Справа № 814/2837/13-а
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/2837/13-а

Категорія: 9.5 Головуючий в 1 інстанції:
Малих О.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -Кравець О.О.судді
-Домусчі С.Д.судді - за участю
секретаряТурецької І.О. Левицької З.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Миколаївській
області на постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від
25.10.2013 р. по справі за адміністративним
позовом Державного закладу "Вузлова
лікарня ст. Миколаїв Державного
підприємства "Одеська залізниця" до
Державної фінансової інспекції в
Миколаївській області про визнання
протиправними та скасування пунктів
вимоги , визнання протиправним та
скасування листа ,-

ВСТАНОВИВ:

ДЗ "Вузлова лікарня ст. Миколаїв
Державного підприємства "Одеська
залізниця", звернувся до суду з позовом
до Державної фінансової інспекції в
Миколаївській області та просив
визнати протиправними та скасувати п.
2-5, п. 7-11 вимоги № 14-05-14-14/2126 від 03.04.13р, та
лист Про вжиття заходів № 14-05-14-14/3304 від
28.05.13 р.

Постановою Миколаївського
окружного адміністративного суду від
25 жовтня 2013 року позов задоволено
частково: визнано протиправними та
скасовано пункти 2,3,5,8,9,11 вимоги про
усунення порушення № 14-05-14-14/2126,
прийнятої 03.04.2013 року Державною
фінансовою інспекцією у Миколаївській
області. В задоволенні решти позовних
вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
представник відповідача подав
апеляційну скаргу, в якій вважає
вказану постанову прийнятою з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, просив її
скасувати та прийняти нову , якою у
задоволенні позову відмовити повністю.

Особи, що беруть участь у справі, про
час і місце судового розгляду були
сповіщені належним чином відповідно до
ст.34 -39 КАС України.

Апеляційний суд, заслухавши
доповідача, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що вона підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав:

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування зобов'язані діяти
тільки на підставі ,в межах повноважень
та у спосіб ,що передбачені
Конституцією й законами України

Згідно ст.4 Закону України № 2939-XII від
26.01.1993р. "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні"( в ред.,діючої на момент
виникнення правовідносин)
інспектування здійснюється органом
державного фінансового контролю у
формі ревізії та полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті.

На підконтрольних установах, щодо яких
за відповідний період їх
фінансово-господарської діяльності
відповідно до цього Закону проведено
державний фінансовий аудит,
інспектування за ініціативою органу
державного фінансового контролю не
проводиться.

Згідно до п. 7 ст. 10 Закону України №
2939-XII органу державного фінансового
контролю надається право пред'являти
керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до
бюджету виявлені ревізіями приховані
і занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами
та організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням
чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України №
2939-XII законні вимоги службових осіб
органу державного фінансового
контролю є обов'язковими для
виконання службовими особами
об'єктів, що контролюються.

Судом 1-ої інстанції було встановлено,
що спеціалістами Державної фінансової
інспекції в Миколаївській області на
виконання п.1.1.3.3. плану роботи
Держфінінспекції України на IV кварталу
2012 року проведено виїздну ревізію
фінансово-господарської діяльності
Державного закладу "Вузлова лікарня ст.
Миколаїв Державного підприємства
"Одеська залізниця" та складено акт №
14-29/9 від 27.03.2013 року На підставі акту
перевірки, 04.04.2013 року відповідачем
складено вимогу № 14-05-14-14/2126 щодо
усунення виявлених порушень.

