Справа № 2-а-560/11
Суддя: Циганаш І. А.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-560/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року Ленінський районний
суд м. Кіровограда:

у складі головуючого
Циганаш І.А.

при секретарі
Возлюбленій А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді подання
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області ОСОБА_1 про
зміну способу і порядку виконання
постанови Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 17 січня 2011 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді Кіровоградської області
про визнання неправомірною
бездіяльності та зобов’язання
суб’єкта владних повноважень
нарахувати і виплатити 30% надбавку до
пенсії за віком, як «дитині війни», -

ВСТАНОВИВ:

07.10.2014 року державний виконавець
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у Кіровоградській
області ОСОБА_1 звернувся до суду з
заявою про зміну способу і порядку
виконання рішення суду, посилаючись на
те, що на виконанні перебуває
виконавчий лист № 2а-560/2011 від 17.05.2013
року виданий Ленінським районним судом
м. Кіровограда про зобов’язання
управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді здійснити перерахунок і
виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
за період з 05.05.2010 р. по 17.01.2011 року
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з
урахуванням сплачених коштів,
розрахованої з урахуванням вимог ч.1
ст.28 Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування».

Державним виконавцем на підставі ст.ст.
17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче
провадження» 15.09.2014 року винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

До відділу боржником УПФУ в м.
Кіровограді 18.09.2014 року надано
відповідь про виконання рішення суду в
частині нарахування підвищення до
пенсії за період з 05.05.2010 р. по 17.01.2011
року в сумі 696,52 грн., але здійснити їх
виплату неможливо в зв’язку із
відсутністю фінансування.

Розмір виплат, що нараховуються згідно
вказаної статті Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
визначено Постановою КМУ від 06.07.2011
року №745.

Прикінцевими положеннями Закону
України «Про державний бюджет на 2014
рік» встановлено, що у 2014 році норми
статей 5,6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються в порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2014
рік.

У 2013 році розмір виплат, що
нараховуються відповідно до Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» врегульовано Постановою КМУ від
28.12.2011 року № 1381 Конституційний Суд
України в рішенні № 20-рп/2011 від 26.12.2011
року встановив, що пункт 4 розділу VII
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» № 3491- VI від 14.06.2011
року, яким визначено Кабінет Міністрів
України державним органом, який має
забезпечувати реалізацію встановлених
законами України соціальних прав
громадян та якому надано право
визначати порядок та розміри
соціальних виплат виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України, не
суперечить п.6 ч.1 ст.92, ст.ст.116, 117
Конституції України.

Таку позицію щодо повноважень Кабінету
Міністрів України сформульовано в
рішенні Конституційного суду України
№ 3-рп/2012 від 25.01.2012 року.

Додатково зазначає, що Рішенням
Конституційного суду України № 3-рп/2012
від 25.01.2012 року встановлено, що Кабінет
Міністрів України регулює порядок та
розміри соціальних виплат та допомог,
які фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Оскільки відповідно до норм чинного
законодавства державна установа
(організація), яка фінансується за
рахунок коштів державного бюджету,
відповідає за своїми зобов’язаннями
коштами, які є в її розпорядженні та
згідно з вимогами статей 21,23,25,30
Бюджетного кодексу України , бюджетна
установа має відповідати за своїми
зобов’язаннями лише при наявності
відповідних бюджетних призначень,
виділених виключно на ці цілі для
погашення певної заборгованості
вбачається поважність причин
невиконання Управлінням пенсійного
фонду України в м. Кіровограді у
частині здійснення виплат.

При цьому, майном бюджетної установи,
на яке може бути звернено стягнення для
виконання судового рішення, є лише
кошти, виділені державою для
відшкодування певної заборгованості.

Також слід враховувати той факт, що при
винесенні державними виконавцями
постанов про накладення штрафів на
боржників державних установ,
підприємств за невиконання рішення
судів, судами загальної юрисдикції
постанови державного виконавця
скасовувались у зв’язку із
встановленням поважності причин
невиконання з вище перелічених
обставин.

Отже, вищевикладене свідчить про те, що
у даному випадку існують обставини, які
ускладнюють виконання рішення суду.

Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді є органом державної
влади та відповідно до вимог ст. 19
Конституції України діє лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Згідно з ч. 2 ст.72 ЗУ «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» кошти
Пенсійного фонду не включаються до
складу Державного бюджету України.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про соціальний
захист дітей війни» фінансування
витрат, пов’язаних з реалізацією цих
законів, здійснюється за рахунок
коштів державного бюджету.

Пенсійний фонд України за рахунок
коштів Державного бюджету України
реалізує бюджетну програму КПКВКМ 2506020
«Дотація на виплату пенсій, надбавок та
підвищень до пенсій, призначених за
різними пенсійними програмами», згідно
з якою Пенсійному фонду виділені
бюджетні асигнування для виплати
пенсій у розмірах, визначених
законодавством – Кабінетом Міністрів
України.

