Справа № 804/15070/14
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Горбалінського В.В.
при секретарі судового засідання -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма «Красний
забойшик» про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
17.09.2011 року Дніпропетровське обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма «Красний
забойшик» про стягнення на користь
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 28 542,50 грн. та пені за
порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідно до ст. 20 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" відповідач
повинен у разі невиконання
встановленого статтею 19 цього Закону
нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів сплачувати
відділенню Фонду соціального захисту
адміністративно-господарські санкції,
розраховані виходячи з розміру
середньої річної заробітної плати на
підприємстві у розмірі 28 542,50 грн. У
зв'язку з порушенням відповідачем
термінів сплати на суму
адміністративно-господарських санкцій
була нарахована пеня у розмірі 8,56 грн.
Представник позивача в судове
засідання не з'явився. Позивач надав до
суду клопотання про розгляд справи без
участі його представника.
Представник відповідача в судове
засідання з'явився, проти позову
заперечував та просив відмовити у
задоволені позовних вимог з тих
підстав, що відповідачем вживались
передбачені чинним законодавством
заходи для забезпечення
працевлаштування інвалідів,
направлялись звіти 3-ПН про наявність
вакансії, однак не з вини відповідача
вказана вакансія залишена не зайнята
Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, та вивчивши
письмові докази в ній, встановив.
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма «Красний
забойшик» подано до Криворізького
районного центу зайнятості звіт за
формою № 10-ПІ (річна) «Звіт про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів» за 2013 рік, затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 10
лютого 2007 року № 42, у якому
середньооблікова чисельність штатних
працівників у відповідача у 2013 році
становила 120 особи, кількість
інвалідів-штатних працівників, які
повинні працювати на робочих місцях,
створених відповідно до вимог статті 19
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» - 5
Відповідно до ч.3 статті 18 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
У відповідності до ст.19 Закону, для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.
Підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно розраховують
кількість робочих місць для
працевлаштування інвалідів відповідно
до нормативу, встановленого частиною
першою цієї статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів. При
розрахунках кількість робочих місць
округлюється до цілого значення.
У частині 1 статті 20 зазначеного Закону
встановлено, що підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, які
використовують найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем направлялись протягом 2013
року на адресу Криворізького РЦЗ
замовлення на працевлаштування
інвалідів, окрім того направлялась
звітність за формою № 3-ПН про
наявність 2 вакансії для
працевлаштування інваліів.
Листом Криворізького РЦЗ від 15.10.2014
року № 688 підтверджено відсутність на
обліку осіб з обмеженими можливостями,
які відповідають вимогам роботодавця
(ТОВ «Агрофірма «Красний забойщик»),
тому дані вакансії не були зайняті
За таких обставин встановлено, що
відповідачем вимоги щодо виділення та
створення робочих місць для
працевлаштування інвалідів відповідно
до нормативів ст.19 Закону, у 2013 році
були виконані, оскільки протягом року
на підприємстві були створені робочі
місце для інвалідів, направлялись
звіти до центру зайнятості про
існування вакансій для такої категорії
З огляду на викладене, відповідач, як
роботодавець, вжив усіх необхідних
заходів для недопущення
господарського правопорушення, свій
обов'язок зі створення робочих місць
для інвалідів виконав.
Також суд зазначає, що на підприємство
відповідача не може бути покладено
обов'язок займатись пошуком інвалідів
для працевлаштування та
відповідальність за не направлення
уповноваженими органами необхідної
кількості інвалідів для
працевлаштування, відсутність у
населеному пункті за місцем
знаходження відповідача інвалідів, які
бажають працевлаштуватись.
Відповідно до частини 1 статті 218
Господарського кодексу України
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
У частині 2 наведеної статті
передбачено, що учасник господарських
відносин відповідає, зокрема за
порушення правил здійснення
господарської діяльності, якщо не
доведе, що ним вжито усіх залежних від
нього заходів для недопущення
господарського правопорушення.
Відповідно до вищевикладених норм
чинного законодавства України,
адміністративно-господарських санкцій
передбачено за правопорушення, а саме:
за не працевлаштування інваліда та
недотримання нормативу кількості
працюючих інвалідів на підприємстві,
оскільки працевлаштування інвалідів у
2013 році не здійснено не з вини
відповідача, суд зазначає про
відсутність підстав для застосування
За змістом частин 4, 5 ст.11 КАС суд
повинен визначити характер спірних
правовідносин та зміст правової
вимоги, матеріальний закон, який їх
регулює, а також факти, що підлягають
встановленню і лежать в основі вимог та
заперечень; з'ясувати, які є докази на
підтвердження зазначених фактів.
Таким чином, суд дійшов висновку, що
поданих сторонами доказів достатньо
для встановлення обставин справи та
для ухвалення судового рішення.
Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст.7 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є принцип законності, який
відповідно до ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, полягає в наступному, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Згідно із ст.69 КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку відмовити у задоволені
Керуючись ст.ст. 158-163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
У задоволені адміністративного позову
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма «Красний
забойшик» про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова складена в повному обсязі
21.10.2014 року.

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили станом на 21.10.2014
року Суддя З оригіналом згідно
Помічник судді В.В.
Горбалінський
В.В. Горбалінський А.О.
Кошля