Справа № 826/2369/14
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2369/14
Головуючий у 1-й інстанції: Амельохін
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.,

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

при секретарі судового засідання:
Мотилю В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Смарт-Систем» на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Смарт-Систем» до Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Смарт-Систем» (далі
по тексту - позивач) звернулось з
позовом до Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (далі по тексту - відповідач) та
просило суд визнати протиправними дії
відповідача щодо внесення коригувань
до автоматизованої інформаційної
системи «Податковий блок», зокрема в
автоматизованій інформаційній системі
«Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України» на
підставі висновків, викладених в акті
від 24.01.2014р. №75/26-53-22-03-21/35913727 та
зобов'язати відповідача поновити
показники податкових зобов'язань та
податкового кредиту з ПДВ ТОВ
«Смарт-Систем» в інформаційній системі
«Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України», що
були відкориговані на підставі
висновків, викладених в акті від
24.01.2014р. №75/26-53-22-03-21/35913727.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 березня 2014 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції позивач звернувся до
Київського апеляційного
адміністративного суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалене у
справі судове рішення скасувати та
постановити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, які з`явились у судове
засідання, перевіривши за матеріалами
справи наведені у апеляційних скаргах
доводи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що У
період з 17.01.2014р. по 24.01.2014р. на підставі
наказу начальника Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві № 45 від
11.01.2014 р. Кучерявою Валентиною
Миколаївною - старшим державним
ревізором-інспектором відділу
перевірок з окремих питань управління
податкового аудиту Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві, згідно
із п.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.79.1 ст.79 Податкового
кодексу України від 02.12. 2010 року № 2755-VI
(із змінами та доповненнями) проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю «Смарт-Систем» (код
за ) по взаємовідносинам з TOB
«Торг Вест Лайн» (код за ) за
листопад; TOB «Ланкорн» (код за ) за березень 2013 року; TOB «ВК
«Віконні Системи» () за
листопад 2011 року, червень та липень 2011
року; TOB «Сіріус Юнітрейд» () за квітень 2011 року; TOB «СКС-Ритм»
() за травень, червень,
липень 2011 року та TOB «Строй Плюс 2012» () за грудень 2012 року,
квітень-травень 2013 року.

За результатами перевірки був
складений Акт від 24.01.2014 року № 75/26-53-22-03-
21/35913727 «Про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки TOB
«СМАРТ-СИСТЕМ» (код за ) щодо
взаємовідносин з TOB «Торг Вест Лайн»
() за листопад; TOB
«Ланкорн» (код за ) за
березень 2013 року; TOB «ВК «Віконні
Системи» () за листопад
2011 року, червень та липень 2011 року; TOB
«Сіріус Юнітрейд» () за
квітень 2011 року; TOB «СКС-Ритм» () за травень, червень, липень
2011 року та TOB «Строй Плюс 2012» () за грудень 7012 року,
квітень-травень 2013 року».

Відповідно до висновків Акту
перевіркою встановлено порушення TOB
«Смарт - Систем»: п.201.1, 201.2, 201.4, 201.6, 201.7
ст.201, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 2755-VI (із змінами та
доповненнями) в частині недодержання
вимог зазначених статей в момент
вчинення правочинів, які не спрямовані
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ними по
правочинах, здійснених TOB
«Смарт-Систем».

Таких висновків податковий орган
дійшов проаналізувавши господарські
операції позивача з вказаними
контрагентами.

Податкові повідомлення-рішення за
наслідками перевірки не виносились,
однак податковим органом самостійно
показники податкових зобов'язань та
податкового кредиту з ПДВ ТОВ
«Смарт-Систем» в інформаційній системі
«Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України» на
підставі акту перевірки.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що податковий
орган діяв в межах своїх повноважень та
не порушив своїми діями прав позивача.

Однак, з таким висновком суду першої
інстанції судова колегія погодитись не
може, з огляду на наступне.

За змістом пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України
не відносяться до складу витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198
Податкового кодексу України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунку платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу (пункт 198.6 статті 189
Податкового кодексу України).

З наведених законодавчих положень
випливає, що умовою виникнення у
платника права на віднесення сум до
валових та включення до податкового
кредиту сум податку на додану вартість
сплачених в ціні товару (послуги) є
реальне здійснення операцій з
придбання товарів (робіт, послуг), а
також оформлення зазначених операцій
необхідними документами первинного
обліку, що містять достовірні
відомості про обсяг та зміст
господарської операції.

При дослідженні факту здійснення
господарської операції оцінюватися
повинні відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовані дані податкового
обліку. При цьому відносини між
учасниками попередніх ланцюгів
постачань товарів та послуг не мають
безпосереднього впливу на дослідження
факту реальності господарської
операції, вчиненої між останнім у
ланцюгу постачань платником податків
та його безпосереднім контрагентом.

На підставі доказів, що містяться в
матеріалах справи (акти
прийняття-передачі виконаних робіт
(наданих послуг), податкові накладні,
видаткові накладні), судова колегія
дійшла висновку про документальне
підтвердження факту реального
здійснення господарських операцій між
позивачем та вказаними вище
контрагентами.

При цьому, необхідно зазначити, що
висновки податкового органу про
порушення позивачем податкового
законодавства зроблені з використання
лише інформації, наявної у податкових
органах, без дослідження первинних
бухгалтерських документів, на підставі
яких платник податку відображає
відповідні господарські операції в
бухгалтерському та податковому
обліках, є необґрунтованими та
безпідставними.

Так, Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України є
програмним продуктом, який було
розроблено для реалізації Порядку
взаємодії органів державної
податкової служби при опрацюванні
розшифровок податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість у розрізі
контрагентів, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 18 квітня 2008 року № 266
(надалі також - Порядок; в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин).

