Справа № 310/7500/14-а
Суддя: Пустовіт З. П.
Дата ухвалення: 2014-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/7500/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 жовтня 2014 року
м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області у складі
головуючого судді Пустовіт З. П.,
розглянувши у скороченому провадженні
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Запорізькій області про стягнення
соціальної допомоги дітям війни, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просить: - визнати
неправомірною бездіяльність Головного
управління Пенсійного фонду України в
Запорізькій області щодо виплати у
неповному обсязі державної соціальної
допомоги як дитині війни на підставі
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни за період з 01.01.2014
року; - зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок та виплату
державної соціальної допомоги як
дитині війни у відповідності до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком,
визначеної відповідно до ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік», за
період з 01.01.14 року по день
постановлення рішення суду, з
урахуванням фактично виплачених сум; -
зобов'язати відповідача призначити та
виплачувати у подальшому підвищення до
пенсії у розмірі не меншому за
встановлений ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» - 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
визначеної відповідно до ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Зазначив, що він
віднесений до категорії «діти війни»
та відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» йому
повинна виплачуватись щомісячна
соціальна допомога у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.
З 01.01.14 року йому така допомога
виплачувалась у не повному обсязі.
Державні соціальні гарантії дітям
війни, встановлені цим Законом, не
можуть бути обмежені або скасовані
іншими нормативно-правовими актами.
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» не було визначено
жодних обмежень щодо застосування
положень ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в
редакції від 1 січня 2006 року. Відповідно
до ст. 7 Закону України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» встановлено
на 2014 рік прожитковий мінімум в
розрахунку на місяць на особу, що
втратила працездатність: з 1 січня - 949
грн.. Фактично вона отримує підвищення
до пенсії у розмірі, визначеному п. 4
Постанови Кабінету Міністрів України
від 28 грудня 2011 року № 1381 «Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення»,
замість розміру, визначеного ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни». Обов'язок по нарахуванню
та виплаті доплати до пенсії,
передбаченої ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
покладено на Головне управління
Пенсійного фонду України в
Запорізькій області.

Ухвалою судді від 17 вересня 2014 року
вимоги про зобов'язання виконати певні
дії за період з 01.01.14 року по 15.03.14 року
залишено без розгляду в зв'язку з
пропуском строку звернення до суду.

Головне управління Пенсійного фонду
України в Запорізькій області надало
до суду письмові заперечення, в яких
відповідач просить відмовити в
задоволенні позовних вимог. Зазначив,
що правомірність дій Пенсійного фонду
України підтверджена Законом України
від 31.07.2014 року «Про внесення змін до
Закону України "Про державний бюджет
України на 2014 рік», яким встановлено, що
норми і положення статей 5 та 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік. При
вирішенні даної справи повинні бути
застосовані вимоги постанови Кабінету
Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381
«Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення», згідно якої доплата до
пенсії «дітям війни» складає 66,43 грн..
Посилається на рішення
Конституційного Суду України від 25.01.2012
№ 3-рп/2012 у справі № 1-11/2012, яким
встановлено, що загальносуспільні
потреби у сфері соціального захисту
забезпечуються за рахунок коштів
Державного бюджету України виходячи з
фінансових можливостей держави, а
засоби та механізм нарахування
соціальних виплат повинні відповідати
принципам пропорційності та
справедливості. Повноваження Кабінету
Міністрів України щодо встановлення
порядку та розмірів соціальних виплат,
які фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, закріплені
Конституцією та не суперечать їй. Суди
під час вирішення справ про соціальний
захист громадян повинні керуватися
принципом законності, який передбачає
застосування нормативно-правових
актів Кабінету Міністрів України,
виданих у межах його компетенції та на
виконання законів про Державний бюджет
України на відповідний рік.

Аналізуючи надані докази, суд
приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
позивач має статус дитини війни та
отримує доплату до пенсії в розмірі 66,43
грн.. Зазначене підтверджується
пенсійним посвідченням позивача, а
також визнається відповідачем в
запереченнях.

Згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» дітям
війни пенсія підвищується на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений тільки ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», згідно якої
мінімальна пенсія за віком дорівнює
прожитковому мінімуму, встановленому
для осіб, що втратили працездатність.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
прожитковий мінімум» від 15.07.99 року
прожитковий мінімум застосовується
для встановлення розмірів мінімальної
заробітної плати та мінімальної пенсії
за віком.

Відповідно до ст. 7 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» прожитковий мінімум для осіб, які
втратили працездатність, установлений
з 01 січня 2014 року в розмірі 949 гривень.

Згідно ст. 6-7 Розділу «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
установлено, що норми і положення
статей 5 та 6 Закону України «Про
соціальний статус дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Зазначена норма Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» набрала чинності з 03 серпня 2014
року.

Відповідно до п. 4 постанови
Кабінету Міністрів України «Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення»
від 28 грудня 2011 року № 1381 (в редакції
від 19.03.13 року - набрала чинності з 01.01.12
р.) дітям війни до пенсії, підвищення,
встановлене статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
провадиться у розмірі 7 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, для осіб, які втратили
працездатність.

Згідно п. 4 постанови Кабінету
Міністрів України «Про підвищення
рівня соціального захисту найбільш
вразливих верств населення» від 28
грудня 2011 року № 1381 (в редакції від 25.03.14
року - набрала чинності 24.04.14 р.) дітям
війни до пенсії, підвищення,
встановлене статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
провадиться у розмірі 66,43 гривні.

Відповідно до рішення
Конституційного Суду України № 3-рп/2012
від 25.01.12 року: 1. В аспекті
конституційного подання положення
статті 1, частин першої, третьої статті
95 Конституції

України у системному зв'язку з
положеннями статті 3, частини першої
статті 17, частини третьої статті 22,
статей 46, 48 Основного Закону України
треба розуміти так, що однією з ознак
України як соціальної держави є
забезпечення загальносуспільних
потреб у сфері соціального захисту за
рахунок коштів Державного бюджету
України виходячи з фінансових
можливостей держави, яка зобов'язана
справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України. При
цьому рівень державних гарантій права
на соціальний захист має відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги -
принципам пропорційності і
справедливості. 2. В аспекті
конституційного подання положення
частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6
статті 116 Конституції України треба
розуміти так, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України. 3. В
аспекті конституційного подання
положення частини другої статті 95,
частини другої статті 124, частини
першої статті 129 Конституції України,
пункту 5 частини першої статті 4
Бюджетного кодексу України та пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з положеннями
статті 6, частини другої статті 19,
частини першої статті 117 Конституції
України треба розуміти так, що суди під
час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції, на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Враховуючи викладене, той факт, що
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» питання щодо
застосування норм ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України
врегульовано лише після внесення
відповідних змін, а саме - з 03 серпня 2014
року, суд приходить до висновку, що під
час нарахування та виплати позивачу
державної соціальної допомоги як
дитині війни за період з 16 березня 2014
року по 02 серпня 2014 року проведено в
порушення ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» та ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Таким чином позовні вимоги за
вказаний період підлягають
задоволенню. В задоволенні іншої
частини вимог належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 12, 17, 69, 94, 99, 100,
102, 158, 160-163,167, 170, 186 КАС України, ст.ст. 19,
152 Конституції України, Рішенням
Конституційного Суду України № 3-рп від
25.01.12 року, ст.ст. 1, 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст. 2 Закону України «Про
прожитковий мінімум», суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати неправомірною
бездіяльність Головного управління
Пенсійного фонду України в Запорізькій
області щодо виплати ОСОБА_1 у
неповному обсязі державної соціальної
допомоги як дитині війни на підставі
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни за період з 16.03.2014
року по 02.08.2014 року.

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в Запорізькій
області здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_1 державної соціальної
допомоги як дитині війни у
відповідності до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком, визначеної відповідно до ч. 1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за період з 16.03.14 року по
02.08.2014 року, з урахуванням фактично
виплачених сум.

В задоволенні іншої частини вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання її копії.

Суддя
З. П. Пустовіт