- у п. 2 якої вказано ,що в порушення
вимог п. 2 ст. 230, п. 6 ст. 231 Господарського
кодексу та умов укладених договорів
лікарнею не використано право на
нарахування штрафних санкцій за
несвоєчасну оплату наданих послуг з
медичного огляду працівників
структурних підрозділів ДП "Одеська
залізниця" та інших суб'єктів
господарювання, що призвело до
недоотримання лікарнею доходів від
штрафних санкцій на загальну суму 7976,03
грн., у зв'язку з чим запропоновано
стягнути штрафні санкції в сумі 7676,03
грн., з контрагентів за невиконання
умов договорів, зокрема, шляхом
проведення претензійно - позовної
роботи. Відобразити в обліку
дебіторську заборгованість за
нестягнутими штрафними санкціями:

у п. 3 якої вказано ,що в порушення п. 1.1
наказу лікарні від 11.07.2012 №ВЛ-02/68 "Про
зміну цін на послуги при проведенні
медичних оглядів" проведення медичних
оглядів працівників ДП "Мостозагін-73"
ВАТ "Мостобуд" здійснювалось за
тарифами, встановленими для
структурних підрозділів ДП "Одеська
залізниця" (які нижче тарифів для інших
суб'єктів господарювання), що призвело
до недоотримання лікарнею доходів від
вказаного виду діяльності на суму 1430,82
грн., у зв'язку з чим позивачу
запропоновано стягнути з ДП
"Мостозагін-73" ВАТ "Мостобуд" кошти за
надані послуги в сумі 1430,82 грн., зокрема,
шляхом проведення
претензійно-позовної роботи.
Відобразити в обліку дебіторську
заборгованість за надані послуги.

- у п. 4 якої вказано ,що в порушення п. 2.1
наказу Міністерства охорони здоров'я
України від 19.12.1997 №359 "Про подальше
удосконалення атестації лікарів", при
відсутності документів, що
підтверджують атестацію на визначення
знань та практичних навиків з
присвоєнням звання лікаря-спеціаліста
(терапевта), на посаду лікаря-терапевта
був призначений ОСОБА_5, якому за період
з 16.01.2012р по 31.12.2012 зайво нарахована та
виплачена заробітна плата за виконання
обов'язків лікаря-терапевта без
відповідної кваліфікації у загальній
сумі 1154,04 грн., на яку зайво
перераховані внески до обов'язкових
державних цільових фондів у сумі 419,05
грн., у звя'зку з чим запропоновано
позивачу стягнути зайво нараховану та
виплачену заробітну плату у сумі 1154,04
грн. з особи, з вини якої допущено
порушення, в порядку та розмірах,
встановлених вимогами КЗпП України.
Відкоригувати розрахунки із
державними цільовими фондами на
загальну суму 419,05 гривень.

- у п. 5 якої вказано ,що в порушення
вимог Положення про матеріальне
заохочення працівників лікарні (яке є
додатком до Колективного договору), ст.
13, 18 Кодексу законів про працю України,
нараховано та виплачено премію
працівнику, який має стаж роботи у
лікарні менше одного року, що призвело
до зайвих витрат коштів на оплату праці
на суму 1000,00 грн., на яку зайво
перераховані внески до обов'язкових
державних цільових фондів у сумі 363,00
грн., у зв'язку з чим позивачу
запропоновано стягнути зайво
нараховану та виплачену премію у сумі
1000,00 грн. з особи, з вини якої допущено
порушення, в порядку та розмірах,
встановлених вимогами КЗпП України.
Відкоригувати розрахунки із
державними цільовими фондами на
загальну суму 363,00 гривень.

- у п. 7 якої вказано ,що в порушення п. 20
Порядку складання розгляду,
затвердження та основних вимог до
виконання кошторисів бюджетних
установ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 28.02.2002
№228, а також умов договору оренди
державного нерухомого майна, орендарем
не відшкодована на користь лікарні,
(балансоутримувача) нарахована та
фактично сплачена лікарнею плата за
землю з земельної ділянки під
орендованим приміщенням в сумі 1123,36
грн., у зв'язку з чим позивачу
запропоновано стягнути з фізичної
особи - підприємця (орендаря) здійснені
лікарнею витрати з плати за землю в
сумі 1123,36 грн., зокрема, шляхом
проведення претензійно-позовної
роботи. Відобразити в обліку
дебіторську заборгованість по
фізичній особі - підприємцю (орендарю)
за здійснені лікарнею витрати з плати
за землю.

