Справа № К/9991/120/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/120/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л.,
Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Глобинському районі
Полтавської області до Відкритого
акціонерного товариства «Укртелеком»,
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта»,
Полтавської дирекції поштового зв'язку
№ 7 про стягнення заборгованості, за
касаційною скаргою Відкритого
акціонерного товариства «Укртелеком»
на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 7 грудня 2010 року, -

у с т а н о в и л а :

У травні 2010 року Управління Пенсійного
фонду України в Глобинському районі
Полтавської області (далі УПФ)
звернулося з позовом до Відкритого
акціонерного товариства «Укртелеком»
(далі Товариство), Українського
державного підприємства поштового
зв'язку «Укрпошта», Полтавської
дирекції поштового зв'язку № 7, в якому
просило стягнути заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених згідно пунктів «б» - «з»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» № 1931-ХІІ від 6 грудня 1991
року (далі Закон № 1931-ХІІ), яка
утворилась за період 2009-2010 років в сумі
12265,69 грн.

В обґрунтування позовних вимог УПФ
посилалось на вимоги Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 9 липня 2003
року № 1058-ІV (далі Закон 1058-ІV) та
Інструкції «Про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України», затвердженої Постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 року №21-1 (далі Інструкція), та
просило про задоволення позову.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 16 вересня
2010 року у задоволенні позовних вимог
відмовленою

Оскаржуваною постановою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 7 грудня 2010 року постанову суду
першої інстанції скасовано, ухвалено
нову постанову, якою позовні вимоги
задоволені у повному обсязі.

У касаційній скарзі Товариство,
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального і
порушення норм процесуального права,
просить його рішення скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи колегія суддів, в межах статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, дійшла висновку про
відхилення скарги з таких підстав.

Судами встановлено, що Товариство
перебуває на обліку УПФ, є платником
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

При цьому, фактично спір сторін
зводиться за своєю суттю до визначення
належного платника цих витрат,
оскільки, як стверджує у своїх доводах
Товариство воно не є правонаступником
по спірним зобов'язанням з виплати
зазначеної суми пенсії.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції і задовольняючи позовні
вимоги суд апеляційної інстанції на
підставі наявних у справі даних
встановили і правильно виходили з того,
що за правилами пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України від 9 липня 2003
року Закону № 1058-IV та відповідно до
пункту 1 статті 2 Закону України від 26
червня 1997 року № 400/97-ВР «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 400/97-ВР),
Товариство зобов'язане відшкодувати
УПФ витрати на виплату та доставку
пенсії, призначеної на пільгових
умовах працівникам згідно з Законом №
1931-ХІІ. При цьому таке відшкодування
має здійснюватись згідно положень
Інструкції.

Так, згідно пункту 6 Інструкції,
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Розділу 15 Прикінцевих положень Закону
1058-ІV.

Відповідно до пункту 6.10 Інструкції,
відшкодування сум і фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Якщо пенсія на пільгових умовах
призначена із взаємним зарахуванням
періодів роботи, передбачених
статтями 13, 14 та 55 Закону № 1788-XII , які
дали право на цю пільгову пенсію, то
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку цих пенсій
здійснюється тими підприємствами, на
яких цей стаж було вироблено у
розмірах, передбачених частиною 2
"Прикінцевих положень" Закону 1058-ІV.

При цьому, згідно пункту 6.3 Інструкції у
разі ліквідації або зміни власника
підприємства суми зазначених витрат
Пенсійному фонду вносять
правонаступники.

За змістом пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, роботах з особливо шкідливими
й важкими умовами праці за списком № 1
та на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами Закону № 1058-IV в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом № 1788-XII. У
цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 Закону №
1058-IV. При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності Законом № 1058-IV.

На момент набрання чинності
Законом № 1058-IV питання щодо
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до пункту «б»-«з» статті 13
Закону № 1788-XII, було врегульовано
Законом № 400/97-ВР, відповідно до пунктів
1 та 2 статті 1 якого, відповідач є
платником збору на обов'язкове
державне пенсійне забезпечення.

За змістом абзацу
четвертого пункту 1 статті 2 Закону №
400/97-ВР для платників збору, визначених
пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б»-«з» статті 13 Закону № 1788-XII
до досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 цього
Закону.

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону
№ 400/97-ВР встановлено ставку на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 100 відсотків від
об'єкта оподаткування, визначеного
абзацом четвертим пункту 1 статті 2
цього Закону.

Враховуючи наведені положення чинного
законодавства, правильним є висновок
суду про те, що Товариство є платником
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування і несе відповідальність по
відшкодуванню витрат на виплату і
доставку пенсії, призначеної
відповідно до пункту «б»-«з» частини
першої статті 13 Закону № 1788-XII у
розумінні як положень Закону № 1058-IV так
і Закону № 400/97-ВР.

Крім того з урахуванням пункту 6.3
Інструкції, суд дійшов правильного
висновку й щодо правонаступництва ВАТ
«Укртелеком» саме у частині спірного
зобов'язання з відшкодування
зазначених витрат.

Враховуючи зазначене, рішення
апеляційного суду відповідає дійсним
обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права,
доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому підстав
для скасування судового рішення
колегія суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Не може бути скасовано правильне і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства «Укртелеком»
відхилити, а постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 7 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало