Справа № 815/2274/14
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/2274/14

Категорія: 3.1.1 Головуючий в 1 інстанції:
Потоцька Н. В. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Романішина В.Л., Єщенка О.В.

за участю секретаря - Цуцкірідзе М.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі адміністративну
справу за апеляційною скаргою
Головного управління Державної
міграційної служби України в Одеській
області на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 03
червня 2014 року за адміністративним
позовом громадянки В’єтнаму ОСОБА_2 до
Головного управління Державної
міграційної служби України в Одеській
області про зобов'язання вчинити певні
дії,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2014 року позивач звернувся до
суду з вказаним вище адміністративним
позовом та, посилаючись на ч.4 та ч.8 ст.7
Закону України «Про громадянство
України», де передбачено, що
громадянином України з моменту
народження є особа, яка народилася на
території України від іноземців, які на
законних підставах проживають на
території України, просив суд:
зобов'язати Головне управління
Державної міграційної служби України в
Одеській області (надалі - Головне
управління) прийняти рішення про
видачу ОСОБА_2 довідок про реєстрацію
її неповнолітніх доньок ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у
якості громадянки України, на підставі
ч.4 та 8 ст. 7 Закону України «Про
громадянство України» як особі, що
народилася в Україні від іноземців, які
на законних підставах проживають на
території України.

За наслідками розгляду
адміністративного позову Одеським
окружним адміністративним судом 03
червня 2014 року ухвалено постанову про
задоволення адміністративного позову
ОСОБА_2

Суд першої інстанції зобов'язав
Головне управління прийняти рішення
про видачу ОСОБА_2 довідок про
реєстрацію її неповнолітніх доньок
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 у якості громадян України,
на підставі ч.4 та 8 ст. 7 Закону України
«Про громадянство України» як особі, що
народилася в Україні від іноземців, які
на законних підставах проживають на
території України.

Приймаючи означене рішення суд першої
інстанції виходив з того, що
неповнолітні народилися на території
України, а їх батьки на законних
підставах з 1989 року проживають на
території України.

В апеляційній скарзі Головне
управління, посилаючись на допущені
судом порушення норм матеріального і
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить рішення суду скасувати,
повністю відмовити позивачу у
задоволенні заявлених позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги відповідач вказав, що Указом
Президента України №215 від 27 березня 2001
року визначено перелік документів,
який повинен надати один з батьків для
оформлення набуття громадянства
України за народженням особи, яка
народилася на території України від
іноземців, які постійно на законних
підставах проживають на території
України, і не набула за народженням
громадянства жодного з батьків. Однією
з вимог зазначеного Указу є
необхідність надання копії документів,
які підтверджують факт постійного на
законних підставах проживання батьків
особи на території України на момент її
народження. Суд не взяв до уваги цієї
обставини і не перевірив чи проживали
батьки на час народження ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на
законних підставах на території
України. Крім того, приймаючи постанову
про зобов'язання Головне управління
прийняти рішення про вчинення певної
дії, суд тим самим, втрутився у вільний
розсуд суб'єкта владних повноважень
поза межами перевірки дотримання вимог
права.

В письмових запереченнях ОСОБА_2
спростовує доводи апеляційної скарги,
вказуючи на законність ухваленого
рішення та просить його залишити без
змін.

Суд апеляційної інстанції заслухав
суддю-доповідача, розглянув та
обговорив доводи апеляційної скарги,
перевірив матеріали справи та вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом
першої інстанції обставин справи та
правильність застосування правових
норм, апеляційний суд звертає увагу на
таке.

Позивач - ОСОБА_2 має громадянство
Соціалістичної Республіки В’єтнам, в
1989 році, згідно до угоди між урядами
Соціалістичної Республіки В’єтнам та
СРСР від 02 квітня 1981 року, прибула на
територію СРСР з метою
працевлаштування в м. Тверь. В 1993 році
переїхала до м. Одеси де на підставі
висновку начальника ВГІРФО УМВС
України в Одеській області про
залишення на постійне мешкання в
Україні від 21 липня 2005 року отримала
дозвіл на постійне проживання в
Україні.

ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, які народилися і
постійно проживають на території
України. Батьком неповнолітніх є
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянин
Соціалістичної Республіки В’єтнам,
який з 1988 року постійно проживає на
території України на підставі дозволу.

20 червня 2013 року, 31 березня 2013 року
ОСОБА_2 звернулася до Головного
управління з проханням про реєстрацію
громадянами України її неповнолітніх
дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2, які народилися і постійно
проживають на території України, а їх
батьки на законних підставах
проживають на території України, і не
набули за народженням громадянства
жодного з батьків. тобто на підставі
ч.4,8 ст.7 Закону України «Про
громадянство України».