- у п. 8 якої вказано ,що в порушенням п. 4
додатку 4, п. 5 Додатку 5 "Про покращення
організації лікувального харчування в
лікувально-профілактичних закладах",
затвердженого наказом Міністерства
охорони здоров'я СРСР від 23.04.1985 №540,
встановлені випадки списання по меню
харчування продуктів, які за даними
журналу контролю за якістю готової їжі
(бракеражний журнал) пацієнтам лікарні
не видавались, на загальну суму 2779,93
грн., у зв'язку з чим позивачу
запропоновано стягнути з осіб, винних у
безпідставному списанні продуктів
харчування на суму 2779,93 грн., шкоду у
порядку та розмірі, встановленому
вимогами КЗпП України.

- у п. 9 якої вказано ,що внаслідок
перевищення середньодобової норми
какао на 1 хворого, яка зазначена у
Додатку 1 "Норми харчування на одного
хворого на день в
лікувально-профілактичних закладах" до
наказу Міністерства охорони здоров'я
СРСР від 23.04.1985 №540, зайво списано какао
у кількості 7501 грамів на суму 573,44 грн., у
зв'язку з чим позивачу запропоновано
стягнути з осіб, винних у
понаднормовому списанні продуктів
харчування на суму 573,44 грн., шкоду у
порядку та розмірі, встановленому
вимогами КЗпП України.

- у п. 10 якої вказано ,що в порушення п.
3.3.10.1 ДБН Д-1-1.1-2000 "Правила визначення
вартості будівництва", затверджених
наказом Держбуду України від 27.09.2000 №174,
із змінами та доповненнями, внаслідок
не зменшення підрядником Херсонським
БМЕУ №4 вартості робіт у акті виконаних
робіт форми №КБ-2в за лютень 2012 року по
об'єкту "Ремонт процедурного кабінету
поліклініки на вартість матеріалів
замовника (лікарні) та нарахованого на
вартість таких матеріалів ПДВ,
допущено завищення вартості ремонтних
робіт на суму 567.6 гривень. В вимоги
також зазначено , що проведеним
контрольним заміром фактичних обсягів
виконаних робіт по об'єкту "Ремонт
процедурного кабінету поліклініки"
встановлено завищення підрядником
Херсонським БМЕУ №4 у актах виконаних
робіт форми №КБ-2в за липень, жовтень 2012
року кількості матеріалів (плитки
кахельної та лінолеуму ) що призвело до
завищення вартості виконаних робіт на
суму 387,17 гривень у зв'язку з чим
позивачу запропоновано стягнути з
підрядника Херсонського БМЕУ №4 кошти
за не виконані роботи в сумі 954,77 грн.,
зокрема, шляхом проведення
претензійно-позовної роботи.
Відобразити в обліку дебіторську
заборгованість за не виконані роботи.

- у п. 11 якої вказано ,що станом на 01.01.2013
в бухгалтерському обліку лікарні по
спеціальному фонду (субрахунок 364
"Розрахунки з іншими дебіторами")
обліковується дебіторська
заборгованість по доходам в загальній
сумі 441,81 тис. грн., в тому числі за
надання послуг по медоглядам в сумі 331,12
тис. гривень.

Стосовно п. 2 вимоги було встановлено
наступне :

Згідно зі ст.230 ГК України штрафними
санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Суб'єктами права застосування штрафних
санкцій є учасники відносин у сфері
господарювання, зазначені у статті 2
цього Кодексу

Згідно ч. 6 ст.231 ГК України штрафні
санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Апеляційним судом погоджується із
висновком суду 1-ої інстанції , що п. 2
вимоги № 14-05-14-14/2126 від 03.04.13р. є
безпідставним та підлягає скасуванню ,
так як висновки акту стосувалися
господарських відносин з Компанією
«Торговий дім «Пальміра» ,але в акті
ревізії не вказано, на підставі яких
саме документів (договорів) зроблено
висновок що лікарнею не використано
право на нарахування штрафних санкцій
на суму 7976,03 грн. за несвоєчасну оплату
наданих послуг з медичного огляду
працівників структурних підрозділів
ДП "Одеська залізниця" та інших
суб'єктів господарювання, що призвело
до недоотримання лікарнею доходів від
штрафних санкцій на загальну суму 7976,03
грн.

