інстанції, доводи апеляційної
скарги, дослідивши докази по справі,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України
оскаржувана постанова переглянута в
межах апеляційної скарги.

Судом встановлено, що позивач до 01.04.2014
р. працювала на посаді начальника
фінансового управління
Костянтинівської міської ради
Донецької області, з 06.04.2014 р. перебуває
на пенсійному обліку у відповідача, з
09.04.2014 р. отримує пенсію згідно Закону
України «Про службу в органах
місцевого самоврядування», Закону
України "Про державну службу" (а.с. 6-14).

09.04.2014р. позивачка звернулася до
відповідача з заявою про призначення
пенсії за віком згідно Закону України "
Про службу в органах місцевого
самоврядування" , до якої також надала
довідку № 8 від 08.04.2014р.

Відповідно до довідки
Костянтинівської міської ради
Донецької області про складові
заробітної плати від 08.04.2014р. (за
останні 24 календарні місяці роботи або
за будь-які 60 календарних місяців
роботи підряд перед зверненням за
пенсією), позивач отримувала
матеріальну допомогу на оздоровлення,
вирішення соціально-побутових питань,
індексацію заробітної плати,
компенсацію за невикористану щорічну
відпустку, на ці види виплат
нараховувались соціальні внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування (16-19).

12.05.2014р. позивачка звернулася до
відповідача з заявою щодо невірного
обчислення пенсії, та просила
врахувати при обчисленні пенсії
отримані нею матеріальну допомогу на
оздоровлення, вирішення
соціально-побутових питань, індексацію
заробітної плати, компенсацію за
невикористану щорічну відпустку.

14.05.2014р. відповідачем надано відповідь
про відсутність підстав для
задоволення заяви та правомірність
призначеного розміру пенсії. (а.с.20)

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
при призначенні позивачу пенсії діяв
неправомірно.

Колегія суддів погоджується з судовим
рішенням суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно ст. 21 Закону України "Про службу
в органах місцевого самоврядування"
пенсійне забезпечення посадових
осіб місцевого самоврядування, які
мають стаж служби в органах
місцевого самоврядування та/або
державної служби не менше 10 років,
здійснюється у порядку, визначеному
законодавством України про державну
службу.

За змістом статті 37 Закону України "Про
державну службу" (далі- Закон № 3723-XII) (в
редакції станом від 27.03.2014 р.) пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків суми їх заробітної
плати, з якої було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
оплату праці" (далі- Закон№ 108/95ВР)
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Згідно ч. 2 ст.33 Закону № 3723-XII заробітна
плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" (далі-Закон №
1788-XII) врегульовано види оплати праці,
що враховуються при обчисленні пенсій.
Відповідно до ч. 1 цієї статті до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Судом встановлено, що суми
матеріальної допомоги на оздоровлення,
на вирішення соціально-побутових
питань, індексація, компенсація
позивачу нараховувалася та
виплачувалась, з них утримувалися
внески на пенсійне страхування.

Відповідач безпідставно не врахував
такі суми до заробітку позивача, з
якого визначається розмір отримуваної
нею пенсії згідно Закону України "Про
державну службу".

Вказане відповідає правовій позиції
Верховного Суду України, викладеній в
постанові від 28.05.2013 р.

За таких умов, відмова відповідача
включити при обчисленні пенсії
державного службовця відповідних сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
на вирішення соціально-побутових
питань, індексація є незаконною, а отже,
суд першої інстанції правомірно
задовольнив позивні вимоги.

Відповідно ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на зазначене, колегія суддів
вважає , що суд першої інстанції повно,
всебічно та об'єктивно з'ясував
обставини по справі, рішення прийняв з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для скасування постанови суду
відсутні.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області залишити без
задоволення.

Постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 16.06.2014р. по справі № 233/3433/14-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Русанова В.Б.Судді
Курило Л.В. Присяжнюк О.В.