20 червня 2013 року та 04 квітня 2014 року
позивач отримав відповідь Головного
управління про неможливість
підтвердження законності оформлення
документів та факту видачі громадянці
В’єтнаму ОСОБА_2 посвідки на постійне
проживання у зв'язку з витребуванням
цих документів прокуратурою Одеської
області.

Відповідно до п.20 Порядку провадження
за заявами і поданнями з питань
громадянства України та виконання
прийнятих рішень затвердженого Указом
Президента України від 27 березня 2001
року N 215/2001 «Для оформлення набуття
громадянства України за народженням
особою, яка народилася на території
України від іноземців, які на законних
підставах проживають на території
України, і не набула за народженням
громадянства жодного з батьків
(частина четверта статті 7 Закону), один
з її батьків подає:

а) заяву про оформлення набуття особою
громадянства України за народженням;

б) копію свідоцтва про народження
особи;

в) копії документів, які підтверджують
факт перебування батьків особи у
громадянстві іншої держави (інших
держав) на момент її народження;

г) копії документів, які підтверджують
факт проживання на законних підставах
батьків особи на території України на
момент її народження;

д) декларацію про ненабуття особою за
народженням громадянства жодного з
батьків».

Вище викладене, дає підстави
стверджувати, що відмова Головного
управління у розгляді питання щодо
оформлення набуття громадянства
України за народженням особою, яка
народилася на території України від
іноземців, які на законних підставах
проживають на території України, і не
набула за народженням громадянства
жодного з батьків не пов'язана з
відсутністю вище перелічених
документів.

У зв'язку з цим, суд апеляційної
інстанції вважає, що відповідач
неправомірно, з підстав не визначених
Законом та підзаконним актом, відмовив
ОСОБА_2 у розгляді поставленого нею
питання.

Разом з тим, переглядаючи прийняте
судом першої інстанції судове рішення,
суд апеляційної інстанції дійшов
помилкового висновку, стосовно
зобов'язання Головного управління
прийняти рішення про видачу ОСОБА_2
довідок про реєстрацію її
неповнолітніх доньок ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у
якості громадян України, на підставі ч.4
та 8 ст. 7 Закону України «Про
громадянство України» як особі, що
народилася в Україні від іноземців, які
на законних підставах проживають на
території України.

Згідно до ст. 6 Конституції України:
«Державна влада в Україні здійснюється
на засадах її поділу на законодавчу,
виконавчу та судову.

Органи законодавчої, виконавчої та
судової влади здійснюють свої
повноваження у встановлених цією
конституцією межах і відповідно до
законів України».

Головне управління протиправно
відмовило позивачу у розгляді його
питання з підстав не передбачених
Законом та Указом, однак, це не
позбавляє державний орган обов'язку
розглянути звернення ОСОБА_2 та
прийняти рішення відносно оформлення
набуття громадянства ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, які
народилися і постійно проживають на
території України, або відмови у
задоволенні заяви.

Отже, суд апеляційної інстанції
зважаючи на конституційний принцип
здійснення владних повноважень, з
метою повного захисту прав, свобод та
інтересів позивача, вважає за
необхідне зобов'язати Головне
управління Державної міграційної
служби України в Одеській області
розглянути та за результатами розгляду
прийняти рішення за заявою громадянки
В’єтнаму ОСОБА_2 про реєстрацію
громадянами України ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2

Приймаючи рішення про зобов'язання
відповідача прийняти за заявою
позивача конкретне рішення, суд першої
інстанції перебрав на себе
повноваження Головного управління
віднесені до його компетенції Законом
України «Про громадянство України» та
Указом Президента України від 27
березня 2001 року N 215/2001.

Згідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України:
«Підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання…».

Зважаючи на те, що при прийнятті на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2014
року допущено порушення норм
матеріального права, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне
скасувати це рішення та ухвалити нову
постанову суду про часткове
задоволення адміністративного позову.

Керуючись: ст.. ст.11, 185, 195, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Державної міграційної
служби України в Одеській області
задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2014
року скасувати та прийняти нову
постанову суду.

Адміністративний позов громадянки
В’єтнаму ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Визнати протиправною відмову
Головного управління Державної
міграційної служби України в Одеській
області щодо розгляду заяви громадянки
В’єтнаму ОСОБА_2 про реєстрацію
громадянами України її неповнолітніх
дітей.

Зобов'язати Головне управління
Державної міграційної служби України в
Одеській області розглянути та за
результатами розгляду прийняти
рішення за заявою громадянки В’єтнаму
ОСОБА_2 про реєстрацію громадянами
України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2.

У задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
негайно після її проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України на
протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: