Справа № 813/8365/13-а
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
Справа №
3041/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Затолочного В.С.,

суддів
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання
Нефедової А.О.,

представника позивача Гук
І.І.,

представника відповідача
Гейвича М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Галицькому районі м.Львова Головного
управління Міндоходів у Львівській
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
25.02.2014 року у справі за позовом
Приватного підприємства «Престиж
експрес» до Державної податкової
інспекції у Галицькому районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2013 року Приватне
підприємство «Престиж-Експрес» (далі -
Позивач, ПП «Престиж-Експрес»)
звернулося до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Галицькому районі м.Львова Головного
управління Міндоходів у Львівській
області (далі - Відповідач, ДПІ у
Галицькому р-ні), в якому просить
визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від 25
жовтня 2013 року № та № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
висновки податкового органу про
заниження податкових зобов'язань, у
зв'язку із проведенням господарських
операцій з придбання та поставки
нафтопродуктів з ТзОВ «Золотий
екватор» не відповідають дійсності.
Реальність операцій з придбання
нафтопродуктів та подальшої їх
реалізації підтверджується належними
первинними бухгалтерськими
документами і доказами, які свідчать
про фактичну спроможність ПП
«Престиж-Експрес» займатись
придбанням та продажем нафтопродуктів.
Крім того, немає підстав стверджувати
про неможливість
контрагента-постачальника та
отримувача займатись господарською
діяльністю. Вважає, що висновки ДПІ не
можуть ґрунтуватись лише на
непідтверджених висновках актів
перевірок щодо контрагентів позивача
та на твердженні про відсутність
товаро-транспортних накладних (надалі -
ТТН) про безпосередню поставку
нафтопродуктів оскільки такі є в
наявності, а отримані нафтопродукти ПП
«Престиж-Експрес» використовувало у
власній господарській діяльності.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 25.02.2014 року
позов задоволено повністю.

Постанову суду першої інстанції
оскаржила ДПІ у Галицькому р-ні,
подавши на неї апеляційну скаргу.

Відповідач зазначає, що не
погоджується з висновком суду першої
інстанції та вважає, що постанова
підлягає скасуванню.

Як обґрунтування апеляційної скарги
звертає увагу на порушення судом норм
матеріального права. Зокрема, вказав на
неможливість підтвердження реальності
господарських операцій з контрагентом
позивача - ТОВ «Золотий екватор». Крім
того, вважає, що ПП «Престиж-Експрес» не
надало всіх необхідних первинних
документів щодо підтвердження
фактичного здійснення господарських
операцій із отримання послуг від P.W.
TRANSTYP Stranislaw Typek (перевізник), PRZEDSIEBIORSTWO
TRANSPORTOWE DAVID Roman Olejnik (перевізник), Firma Uslugowo
- Handlowa ULTRANS Urszula Przydzial (перевізник) та AXO -
TRANS Artur Poluch TRANS (перевізник) по
перевезенню вантажу, а саме актів
виконаних робіт.

Вислухавши суддю-доповідача,
представника Відповідача, який просить
задовольнити апеляційну скаргу,
представника Позивача, який просить в
задоволенні апеляційної скарги
відмовити, дослідивши обставини справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ПП «Престиж-Експрес» зареєстровано
виконавчим комітетом Львівської
міської ради 10.03.2004 року, свідоцтво про
державну реєстрацію від 10.03.2004 року
№377641. Позивача взято на облік як
платника податків в органах ДПС 25.04.2004
року за № 12091, станом на 11.10.2013 року
перебуває на обліку в ДПІ у Галицькому
районі м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області,
ідентифікаційний код 32893389, місце
реєстрації в податкових органах: 79000, м.
Львів, вул. І.Франка,73/2. Перевіркою
встановлено, що фактично ПП «Престиж
Експрес» знаходиться за адресою: 81500,
Львівська область, м. Городок, вул.
Львівська, 659, а/2.

У періоді, за який проводилася
перевірка, суб'єкт господарювання був
платником податку на прибуток, податку
на додану вартість, податку з доходів
фізичних осіб, збору за першу
реєстрацію транспортних засобів.
Суб'єкт господарювання був платником
податку на додану вартість відповідно
до свідоцтва про реєстрацію платника
податку на додану вартість від 01.04.2004
року №17855067, виданого ДПІ у Галицькому
районі м. Львова, індивідуальний
податковий номер 47.

Згідно матеріалів справи, на підставі
пп. 78.1.1 п.78.1 ст. 78 ПК України від 02.12.2010
року №2755-VI, на підставі направлень від
16.09.2013 року, виданих ДПІ у Залізничному
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області,
посадовими особами ДПІ у Галицькому
районі м. Львова проведено планову
виїзну перевірку ПП «Престиж Експрес»
() з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року.

За результатами перевірки складено акт
від 11.10.2013 року №242/22-10/32893389 (далі - акт
перевірки), у висновках якого
зафіксовано порушення позивачем, а
саме:

- п.138.2 ст.138 пп.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено нараховану
суму податку на прибуток всього у сумі
253545,17 грн., а саме по періодах за 1
квартал 2012 року в сумі 15496,37 грн., за 2
квартал 2012 року в сумі 82339,33 грн., за 3
квартал 2012 року в сумі 60984,37 грн., за 4
квартал 2012 року в сумі 94725,10 грн.;

- пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.168.1
ст.168, пп. «а» п.171.2 ст.171, пп. «а» п.176.2 ст.176
Податкового кодексу України, в
результаті чого донараховано податку
на доходи фізичних осіб в сумі 3240,14 грн.;

- п.51.1 ст.51, п. «б» п.176.2 ст.176, п.119.2 ст.119
Податкового кодексу України в частині
неповідомлення в повному обсязі ДПІ
про суми нарахованого (виплаченого)
доходу на користь фізичних осіб за
відповідними ознаками доходу;

- п.44.1, п.44.3 ст.44, п.121.1 ст.121 Податкового
кодексу України, а саме: ненадання до
перевірки всіх первинних документів,
пов'язаних з обчисленням і сплатою
податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Згідно відомостей зазначених у акті
перевірки позивачем заперечувалися
висновки викладені у акті перевірки,
зокрема щодо ненадання документів.

На підставі акта перевірки від 11.10.2013
року №242/22-10/32893389 податковий орган 25
жовтня 2013 року прийняв податкові
повідомлення - рішення № та №
про збільшення суми грошового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток та застосовано штрафні
(фінансові) санкції.

Не погодившись з вищевказаним
податковими повідомленнями-рішеннями,
позивач звернувся з даним позовом до
суду.

Як вбачається з матеріалів справи,
05.01.2012 року між ПП «Престиж Експрес»
(покупець) та ТзОВ «Золотий екватор»
(постачальник) укладено генеральний
договір поставки нафтопродуктів №280112
нп. Відповідно до якого постачальник
зобов'язується поставити та передати у
власність, а покупець прийняти та
оплатити нафтопродукти.

Якість товару повинна відповідати
технічним регламентам
заводу-виробника, технічним умовам та
стандарту України. В разі вимоги
обов'язкової сертифікації в Україні
товару, при поставці повинен
додаватися сертифікат відповідності,
або його копія, завірена в
установленому порядку, чи свідоцтво
про визнання іноземного сертифікату,
виданого у встановленому порядку, або
його копія.

Товар за даним договором може
постачатися на умовах СРТ
(Інкотермс-2010) - перевезення оплачене за
реквізитами вказаними покупцем, про що
зазначається сторонами в додатку до
даного договору.

Приймання товару за кількістю та
якістю здійснюється Покупцем:

- при поставці товару на умовах FCA - в
місці завантаження товару у наданий
покупцем транспорт;

- при поставці товару на умовах CРT - в
місці вивантаження товару, вказаному у
відповідному додатку.

Покупець проводить приймання товару по
кількості та якості у відповідності з
умовами «Інструкції про порядок
приймання, транспортування,
зберігання, відпустку і обліку
нафтопродуктів на підприємствах і в
організаціях України» № 281/171/578/155
затвердженого Наказом Міністерства
палива та енергетики України 20.05.2008
року.»

Приймання товару по якості
здійснюється покупцем відповідно до
вимог Інструкції з контролювання
якості нафти та нафтопродуктів на
підприємствах та організаціях України.

Судом першої інстанції також
встановлено, що позивачем до перевірки
було надано контракти, укладені із
нерезидентами про надання
транспортних послуг за межами митної
території України.

Відповідно до контрактів укладених із
P.W. TRANSTYP Stranislaw Typek (перевізник), PRZEDSIEBIORSTWO
TRANSPORTOWE DAVID Roman Olejnik (перевізник), Firma Uslugowo
- Handlowa ULTRANS Urszula Przydzial (перевізник) та AXO -
TRANS Artur Poluch TRANS (перевізник). Відповідно
до якого перевізник зобов'язується, в
порядку та на умовах визначених
договором, правилами перевезення
вантажів автомобільним транспортом
доставляти надані йому експедитором
вантажі до пункту призначення.

Згідно пояснень позивача в суді першої
інстанції, податковому органу було
надано договори, додатки до договорів,
контракти, додатки до вказаних
контрактів, заявки-замовлення, CMR,
фактури, акти виконаних робіт,
банківські виписки, видаткові
накладні, товарно-транспортні накладні
які являються усіма необхідними
первинними документами, що
підтверджують дійсність господарських
операцій, з огляду на вимоги чинного
законодавства. Подання зазначених
документів до матеріалів справи
спростовує твердження відповідача про
ненадання документів до перевірки.

Вірно встановивши обставини справи,
суд першої інстанції правильно
застосував до правовідносин між
сторонами відповідні їм норми
матеріального права.

Відповідно до Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 року №
996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

Згідно із статтею 9 Закону № 996-XIV
первинні документи мають мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст і обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Частинами 2, 3 статті 9 Закону № 996-XIV
передбачено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факт здійснення
господарської операції. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Для контролю та впорядкування
оброблення даних на підставі первинних
документів можуть складатися зведені
облікові документи. Первинні та
зведені облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати обов'язкові
реквізити: назву документу; дату і
місце складання; назву підприємства,
від імені якого складається документ;
зміст та обсяг господарської операції;
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пункту 2.1 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року № 88 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995
року за № 168/704 (далі - Положення),
первинні документи - це письмові
свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.

Згідно пункту 2.2 Положення первинні
документи повинні бути складені у
момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це
неможливо, безпосередньо після її
завершення.

Пунктом 2.4 Положення передбачено, що
первинні документи (на паперових і
машинозчитуваних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Таким чином, будь-які документи (у тому
числі договори, накладні, рахунки тощо)
мають силу первинних документів лише в
разі фактичного здійснення
господарської операції.

Дотримання Позивачем вищенаведених
норм підтверджують належним чином
оформлені первинні та облікові
документи, а саме:

- платіжні доручення в іноземній
валюті;

- акти виконаних робіт;

- копію сертифікату відповідності та
паспорту продукції №593;

- видаткові накладні;

- товарно-транспортні накладні;

- додатки до генерального договору
поставки нафтопродуктів

- платіжні доручення в іноземній валюті

- заявки на перевезення

- копії фактур

- генеральний договір поставки
нафтопродуктів №280112 нп від 05.01.2012 року;

- договори на надання послуг з
перевезень вантажів автомобільним
транспортом;

- додаткові угоди №1 до договору на
надання послуг з перевезень вантажів
автомобільним транспортом від 12.07.2010
року;

- копії СMR.

Згідно з п. п. 14.1.179. п. 14.1. ст. 14
Податкового кодексу України податкове
зобов'язання для цілей розділу V цього
Кодексу - загальна сума податку на
додану вартість, одержана (нарахована)
платником податку в звітному
(податковому) періоді.

Згідно з п. п. 14.1.181. п. 14.1. ст. 14 ПК України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Згідно з п. 44.1. ст. 44 ПК України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Згідно з п. п. 138.1.1. п. 138.1. ст. 138 ПК
України витрати операційної
діяльності включають собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та інші витрати
беруться для визначення об'єкта
оподаткування з урахуванням пунктів
138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5
статті 140, статей 142 і 143 та інших статей
цього Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку.

Згідно з п. 138.2. ст. 138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.4. ст. 138 ПК України
витрати, що формують собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг, крім нерозподільних
постійних загальновиробничих витрат,
які включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно з п. п. 139.1.9. п. 139.1. ст. 139 ПК
України не включаються до складу
витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Наведені вище положення законодавства,
а також досліджені докази дозволяють
зробити висновок про підставність
позовних вимог. Крім того, Висновки
податкового про відсутність реального
характеру господарських операцій не
підтверджуються належними і
допустимими доказами, а ґрунтуються на
вибірковому дослідженні обставин
таких операцій та на спростованих
судом доводах про відсутність
первинних документів.

Відтак, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
необхідність скасування оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень.

Доводи апеляційної скарги не
відповідають законодавству України та
не можуть бути підставою для її
задоволення.

З огляду на викладене, постанова суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, наявним в ній
доказам, прийнята з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для її скасування колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 25.02.2014 року
у справі № 813/8365/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя В.С.
Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М. Матковська

Повний текст виготовлено 24.10.2014 року