Щодо п. 3 вимоги апелянтом було визнано
його протиправність та судами 1-ої та
апеляційної інстанцій було
встановлено,що між ТОВ
"Мостобудівельний загін № 73" та
Державним закладом "Вузлова лікарня ст.
Миколаїв Державного підприємства
"Одеська залізниця" було укладено
договір від 15.04.2005р. № МЗ/15-04/1 про
надання закладом послуг по проведенню
обов'язкового медичного огляду
працівників , згідно якого лікарня
надає медичні послуги по організації і
забезпеченню проведення медичних
оглядів, а замовник здійснює оплату за
надані послуги. Пунктом 3.1 зазначеного
договору встановлено вартість послуг.

Пунктом1.1 Наказу лікарні від 11.07.2012 року
№ ВЛ-02/68 "Про зміну цін на послуги при
проведені медичних оглядів" ціни були
змінені.

Листом № ВЛ-03/659 від 23 липня 2012 року
позивач повідомив ТОВ
"Мостобудівельний загін № 73" про
підвищення цін на медичні послуги та
просив укласти додаткову угоду (т.1 а.с.
247).

Дана додаткова угода ТОВ
"Мостобудівельний загін № 73"
залишилась нерозглянутою, а лікарня
продовжувала виконувати зобов'язання
по діючому договору від 15.04.2005р. №
МЗ/15-04/1 .

Проведення медичних оглядів
працівників ДП "Мостозагін-73" ВАТ
"Мостобуд" здійснювалось за тарифами,
встановленими для структурних
підрозділів ДП "Одеська залізниця" (які
нижче тарифів для інших суб'єктів
господарювання), що призвело до
недоотримання лікарнею доходів від
вказаного виду діяльності на суму 1430,82
грн.

Позивачем було частково виконано пункт
3 вимоги ДІФІ в Миколаївський області
№14-05-14-14/2126 від 03.04.2013 року, а саме:
проведено претензійну-позовну роботу з
ДП "Мостозагін-73" , але за даними
бухгалтерії ТОВ "Мостобудівельний
загін № 73", станом на дату розгляду
листа за вих. № BJI-03/266 від 20.03.2013 року,
заборгованість перед державним
закладом "Вузлова лікарня станції
Миколаїв" відсутня. ТОВ
"Мостобудівельний загій'№ 73" здійснено
оплату наданих послуг в повному обсязі
на підставі виставлених рахунків.
Донарахування додаткової суми за вже
надані та оплачені послуги на підставі
проведеної ревізії ДФІ в Миколаївській
області ТОВ "Мостобудівельний загін №
73" вважає безпідставним та
необгрунтованим.

Згідно ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України
та ст. 193 ГК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
закону, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань.

Статтями 626, 629 ЦК України передбачено,
що договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином ,апеляційний суд
погоджується із висновком суду 1-ої
інстанції, що пункт 3 вимоги ДФІ в
Миколаївський області є протиправним
та вважає ,що належною вимогою мало б
бути проведення претензійно-позовної
роботи щодо зобов'язання у судовому
порядку суб'єкту господарювання
укласти додаткову угоду щодо змінення
ціни договору .

Висновок суду 1-ої інстанції щодо
правомірності п. 4 вимоги -не є
предметом апеляційного оскарження.

Апеляційний суд погоджується із
висновком суду 1-ої інстанції , що пункт
4 вимоги ДФІ в Миколаївський області є
протиправним , так як відповідно до п.
2.2.5 Умов оплати праці працівників
закладів охорони здоров'я та установ
соціального захисту населення,
затверджених спільним Наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України та Міністерства
охорони здоров'я України від 05.10.2005 №
308/519 лікарям, які не мають сертифіката
лікаря-спеціаліста встановлюється
тарифний розряд як лікарю-стажисту, що
не будо дотримано позивачем.