Головним розпорядником коштів за цією
програмою є Міністерство соціальної
політики України, розпорядником
нижчого рівня – Пенсійний фонд
України.

Згідно з п. п. 20, 29 ч.1 ст.116 Бюджетного
кодексу України взяття зобов’язань
без відповідних бюджетних асигнувань
та здійснення видатків бюджету з
перевищенням бюджетних призначень є
порушенням бюджетного законодавства.

Зазначені вище обставини роблять
неможливим виконання рішення суду у
визначений спосіб.

Відповідно до ст.3 ЗУ «Про виконавче
провадження» рішення про стягнення
коштів з державного та місцевих
бюджетів або бюджетних установ
виконується органами Державного
казначейства України в установленому
Кабінетом Міністрів України порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 03серпня 2011 року № 845 зі змінами
визначено порядок виконання рішень про
стягнення коштів державних та місцевих
бюджетів або боржників.

У зв’язку з чим державний виконавець
звертається до суду із поданням про
зміну способу виконання рішення суду,
на підставі якого видано виконавчий
документ шляхом стягнення з боржника
на користь стягувача нарахованих
коштів, з метою подальшого виконання
рішення суду органами Державного
казначейства України.

Виходячи з вищевикладеного та
враховуючи, що зобов’язальна частина
рішення про нарахування виконана, тому
вважають за можливе змінити рішення
про зобов’язання здійснити виплати на
стягнення цих виплат згідно довідки
про нарахування.

Просить змінити спосіб та порядок
виконання рішення суду, на підставі
якого видано виконавчий лист №2а- 560/2011
від 17.05.2013 року Ленінським районним
судом м. Кіровограда про зобов'язання
управління Пенсійного фонду України
в м. Кіровограді Кіровоградської
області нарахувати та виплати ОСОБА_2
щомісячну державну соціальну
допомогу у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, як «дитині війни», у
відповідності до ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», з
урахуванням вимог ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов’язкове
державне пенсійне страхування» за
період з 05.05.2010 р. по 17.01.2011 року, з
урахуванням раніше виплачених сум за
вказаний період, шляхом стягнення з
УПФУ в м. Кіровограді на користь
ОСОБА_3 коштів в сумі 696,52 грн.

Державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області ОСОБА_1 в
судове засідання не з’явився, надав
заяву про слухання подання за його
відсутності.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не
з’явився, хоча належним чином
повідомлений про розгляд подання,
причину неявки в судове засідання не
повідомив.

Представник Управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді
Кіровоградської області в судове
засідання не з’явився, хоча належним
чином був повідомлений про розгляд
подання, надав заперечення у
письмовому вигляді щодо відмови у
задоволенні подання державного
виконавця, зазначив, що за період з
05.05.2010 р. по 17.01.2011 року ОСОБА_2
нарахована сума 696,52 грн. в розмірі 30%
мінімальної пенсії згідно ст.6 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни» та ч.1
ст.28 ЗУ «Про загальнообов’язкове
державне пенсійне страхування».

Згідно з ч. 2 ст.72 ЗУ «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» кошти
Пенсійного фонду не включаються до
складу Державного бюджету України.

З 15.04.2013 року набрала чинності
Постанова КМУ, згідно якої внесено
зміни до Постанови № 845 від 03.08.2011 року
щодо способу виконання даних рішень
суду без участі органів Пенсійного
фонду, дані рішення будуть
виконуватися Казначейством, як
передбачено Законом України «Про
виконавче провадження».

Вважають, що обставини, на які
посилається державний виконавець
виникли після ухвалення рішення судом,
обставини, що роблять неможливим
виконання конкретного рішення суду
відповідно до вимог статей 263 КАС
України та ст.36 ЗУ « Про виконавче
провадження» державним виконавцем не
наведено.

Крім того, державний виконавець
заявляючи вимогу про зміну способу і
порядку виконання рішення шляхом
стягнення з управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді суми 696,52
грн. фактично буде змінено саме
рішення, що є неприпустимим,так як
рішення судів у справах щодо
пенсійного забезпечення, які набрали
законної сили, виконуються органами
Пенсійного фонду України в межах
покладених судом зобов’язань.

Також вважають, що заявлене подання
протирічить позиції Верховного Суду
України та Вищого Адміністративного
Суду України, викладеній в
інформаційному листі за № 1483/12/13-12 від
13.06.2012 року.

