Справа № 2а-8806/11
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року Справа № 9104/83154/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Луцьку Волинської області на
постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 16 вересня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Луцьку Волинської області про
визнання незаконними дії та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату державної та додаткової
пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 18.08.2011 року звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м. Луцьку Волинської області
в якому просив визнати дії відповідача
незаконними, зобов'язати останнього
здійснити перерахунок державної та
додаткової пенсії виходячи з вимог ст.
50 ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та виплачувати таку пенсію
в подальшому, зобов'язати після
здійснення перерахунку пенсії
нараховувати та виплачувати державну
та щомісячну додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до вимог
ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з урахуванням рішення
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року № 10-рп/2008.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 16 вересня
2011 року (прийнятою в порядку
скороченого провадження), позов
задоволено частково, визнано
незаконними дії відповідача,
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Луцьку Волинської
області провести перерахунок та
виплату державної пенсії в розмірі 6
мінімальних пенсій за віком з
врахуваннями додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком за період з
14.01.2011 року на підставі ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з врахуванням виплачених
сум, в решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в м. Луцьку
оскаржило його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що
згідно зі ст. 54 Закону «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку із
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи можуть
призначатися за бажанням громадянина
із заробітку одержаного за роботу в
зоні відчуження в 1986-1990 р.р., у розмірі
відшкодування фактичних збитків, який
визначається згідно із законодавством.
В усіх випадках розмір пенсії для
інвалідів по 3 групі інвалідності, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 6 мінімальних пенсій за
віком. Ст. 58 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік»
затверджений прожитковий мінімум для
осіб, які втратили працездатність.
Частиною 1 статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»передбачено, що
мінімальний розмір пенсії за віком
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб , які втратили
працездатність , визначеного законом.
При цьому, ч. 3 ст. 28 вказаного Закону
встановлено, що мінімальний розмір
пенсії за віком, визначений цією
статтею, застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом.

Судом не було враховано те, що позивач
отримує пенсію на підставі ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
і відповідно до положень ч.5 ст. 54 цього
Закону порядок обчислення пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п. 28 Розділу II Закону
України « Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
передбачалося внесення змін до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Але рішенням Конституційного Суду
України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року
положення п.28 Розділу II
вищезазначеного Закону визнано
неконституційним. Рішення про
відновлення дії вищезгаданого
законодавчого акту України у редакції,
чинній до внесення змін до нього,
Верховною Радою України не приймалося.
Внаслідок цього порядок обчислення
пенсій та/або підвищень до них,
передбачених Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» залишився
неврегульований.

Згідно Листа Пенсійного фонду України
від 03.07.08 р №11319/09-01 у 2008 році порядок
обчислення пенсій та підвищень,
передбачених Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
здійснюється відповідно до Постанови
Кабінету України від 28.05.2008 року №530
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян» де в п. 6
встановлено, що для інших інвалідів,
щодо яких встановлено причинний
зв'язок інвалідності з Чорнобильською
катастрофою по 3 групі інвалідності не
може бути нижче 530 грн., а п.4 цієї ж
постанови передбачено, що щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю відповідно до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» інвалідам 3
групи виплачується у розмірі 15 %
прожиткового мінімуму.

Відповідно до п. п.2 п. 1 Постанови
Кабінету Міністрів України від 16 липня
2008 року №654 «Про підвищення рівня
пенсійного забезпечення громадян»
починаючи з 1 липня 2008 року пенсії для
учасників ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС у 1987-1990 роках по 3 групі
інвалідності не повинні бути нижчими 760
грн. Тому апелянт вважає, що пенсія
позивачу виплачується відповідно до
чинного законодавства.

Також апелянт зазначає, що 14 червня 2011
року прийнято Закон України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» N
3491-VI, яким передбачено, що у 2011 році
норми і положення ст. ст. 39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.
Постановою Кабінетом Міністрів
України від 6 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» встановлено
розміри пенсії інвалідам, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою. Дана постанова набрала
чинності 23.07.2011 року.

Виходячи із вище зазначеного просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних міркувань.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 є
особою, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи категорії 1,
що підтверджується копією посвідчення
(а. с. 7), є інвалідом 2 групи внаслідок
захворювання, яке пов'язане з аварією
на Чорнобильській АЕС, згідно копії
довідки (а. с. 8).