Щодо пункту 5 вимоги - апелянтом було
визнано його протиправність та судами
1-ої та апеляційної інстанцій було
встановлено,що між ТДВ "Страхова
компанія Нафтагастрах" та ДЗ "Вузлова
лікарня ст. Миколаїв Державного
підприємства "Одеська залізниця" було
укладено договір про надання медичної
допомоги застрахованим особам № 03/07
від 01.07.2011року, відповідно до умов якого
в страхову суму входять витрати на
преміювання робітників лікарні.

Відповідно до Наказу від 18 грудня 2012р.
№ ВЛ-02/100 "Про заохочення причетних осіб
до ведення документації та розрахунків
по застрахованих залізничниках та
пенсіонерах, надання їм допомоги"
грошова винагорода бухгалтеру по
роботі зі страховими компаніями -
ОСОБА_6 була сплачена за рахунок
страхових сум.

Згідно п.4.5.2 Колективного договору на
2008-2012 роки ,зареєстрованому УПСЗН
адміністрації Заводського району від
03.12.2007 року , не підлягають преміюванню
робітники,що працюють менше 1 року на
момент видання наказу про заохочення.

Положення про матеріальне заохочення
працівників лікарні (яке є додатком до),

Таким чином ,апеляційний суд
погоджується із висновком суду 1-ої
інстанції, що пункт 5 вимоги ДФІ в
Миколаївський області є протиправним

Судове рішення щодо пункту 7 вимоги - не
є предметом апеляційного оскарження.

Щодо пункту 8 вимоги - представником
позивача під час апеляційного розгляду
було визнано його правомірність та
судами 1-ої та апеляційної інстанцій
було встановлено ,що вибірковим
співставленням за лютий, березень,
квітень, червень, липень, серпень,
жовтень, листопад, грудень 2012 року
найменування продуктів харчування,
зазначених у бракеражному журналі,
завірених щоденно підписом чергового
лікаря Вузлової лікарні, з
найменуванням продуктів зазначених в
меню харчування хворих встановлено, що
в окремі дні по окремих найменуваннях
продуктів, а саме: окорок курячий,
печінка яловича, капуста свіжа, масло
вершкове, печиво, молоко згущене
перелічені найменування продуктів
зазначені у меню але відсутні у
бракеражному журналі,порядок ведення
якого законодавчо не оформлений .

Згідно ч.1,8 ст.9 Закону України, від
16.07.1999, № 996-XIV "Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні"
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Відповідальність за несвоєчасне
складання первинних документів і
регістрів бухгалтерського обліку та
недостовірність відображених у них
даних несуть особи, які склали та
підписали ці документи.

Апеляційний суд вважає , що пункт 8
вимоги ДФІ в Миколаївський області є
правомірним , у зв'язку із визнанням
позивачем наявності порушення .

Щодо пункту 9 вимоги - представником
позивача під час апеляційного розгляду
було визнано його правомірність , але
судами 1-ої та апеляційної інстанцій
було встановлено , що висновок щодо
перевищення середньодобової норми
какао на 1 хворого, яка зазначена у
Додатку 1 "Норми харчування на одного
хворого на день в
лікувально-профілактичних закладах" до
наказу Міністерства охорони здоров'я
СРСР від 23.04.1985 №540, зайво списано какао
у кількості 7501 грамів на суму 573,44 грн. є
безпідставним , оскільки у
відповідності до Наказу N 242 від 21.06.2001
"Про визнання такими, що не
застосовуються в Україні, наказів МОЗ
СРСР" наказ № 540 вважати таким, що не
застосовується в Україні.

Апеляційний суд погоджується із
висновком суду 1-ої інстанції , що пункт
9 вимоги ДФІ в Миколаївський області є
протиправним

Висновок суду 1-ої інстанції щодо
правомірності п. 10 вимоги -не є
предметом апеляційного оскарження.

