Справа № 239/459/14-а
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 р.Справа № 239/459/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Новогродівці Донецької
області на постанову Новогродівського
міського суду Донецької області від
16.07.2014р. по справі № 239/459/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Новогродівці Донецької
області

про визнання дій неправомірними,
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

16.06.2014 року , ОСОБА_1 ( далі - позивач)
звернулася до суду з позовом до УПФУ в
м.Новогродівка ( далі - відповідач) в
якому просила визнати неправомірними
дії Управління Пенсійного Фонду
України в місті Новогродівка Донецької
області щодо вилучення зі складу
середньомісячної заробітної плати, при
перерахунку розміру пенсії державного
службовця, матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, з яких сплачувалися
страхові внески на державне пенсійне
страхування. Просить зобов'язати
Управління Пенсійного Фонду України в
місті Новогродівка Донецької області
здійснити перерахунок пенсії в розмірі
80% згідно «довідки про складові
заробітної плати», включивши в повному
обсязі: щомісячну індексацію
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, які
враховуються при обчисленні пенсії,
відповідно до Закону України "Про
державну службу ".

Постановою Новогродівського міського
суду Донецької області від 16.07.2014
року - позов ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в місті
Новогродівка Донецької області про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії - задоволено.

Визнано неправомірними дії
Управління Пенсійного Фонду України в
місті Новогродівка Донецької області
щодо вилучення зі складу
середньомісячної заробітної плати
ОСОБА_1 при обчисленні розміру пенсії
державного службовця, матеріальної
допомоги на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, з яких сплачувалися
страхові внески на державне пенсійне
страхування.

Зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України в місті Новогродівка
Донецької області здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з
урахуванням повної суми матеріальної
допомоги на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, які враховуються при
обчисленні пенсії, відповідно до
Закону України "Про державну службу ",
та з яких сплачено страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідачем подано апеляційну
скаргу, в якій просять скасувати
постанову та ухвалити нове рішення,
яким відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що вважає постанову
суду першої інстанції незаконною та
необґрунтованою у зв»язку з неповним
з»ясуванням судом, обставин, що мали
значення для справи та невідповідністю
висновків суду обставинам справи.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були повідомлені належним
чином.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу згідно ч.4 ст. 196 КАС України та п.2
ч.1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, вивчивши
матеріали справи, дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги судом
зроблено висновок, що відповідач
помилково дійшов до висновку про те, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та на вирішення соціально
побутових-питань не включається до
складу заробітної плати державного
службовця, яка враховується при
обчисленні розміру його пенсії, а тому
позовні вимоги позивача є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивач з 08.05.2013 року
перебуває на обліку в УПФУ в
м.Новогродівці, як отримувач пенсії,
відповідно до ст.37 Закону України «Про
державну службу».

11.06.2014 року позивач звернувся до
відповідача з письмовим зверненням
№24/07-17 з питання правильності
призначення пенсії, де позивачу було
повідомлено, що розмір її пенсії
нараховано згідно діючого пенсійного
законодавства.

Згідно довідки за №484 від 13.06.2014 року,
наданої Новогродівським міським
центром зайнятості, позивач отримував
щомісячні надбавки, премії та інші
виплати за період з 01.04.2011 року по 30.04.2013
року, на які були нараховані страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, та єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. При цьому у
вказаній довідці є розшифровка графи
«інші виплати», а саме, що до інших
виплат входять: індексація та
матеріальна допомога на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань.

В зв"язку з чим, позивач звернувся до
суду із даним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість заявлених
позовних вимог, колегія суддів
зазначає

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам визначає Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Згідно до преамбули Закону України
«Про основні засади соціального
захисту ветеранів праці та інших
громадян похилого віку в У країні», цей
закон гарантує ветеранам праці та
громадянам похилого віку рівні з
іншими громадянами можливості в
економічній, соціальній, політичній
сферах, сприятливі умови для
повноцінного способу життя, а також у
зв'язку з тим, що зазначений закон не
встановлює обмежень для громадян
похилого віку в залежності від посад,
які вони займали до виходу на пенсію,
суд дійшов висновку, що норма,
викладена у статті 21 зазначеного
закону, повинна застосовуватися також
у разі призначення пенсій відповідно
доЗакону України «Про державну службу»
від 16.12.1993 року № 3723-ХП.