Розмір основної пенсії особам
віднесеним до категорії 1, інвалідам ІІ
групи ст. 54 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначено у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком, згідно ст.
50 даного закону особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, інвалідам II групи у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п.п.12, п.п.15 п.28 розділу II
«Внесення змін до деяких законодавчих
актів України Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 20
грудня 2007 року, який набрав чинності 01
січня 2008 року, текст ст. ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
було викладено у новій редакції. Проте
рішенням Конституційного Суду України
№10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано
таким, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними)
положення п. 28 розділу ІІ «Внесення
змін до деяких законодавчих актів
України» Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України». Положення п. 28
вказаного закону, які визнані
неконституційними, втратили чинність з
дня ухвалення Конституційним Судом
вказаного рішення, у якому було вказано
на преюдиційність при розгляді судами
загальної юрисдикції позовів у зв'язку
з правовідносинами, що виникли
внаслідок дії неконституційного акта.

Відповідач виплачував позивачу
основну державну та додаткову пенсію в
менших розмірах, керуючись постановами
Кабінету Міністрів України від 28
травня 2008 року №530 «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» та від 16 липня 2008 року № 654
«Про підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян».

Виходячи з принципу пріоритетності
законів над підзаконними актами при
визначенні позивачу розмірів основної
державної та додаткової пенсії,
застосуванню підлягають ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не згадані вище
постанови уряду, оскільки останні
істотно звужують обсяг раніше
встановлених законом прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», в разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорії, та
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції
не застосував вимоги ч. 2 ст. 99 КАС
України згідно якої для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод чи інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який обчисляється з дня коли особа
дізналась або повинна була дізнатись
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів, а згідно ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Враховуючи вище викладене, приймаючи
до уваги дату звернення позивача до
суду із розглядуваним позовом (18.08.2011
року), відсутність поважних причин для
поновлення строку, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги до 17.02.2011 року включно
слід залишити без розгляду.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року N
3491-VI, Прикінцеві положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення ст. 50, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог Закону України від 14
червня 2011 року № 3491-VI «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
від 6 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року. Вказані зміни
в законодавстві неконституційними не
визнавались. Відтак, ст. ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
підлягає застосуванню до набрання
чинності зазначеною постановою
Кабінету Міністрів України, тобто по 22
липня 2011 року включно.

Також колегія суддів зазначає, що суд
першої інстанції помилково зобов'язав
провести перерахунок та виплату
державної пенсії в розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком на підставі ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», оскільки, як вбачається з
матеріалів справи, позивач є
постраждалим внаслідок Чорнобильської
катастрофи категорії 1 та інвалідом ІІ
групи внаслідок захворювання, яке
пов'язане з аварією на Чорнобильській
АЕС.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що відповідач зобов'язаний
провести перерахунок та виплату
державної пенсії в розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком згідно ст.
54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та додаткової пенсії в
розмірі 75% мінімальної пенсії за віком
згідно ст. 50 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» і цей перерахунок і
виплата має бути здійснена в межах
передбаченого ст. 99 КАС України, а саме
за період з 18.02.2011 року по 22.07.2011 року
включно.

З врахуванням вище наведеного судова
колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги являються суттєвими і складають
підстави для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права права, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 160, ч. 10 ст. 183-2, ст.197, п. 3 ч. 1
ст. 198, ст. 202, ст. 203 ст.205, ст.207, ст. 254 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Луцьку
Волинської області задовольнити
частково, скасувати постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 16 вересня 2011 року у справі
№ 2а-8806/11.

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в м. Луцьку Волинської
області щодо невиплати ОСОБА_1
додаткової пенсії згідно ст. 50 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
державної пенсії згідно ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Луцьку Волинської
області здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_1, додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком згідно ст.
50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та державної пенсії в
розмірі не менше 8 мінімальних пенсій
за віком згідно ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
18 лютого 2011 року по 22 липня 2011 року
включно з врахуванням ст. 28 Закону
України «Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування» та
виплачених сум.

Позовні вимоги до 17.02.2011 року включно
залишити без розгляду.

В задоволені решти позовних вимог
відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин