Справа № 136/1992/14-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 136/1992/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Мочульська
Л.Т.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

28 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. , Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційні скарги
Управління праці та соціального
захисту населення Липовецької
районної державної адміністрації,
ОСОБА_2 на постанову Липовецького
районного суду Вінницької області від
19 вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Липовецької
районної державної адміністрації про
визнання неправомірними дій,
зобов'зання здійснити нарахування та
виплату в повному обсязі допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку ,

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2014 року позивачка звернулася
в суд з позовом до управління праці та
соціального захисту населення
Липовецької районної державної
адміністрації про визнання
неправомірними дій, зобов'зання
здійснити нарахування та виплату в
повному обсязі допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку

Постановою Липовецького районного
суду Вінницької області від 19 вересня
2014 року позов задоволено. Визнано
неправомірними дії Управління праці та
соціального захисту населення
Липовецької районної державної
адміністрації Вінницької області щодо
виплати ОСОБА_2 допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі меншому ніж прожитковий
мінімум для дітей віком до шести років.
Зобов'язано відповідача провести
перерахунок та виплату допомоги по
догляду за дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1,
з 07.09 2012 року до досягнення дитиною
трирічного віку - у розмірі
прожиткового мінімуму для дітей віком
до шести років з урахуванням
проведених виплат.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати вищезазначену
постанову та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позову відмовити.

Позивач надіслала на адресу
Вінницького апеляційного
адміністративного суду апеляційну
скаргу в якій просила змінити
постанову суду, доповнивши абзац
резолятивної частини постанови,
вказавши "та продовжувати виплачувати
соціальну допомогу у розмірі
прожиткового мінімуму до 10.05.2015 року
включно".

Суд апеляційної інстанції, відповідно
до положень ст.197 КАС України, проводить
розгляд справи в порядку письмового
провадження, при цьому згідно частини 6
статті 12, частини 1 статті 41 КАС України,
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для правильного
вирішення апеляційної скарги, колегія
суддів визнала за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційних скарг,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги необхідно залишити без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивачка є застрахованою особою і на
момент звернення до суду перебувала у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку. За
період відпустки позивачці нарахована
та виплачувалася допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі 130 грн.

30.05.2014 року позивачка посилаючись на
положення Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням",
відповідно до якого, допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом, позивачка
звернулася до відповідача із заявою
про здійснення перерахунку та виплати
допомоги.

25.07.2014 року Управління праці та
соціального захисту населення
Липовецької РДА відмовило у
перерахунку допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Не погодившись з відмовою ОСОБА_2
звернулась з адміністративним позовом
до суду.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що право
застрахованої особи в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування щодо
неотриманої в повному обсязі допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
3-річного віку регулюється положенням
ст.43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням".

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст.43 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
розмір допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
розраховується, виходячи зі
встановленого законодавством розміру
прожиткового мінімуму в розрахунку на
місяць.

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" -
правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку регулювалися Законом
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми", дія якого поширювалася на осіб,
не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (ст.13) та
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб.

Розмір допомоги також визначався цими
законами. Зокрема, статтею 43 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
було передбачено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" були
внесені відповідні зміни до Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням". Зокрема, змінами до статті
13 Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" було виключено статті 40-44.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано
неконституційними низку положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України",
в тому числі й пункт 25 розділу II цього
Закону щодо виключення статей 40-44
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням".

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням", а з 1 січня 2009 року - статті
13, 15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми".

Водночас ч.3 ст.45 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2010 рік" від
27 квітня 2010 року № 2154-VI було визначено,
що допомога при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми
(далі - Порядок) затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2001 року № 1751 саме на
виконання Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" (пункт 1
Порядку). Новий акт Уряду на виконання
ст.45 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2011 рік" не приймався.

За змістом п.17 цього Порядку право на
виплату допомоги мають особи,
зазначені в статті 13 Закону України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми",
яка на час виникнення спірних відносин
поширювала свою дію щодо виплати
допомоги лише на незастрахованих осіб.

Розміри і порядок виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням Кабінет
Міністрів України не визначав.

Аналогічна правова позиція міститься в
постанові Верховного суду України від
25.12.2012 року по адміністративні справі
№21-410а12.

Зважаючи на викладене, суд першої
інстанції вірно визначився з тим, що
для вирішення спору стосовно виплати
допомоги особі, яка застрахована у
системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, в даному
випадку такою особою є позивачка,
повинні застосовуватися норми
спеціального закону (яким є Закон
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням"), а тому,
позовні вимоги позивача про стягнення
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
підлягають задоволенню, що і було вірно
вирішено судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги відповідача
не спростовують висновків суду першої
інстанції та є не обґрунтованими, у
зв'язку з чим, суд апеляційної
інстанції прийшов до висновку про
відмову в задоволенні апеляційної
скарги.

Слід зауважити, що в постанові суду
першої інстанції чітко визначено
проведення перерахунку допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, тому вимоги
зазначенні в апеляційній скаргі
позивача не підлягають задоволенню.

Згідно з ч.2 ст.159 КАС України, законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм адміністративного
процесуального права.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

З урахуванням вищевикладеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що судом
першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
відтак, підстав для скасування такого
рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційні скарги Управління праці та
соціального захисту населення
Липовецької районної державної
адміністрації, ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Липовецького
районного суду Вінницької області від
19 вересня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
протягом трьох днів .

Головуючий
Біла Л.М.

Судді
Гонтарук В. М.

Матохнюк Д.Б.