Інформаційний лист Вищого
адміністративного суду України №
846/12/13-13 від 13.06.2013 року відкликано на
підставі листа № 173/11/14-14 від 11.02.2014 року.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи подання суд приходить до
висновку, що у задоволенні подання
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області ОСОБА_1 про
зміну способу і порядку виконання
постанови Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 17 січня 2011 року по
справі № 2а-560/2011 за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді Кіровоградської області
про перерахунок та виплату щомісячної
державної допомоги дітям війни
повинно бути відмовлено.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно ухвали Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 20.11.2013 р. постанову Ленінського
районного суду м. Кіровограда від
17.01.2011року залишено без змін. Вказаною
постановою визнано протиправною
бездіяльність управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді
Кіровоградської області щодо
нездійснення перерахунку та виплати
підвищення до пенсії ОСОБА_2 як дитині
війни у відповідності до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» за період з 05.05.2010 р. по 17.01.2011
року. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді Кіровоградської області
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком з розміру, встановленого ч. 1
ст.28 ЗУ «Про загальнообов’язкове
державне пенсійне страхування» та
провести відповідні виплати за період
з 05.05.2010 р. по 17.01.2011 року , з урахуванням
раніше здійснених виплат.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

З довідки Управління Пенсійного фонду
України в м. Кіровограді
Кіровоградської області видно, що
управлінням проведено розрахунок
доплати різниці надбавки «Діти війни»
за рішенням суду ОСОБА_2 доплата до 30%
від мінімальної пенсії за віком за
період з 05.05.2010 р. по 17.01.2011 року за
розпорядженням від 18.06.2013 року
становить 696,52 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 263 КАС України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Необхідною умовою для зміни способу
виконання судового рішення відповідно
до ч.2 ст.263 КАС України є наявність
виняткових обставин, які б зумовлювали
необхідність такої зміни, адже в такий
спосіб змінюються висновки вже
прийнятого судового рішення. Тобто
зміна способу виконання судового
рішення повинна узгоджуватися з тими
обґрунтуваннями судового рішення на
які спираються висновки суду, що
містяться в резолютивній частині
судового рішення.

Звертаючись з заявою до суду про зміну
способу виконання судового рішення,
заявник просив змінити спосіб і
порядок виконання рішення суду з
«зобов’язати» на «стягнути».

Відповідно до Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» та Постанови КМУ «Про
внесення змін до постанови Кабінету
Міністрів України від 03.08.2011 року № 845
про затвердження порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевого бюджетів або боржників у
редакції постанови Кабінету Міністрів
України від 30.01.2013 p. № 45 визначено
механізм виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення.

Згідно ст. 2 Закону України « Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов’язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган. Водночас
судові рішення у справах, пов’язаних
із соціальними виплатами, які мають
зобов’язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Саме заміна способу і порядку
виконання рішення полягає у заміні
одного заходу примусового виконання
іншим.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов’язального характеру,
унеможливлюють їх виконання.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов’язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов’язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат. При цьому адміністративний суд
повинен виходити з розміру
заборгованості боржника перед
стягувачем, що виникла під час
виконання судового рішення.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду неможливе
через відсутність коштів, виплата яких
буде здійснена за наявності
відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

При вирішенні даної справи суд
враховує те, що орган Пенсійного фонду
України фактично не є власником коштів,
які підлягають виплаті позивачу у
справі, а здійснюють по суті лише
розподіл таких коштів, які надходять з
Державного бюджету України у
встановленому порядку.

За таких обставин головний державний
виконавець просив змінити не спосіб
виконання постанови суду, а судове
рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови.

Заявлене подання протирічить позиції
Верховного Суду України та Вищого
Адміністративного Суду України,
викладеній в інформаційному листі за №
1483/12/13-12 від 13.06.2012 року.

Отже, враховуючи інформаційні листи
Вищого Адміністративного Суду України
за № 1483/12/13-12 від 13.06.2012 року та № 173/11/14-14
від 11.02.2014 року суд приходить до
висновку, що відсутні підстави для
зміни способу виконання рішення суду,
оскільки "захист порушеного права у
судовому рішенні" і "спосіб виконання
судового рішення" не є тотожними
поняттями (процесуальними
інститутами), змінюючи спосіб
виконання постанови суду, суд
фактично змінить суть постанови суду.

Керуючись Законом України «Про
виконавче провадження», ст.ст. 158, 160 165,
263 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області ОСОБА_1 про зміну способу і
порядку виконання постанови
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 17 січня 2011 року у
справі за № 2а - 560/2011 за позовом ОСОБА_2
до Управління Пенсійного фонду
України в м. Кіровограді
Кіровоградської області про визнання
неправомірною бездіяльності та
зобов’язання суб’єкта владних
повноважень нарахувати і виплатити 30%
надбавку до пенсії за віком, як «дитині
війни» - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Ленінський районний суд м. Кіровограда
протягом п’яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя Ленінського районного

суду м.
Кіровограда

ОСОБА_4