Згідно з підпунктом 2.10.3 пункту 2.10
Порядку співставлення даних
податкової звітності з ПДВ з
інформацією з інших джерел, а саме
інформації кол. 2 розділу II Розшифровки
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів, кол. 3
Розрахунку коригування сум ПДВ до
податкової декларації з податку на
додану вартість з даними Реєстру
платників ПДВ здійснюється у складі
автоматизованого контролю.

Відповідно до пункту 2.14 Порядку
інформація податкової звітності з ПДВ,
надіслана до центральної бази даних
податкової звітності, у розрізі
контрагентів підлягає співставленню
засобами системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України з
метою виявлення платників ПДВ, якими
занижено суму податкових зобов'язань
або завищено суму податкового кредиту.

Пунктом 2.21 Порядку передбачено, що
підсумки перевірок за результатами
автоматизованого співставлення
податкової звітності з ПДВ на
центральному рівні відображаються в
описовій частині акта перевірки
(камеральної, документальної
невиїзної, планової, позапланової
перевірки) або довідки у розрізі
періодів та операцій з одним
контрагентом та фіксуються в АС
«Аудит». По мірі підписання актів
перевірки та узгодження податкових
зобов'язань, визначених податковим
повідомленням-рішенням, прийнятим за
результатами таких перевірок,
уточнюються результати
автоматизованого співставлення на
центральному рівні податкової
звітності з ПДВ за поданням підрозділу,
яким завершено процедуру такого
узгодження та яким прийнято таке
повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 4.15 Порядку якщо
платником ПДВ (постачальником) до
податкових зобов'язань включено суму
ПДВ меншу, ніж контрагентом
(отримувачем) до податкового кредиту,
працівники підрозділу оподаткування
юридичних, фізичних осіб органу ДПС, на
обліку якого знаходиться платник ПДВ
(постачальник), та органу ДПС, на обліку
якого знаходиться платник ПДВ
(отримувач), відповідно до пункту 3
статті 11, пункту 3 статті 111 Закону № 509
звертаються в письмовій формі до таких
платників ПДВ щодо одержання пояснень
та їх документальних підтверджень
(перелік документів, що затребується у
платника ПДВ, передбачений пунктом 4.2
Порядку) з метою встановлення причин
розбіжностей даних, що містяться у
поданій ними податковій звітності з
податку на додану вартість, виявлених
під час камеральної перевірки, та/або
за результатами автоматизованого
співставлення.

Наведені законодавчі положення дають
підстави для висновку про те, що процес
зіставлення даних податкової
звітності з ПДВ у розрізі контрагентів
є формальним рівнем податкового
контролю, на стадії якого податковий
орган фактично порівнює задекларовані
контрагентами кореспондуючі суми
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з метою оперативного виявлення
платників, що підлягають
документальній перевірці.

Зазначений етап
контрольно-перевірочної роботи не
передбачає здійснення податковим
органом оцінки дотримання платником
вимог податкового законодавства та
аналізу змісту та характеру
правовідносин, що стали підставою для
формування даних податкового обліку
платника. Адже питання правильності
відображення платником в обліку
проведених господарських операцій
досліджуються податковим органом при
проведенні податкової перевірки
платника з дослідженням
фінансово-господарських документів,
пов'язаних з нарахуванням і сплатою
податку.

Висновок щодо правильності (або
недостовірності) задекларованих
платником даних податкового обліку як
підстави для внесення змін до вказаної
бази даних може бути зроблений
податковим органом після визначення
платникові податкових зобов'язань та
їх узгодження у встановленому законом
порядку.

Слід також наголосити, що у податковому
праві визнається критерій
добросовісності платника, який
передбачає законність дій платника у
сфері податкових правовідносин (у тому
числі і щодо формування даних
податкового обліку), доки це не
спростовано у порядку, встановленому
Податковим кодексом України. Наведене
також виключає можливість
застосування до платника негативних
правових наслідків (зокрема, у вигляді
вилучення з електронної бази даних
задекларованих ним показників) до
моменту донарахування платникові
податкового зобов'язання в порядку
статті 54 Податкового кодексу України
та його узгодження.

Таким чином, будь-які зміни до
інформаційних баз мають визнаватися
протиправними, якщо відповідні дані не
співпадають з узгодженими сумами (або
іншими показниками) податкового
обліку.

Оскільки у даному разі жодних
донарахувань позивачеві грошових
зобов'язань (та, відповідно, їх
узгодження) за наслідками проведення
спірної перевірки здійснено не було, то
судова колегія вважає, що податковий
орган, в даному разі діяв всупереч
наведеним вище нормам та порушив права
позивача, а тому позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, порушено норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів, у відповідності до ст. 205 КАС
України, приходить до висновку, що
постанову суду першої інстанції
необхідно скасувати та ухвалити нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги.

Керуючись статтями 195, 196, 202, 205, 207 КАС
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Смарт-Систем» - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 27 березня 2014 року -
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві щодо внесення
коригувань до автоматизованої
інформаційної системи «Податковий
блок», зокрема в автоматизованій
інформаційній системі «Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України» на підставі
висновків, викладених в акті від
24.01.2014р. №75/26-53-22-03-21/35913727.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Дніпровському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві поновити показники податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
ПДВ ТОВ «Смарт-Систем» в інформаційній
системі «Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України», що
були відкориговані на підставі
висновків, викладених в акті від
24.01.2014р. №75/26-53-22-03-21/35913727.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий суддя:

Судді:

Постанова складена у повному обсязі
27.10.2014р.

Головуючий суддя

Гром Л.М.

Судді:

Бєлова Л.В.

Міщук М.С.