Щодо пункту 11 вимоги судами 1-ої та
апеляційної інстанцій було
встановлено, що лікарнею на 2012 рік
затверджено штатний розпис
працівників для надання платних
медичних оглядів у кількості 15 штатних
одиниць, фонд оплати праці яких
враховано у калькуляції вартості
надання медичних оглядів та в
середньому складає 55% загальної
вартості медогляду.

Враховуючи, що заробітна плата
працівників за фактично надані
протягом 2012 року платні медичні огляди
нарахована та виплачена в повному
обсязі, в тому числі за послуги, Оплата
за які не надійшла, лікарнею за рахунок
коштів Загального фонду незаконно
проведено видатки на оплату праці з
нарахуваннями за не оплачені послуги з
медогляду у сумі 138264,50 гривень.

Впродовж 2012 року фактичні витрати по
оплаті праці працівників, які залучені
до надання платних медичних послуг
частково проведені за рахунок коштів
загального фонду у сумі 94268,74 грн., на
які також за рахунок коштів загального
фонду проведено нарахування до
державних цільових фондів у сумі 43995,76
грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Бюджетного
кодексу України власні надходження
бюджетних установ отримуються
додатково до коштів загального фонду
бюджету і включаються до спеціального
фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ
поділяються на такі групи: перша група -
надходження від плати за послуги, що
надаються бюджетними установами
згідно із законодавством.

У складі першої групи виділяються такі
підгрупи: підгрупа 1 - плата за послуги,
що надаються бюджетними установами
згідно з їх основною діяльністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Бюджетного
кодексу України № 2456 та ч. 4 ст. 23
Бюджетного кодексу України № 2542
витрати спеціального фонду бюджету
мають постійне бюджетне призначення,
яке дає право провадити їх виключно в
межах і за рахунок фактичних
надходжень спеціального фонду бюджету
(з дотриманням вимог частини другої
статті 57 цього Кодексу), якщо цим
Кодексом та/або законом про Державний
бюджет України (рішенням про місцевий
бюджет) не встановлено інше.

Згідно із ч. 2 п. 19 Порядку складання,
розгляду, затвердження та основні
вимоги до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 28 лютого 2002 р. № 228 розподіл
видатків бюджету або надання кредитів
з бюджету спеціального фонду проекту
кошторису проводиться виключно в межах
і за рахунок відповідних надходжень,
запланованих на цю мету в зазначеному
фонді.

Згідно з п. 23, 49 Порядку видатки
спеціального фонду кошторису за
рахунок власних надходжень плануються
у такій послідовності: за
встановленими напрямами використання,
на погашення заборгованості установи з
бюджетних зобов'язань за спеціальним
та загальним фондом кошторису та на
проведення заходів, пов'язаних з
виконанням основних функцій, які не
забезпечені (або частково забезпечені)
видатками загального фонду.

При цьому розпорядник бюджетних коштів
здійснює коригування обсягів узятих
бюджетних зобов'язань за загальним
фондом кошторису для проведення
видатків з цих зобов'язань із
спеціального фонду кошторису
відповідно до бюджетного
законодавства.

Видатків бюджету або надання кредитів
з бюджету спеціального фонду бюджету
провадяться виключно в межах і за
рахунок відповідних надходжень до
цього фонду на підставі кошторисів з
урахуванням внесених до них змін.

Пунктом 5.8 Умов оплати праці
працівників закладів охорони здоров'я
та установ соціального захисту
населення, затверджених спільним
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України та
Міністерства охорони здоров'я України
від 05.10.2005 року № 308/519, передбачено, що
обов'язкові медичні огляди працівників
бюджетних закладів та установ
проводяться відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 23.05.2001 N
559 за рахунок коштів, передбачених у
кошторисі закладів охорони здоров'я, що
їх здійснюють. Оплата праці лікарів,
які проводять ці огляди в межах свого
робочого часу, здійснюється за рахунок
зазначених коштів, виходячи з
посадових окладів, установлених з
урахуванням підвищень.

