Справа № 806/3733/14
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року
м. Житомир справа № 806/3733/14

час прийняття: 12 год. 00 хв.

категорія 8.3.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лавренчук О.В.,

за участю секретаря Карплюк А.І.,

за участю представника позивача
Голубєвої О.В,

за участю представника відповідача
Бистрицької Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Граніт-Резерв" до
Володарсько-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
19.06.2014 р. № і №,

встановив:

У серпні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Граніт-Резерв"
(далі-позивач) звернулось до суду з
позовом, в якому просило визнати
протиправним та скасувати податкові
повідомлення-рішення від 19.06.2014 р.
№ і №
Володарсько-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області (далі-відповідач).
В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що підприємством
правомірно сформовано податковий
кредит на підставі належним чином
оформленої податкової накладної і за
наявності первинних документів по
господарським операціям з
контрагентом ПАТ "Західукрвибухпром", а
оскаржувані рішення прийняті без
урахування наявних первинних
документів, у зв'язку з чим підлягають
скасуванню.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю і просив їх задовольнити з
підстав, наведених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, свою позицію
висловив в письмових запереченнях (а.с.
86-87).

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що посадовими
особами Володарсько-Волинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
проведено позапланову невиїзну
документальну перевірку позивача з
питань достовірності відображення
залишку від'ємного значення, що після
бюджетного відрахування включається
до складу податкового кредиту
наступного звітного періоду з податку
на додану вартість по господарським
взаємовідносинам з ПАТ
"Західукрвибухпром" за період 01.10.2013 р.
по 31.10.2013 р. За результатами даної
перевірки відповідачем було складено
акт від 08.05.2014 року № 16/22/22-07/33076878 (а.с.
12-17).

Перевіркою, на думку перевіряючих,
встановлені наступні порушення:

- п. 198.1, п. 198.2, 198.3 п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.2
ст. 201 Податкового кодексу України, а
саме:

- занижено податок на додану вартість,
що підлягає сплаті до бюджету за період
з 01.10.2013 р. по 31.10.2013 р. в сумі 17301,00 грн.;

- завищено від'ємне значення податку на
додану вартість, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду за жовтень 2013 р. в
сумі 8243,00 грн.;

- завищено від'ємне значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду у сумі
13667,00 грн.

На підставі визначених в акті порушень,
відповідачем були прийняті податкові
повідомлення-рішення від 19.06.2014 р.
№ у формі "В4" про зменшення
розміру від'ємного значення суми ПДВ за
жовтень 2013 р. в сумі 21910,00 грн. (а.с. 11) та
№ у формі "Р" про збільшення суми
грошового зобов'язання з ПДВ в сумі
21626,00 грн. в тому числі за основним
платежем 17301,00 грн. та штрафних санкцій
4325,00 грн. (а.с. 10).

Представник відповідача в судовому
засіданні зазначив, що до
Володарсько-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області надійшли
матеріали від Житомирської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області про результати
виїзної позапланової документальної
перевірки ПАТ "Західукрвибухпром" з
питання господарських взаємовідносин
з ТОВ "Будпром-ЛТД" за період з 01.10.2013 р.
по 31.10.2013 рік та складено акт №11/22-01/32744298
від 09.01.2014 року, яким ПАТ
"Західукрвибухпром" завищено податкові
зобов'язання в сумі 409536,00 грн. за
жовтень 2013 року в тому числі з ТОВ
"Граніт-Резерв" на суму 39211,00 грн. (а.с. 87).
Також зазначив, що у протоколі
погодження ціни на проведення
буровибухових робіт зазначені різні
шифри робіт (0924 та 0814) в акті виконаних
робіт та податковій накладній не
співпадає дата договору. Таким чином
податковим органом на підставі
вказаних розбіжностей та невиконанням
ПАТ "Західукрвибухпром" своїх
фінансових зобов'язань було прийнято
податкові повідомлення-рішення від
19.06.2014 р. № і №.

Суд не погоджується з доводами
податкового органу зважаючи на
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між
позивачем та ПАТ "Західукрвибухпром"
укладено договір на виконання
вибухових робіт №17 від 04.07.2012 року (а.с.
39).

Відповідно до п. 1.1. договору: "Замовник
доручає, а Виконавець приймає на себе
виконання буровибухових робіт по
подрібненню гірської маси методом
свердловинних зарядів. Місце
проведення робіт с. Пекарщина,
Черняхівського району, Житомирської
області." Вартість виконання робіт і
зміна ціни визначена п. 3.1. договору:
"Ціна (з урахуванням ПДВ) кубометра
гірничої маси договірна і узгоджується
протоколом ціни."