Відповідно до частини 2 статті 37 Закону
України "Про державну службу", на
одержання пенсії державних службовців
мають право особи, які досягли
встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку. Пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум заробітної
плати, на які нараховуються страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а особам, які на
час звернення за призначенням пенсії
не є державними службовцями, - у розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі.

Відповідно до частини другої статті 33
цього ж Закону, заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Згідно частини сьомої статті 33 Закону
№ 3723-ХІІ. державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, умови
оплати праці державних службовців,
розміри к посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Системний аналіз положень статті 33
Закону України «Про державну службу»
дозволяє зробити висновок про те, що
законодавець у тексті статті
відокремив поняття «надбавки та
доплати» від поняття «матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань».

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України
«Про державну службу» державним
службовцям надається щорічна
відпустка тривалістю 30 календарних
днів, якщо законодавством не
передбачено більш тривалої відпустки,
з виплатою допомоги для оздоровлення у
розмірі посадового окладу.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам визначає Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

У відповідності до ст. 41 Закону України
від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ "Про
загальнообовязкове державне пенсійне
страхування" (далі Закон № 1058-ІУ)
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обовязкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що отримувані застрахованою особою
суми виплат, з яких були фактично
нараховані та сплачені страхові внески
або збір на обовязкове державне
пенсійне страхування, враховуються в
заробіток (дохід) застрахованої особи
для обчислення пенсії, незалежно від
того, чи входять вони до структури
заробітної плати.

У відповідності до ч.4 ст. 45 Закону
України «Про загальнообов*язкове
державне пенсійне страхування»
передбачено, що перерахунок
призначеної пенсії, крім випадків,
передбачених частиною першою статті 35,
частиною другою статті 38, частиною
третьою статті 42 і частиною п'ятою
статті 48 цього Закону, провадиться в
такі строки: у разі виникнення права на
підвищення пенсії - з першого числа
місяця, в якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, якщо відповідну
заяву з усіма необхідними документами
подано ним до 15 числа включно, і з
першого числа наступного місяця, якщо
заяву з усіма необхідними документами
подано ним після 15 числа.

Згідно о ст. 2 Закону України "Про
оплату праці" та Наказу Державного
комітету статистики України № 5 "Про
затвердження інструкції зі статистики
заробітної плати" від 13.01.2004р структура
заробітної плати складається з
основної, додаткової та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат, до яких належать виплати у тому
числі компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, суми виплат,
пов'язані з індексацією заробітної
плати, матеріальна допомога, яка
надається всім або більшості
працівників, та виплати соціального
характеру.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058-ІУ) не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсії.

Із змісту статті 40 вказаного Закону
видно, що з середньої заробітної плати
(доходу) повинні бути сплачені страхові
внески.

Отже, чинне законодавство як загальне,
так і спеціальне відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому слід врахувати, що надбавки,
запроваджені нормативно-правовими
актами, матеріальна допомога належать
до додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Відповідно до вказаних нормативних
актів пенсія позивача повинна
обчислюватись із заробітної плати, яку
вона фактично отримувала на день
звільнення в тому числі з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
та допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, на яку
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно частини першої статті 244-2 КАС
України (цією статтею Кодекс доповнено
Законом України від 06.07.2010р № 2747-ІУ)
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Відповідно до рішення Верховного Суду
України від 20 лютого 2012 року № 21-430/11 та
висновках Верховного Суду України від 1
лютого 2013 року, викладених у рішеннях.
зокрема у зазначеному рішенню,
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов»язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відповідач помилково
дійшов до висновку про те, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та на вирішення соціально
побутових-питань не включається до
складу заробітної плати державного
службовця, яка враховується при
обчисленні розміру його пенсії, а тому
позовні вимоги позивача є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Згідно частини першої статті 11 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із частини першої статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими з вище зазначених
підстав і висновків суду першої
інстанції не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що
при прийнятті рішення суд першої
інстанції дійшов вичерпних юридичних
висновків щодо встановлення обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів, дійшла до висновку, що
постанова суду першої інстанції не
підлягає скасуванню, а апеляційна
скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Новогродівці Донецької області
залишити без задоволення.

Постанову Новогродівського міського
суду Донецької області від 16.07.2014р. по
справі № 239/459/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бондар
В.О.Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О.
Калитка О.М.