Лікарям, які проводять обов'язкові
медичні огляди категорій працівників
(громадян) відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 17.09.96 N
1138 "Про затвердження переліку платних
послуг, які надаються в державних
закладах охорони здоров'я та вищих
медичних закладах освіти", оплата праці
здійснюється за рахунок коштів
спеціального фонду закладу охорони
здоров'я за фактично відпрацьований
час, виходячи з посадових окладів
(тарифних ставок), передбачених цими
Умовами.

Згідно пункту 2 статті 48 Бюджетного
кодексу України розпорядники
бюджетних коштів беруть бюджетні
зобов'язання за спеціальним фондом
бюджету виключно в межах відповідних
фактичних надходжень спеціального
фонду бюджету (з дотриманням вимог
частини другої статті 57 цього Кодексу).

Згідно п. 9 статті 51 Бюджетного Кодексу
якщо обсяги власних надходжень
бюджетних установ перевищують
відповідні витрати, затверджені
законом про Державний бюджет України
(рішенням про місцевий бюджет),
розпорядник бюджетних коштів
передбачає спрямування таких
надпланових обсягів у першу чергу на
погашення заборгованості з оплати
праці, нарахувань на заробітну плату,
стипендій, комунальних послуг та
енергоносіїв. Обов'язковим є виконання
вимоги щодо першочергового
забезпечення бюджетними коштами
видатків на оплату праці з
нарахуваннями, а також на господарське
утримання установ. При цьому видатки на
заробітну плату з коштів спеціального
фонду обчислюються залежно від обсягу
діяльності, що провадиться за рахунок
цих коштів, із застосуванням
встановлених законодавством норм, які
використовуються установами
аналогічного профілю.

Згідно пункту 23 Порядку видатки
спеціального фонду кошторису за
рахунок власних надходжень плануються
у такій послідовності: за
встановленими напрямами використання,
на погашення заборгованості установи з
бюджетних зобов'язань за спеціальним
та загальним фондом кошторису та на
проведення заходів, пов'язаних з
виконанням основних функцій, які не
забезпечені (або частково забезпечені)
видатками загального фонду.

Таким чином , апеляційний суд вважає ,що
пункт 11 вимоги ДФІ в Миколаївський
області є правомірним , так як позивач
безпідставно сплачував видатки
спеціального фонду коштами загального
фонду, тобто не за кошторисними
призначеннями загального фонду.

Відповідно до ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Відповідно до п. 3. ч.1. ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

На підставі викладеного, апеляційний
суд вважає за необхідне скасувати
постанову суду та прийняти нову про
часткове задоволення позову .

Відповідно до ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа), а якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Апеляційним судом встановлено , що
позивачем ,у зв'язку зі сплатою
судового збору за звернення із
позовною заявою та подачу апеляційних
та касаційної скарг, понесені судові
витрати у розмірі 153,0 грн.

Керуючись: ч. 1 ст. 195,196,п. 3 ч.1 ст. 198, п. 3 ч.
1 ст. 202, п. 3 ч. 1 ст. 205, ст. 207 КАС України,
суд апеляційної інстанції -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Миколаївській
області -задовольнити, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 25.10.2013 р.
-скасувати.

Прийняти нову постанову:

Адміністративний позов Державного
закладу "Вузлова лікарня ст. Миколаїв
Державного підприємства "Одеська
залізниця" -задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати
пункти 2,3,5,9 вимоги Державної
фінансової інспекції у Миколаївській
області про усунення порушення №
14-05-14-14/2126 від 03.04.2013 року.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Державного закладу "Вузлова
лікарня ст. Миколаїв Державного
підприємства "Одеська залізниця"
судові витрати у розмірі 15,0 грн.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили після її проголошення та
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя :Кравець / О.О. Суддя:
Домусчі С.Д. Суддя: Турецька І.О.