Так, дійсно позивачем на виконання умов
договору було складено протокол
погодження договірної ціни на
проведення буровибухових робіт який
вводився в дію з 04.07.2012 року, за яким -
шифр робіт 0814, ціна без ПДВ за м. куб. 11,21
грн., ПДВ 2,24 грн., ціна з ПДВ 13,45 грн. (а.с.
42). Однак суд звертає увагу на п. 3.2.
договору відповідно до якого:
"Виконавець залишає за собою право
шляхом укладання протоколу узгодження
в залежності від кон"юктури ринку,
зміни цін на матеріали та комплектуючі,
вартості кредитних ресурсів, коливань
курсу гривні до вільноконвертованих
валют, інфляційних процесів в України,
зміни мінімальної заробітної плати та
інших факторів, що випливають на рівень
вартості робіт переглядати та
змінювати вартості робіт ".

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем було складено новий протокол
узгодження ціни який вводився в дію з
01.02.2013 року, за яким - шифр робіт 0924, ціна
без ПДВ за м. куб. 12,72 грн., ПДВ 2,54 грн.,
ціна з ПДВ 15,26 грн. (а.с. 107). Представник
позивача в судовому засіданні
зазначив, що саме на підставі цього
протоколу були проведенні розрахунки в
жовтні 2013 року, що підтверджується
банківськими виписками (а.с. 46-49), та
складено акт виконаних вибухових
(буровибухових) робіт за період 15.10.2013
року (а.с. 43), в якому йде посилання на
шифр робіт саме 0924, невірне зазначення
дати договору у вказаному акті є
технічною помилкою. Сума в акті
виконаних робіт повністю співпадає з
співпадає з сумою зазначеною в
податковій накладній №52 від 15.10.2013 року
(а.с. 44).

Також суд зазначає, що чинне
законодавство не ставить в залежність
право покупця на формування
податкового кредиту від податкового
обліку (стану) інших осіб і фактичної
сплати іншим платником податків до
бюджету. Питання податкового кредиту
поширюється тільки на окремо взятого
платника податків і не ставить цей факт
в залежність від розрахунку з бюджетом
третіх осіб.

Порядок та підстави формування
платником податку податкового кредиту
регламентується приписами ст. 198
Податкового кодексу України

Відповідно до абз. а) п.198.1 ст. 198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Згідно із пп. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України, датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пп. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України, податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пп.198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи
не підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
п.201.11ст.201 цього Кодексу.

Згідно із п. 201.1 ст. 201 Податкового
кодексу України, платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках такі
обов'язкові реквізити: порядковий
номер податкової накладної; дата
виписування податкової накладної;
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку;
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг;
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; ціна постачання
без урахування податку; ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; вид цивільно-правового
договору; код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

Враховуючи встановлені обставини
справи щодо правомірності формування
витрат з придбання послуг у ПАТ
"Західукрвибухпром", суд приходить до
висновку, що товариство правомірно
включило суми ПДВ (включені в ціну
товару/послуг) до складу податкового
кредиту у відповідності до п.198.3 ст.198
ПКУ за податковою накладною, виписаною
у відповідності до вимог чинного
законодавства.

Висновки податкового органу в тому,
податкова накладна по
взаємовідносинах з контрагентом
позивача не дає права платнику
податків на формування податкового
кредиту, не знайшов свого
підтвердження під час розгляду справи,
як і не доведено порушень позивачем
вимог вище перелічених норм
законодавства.

Крім цього, судом досліджено податкову
декларацію з податку на додану
вартість за жовтень 2013 року, подану до
податкового органу ПАТ
"Західукрвибухпром" та додаток 5 до
податкової декларації з податку на
додану вартість, з розшифровкою
податкових зобов"язань. З тексту якої,
слідує, що контрагент позивача
відобразив податкові зобов"язання з
визначенням суми податку на додану
вартість 39210,67 грн.(порядковий номер 22
додатку 5, а.с. 103).

Відповідно до ч. 1, 2 ст.71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідачем доказів на підтвердження
правомірності винесення оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень від
19.06.2014 р. № і № суду не
надано, а тому вони є протиправними та
підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 159-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

постановив:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Граніт-Резерв" задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Володарсько-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області від 19.06.2014 року :

- № та № .

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Граніт-Резерв" () суму сплаченого судового
збору у розмірі 182,70 грн.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Головуючий суддя
О.В. Лавренчук

Повний текст постанови виготовлено: 24
жовтня 2014 р.