Справа № 806/3872/14
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Попова
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"28" жовтня 2014 р.
Справа № 806/3872/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Іваненко Т.В.

суддів:
Кузьменко Л.В.

Охрімчук І.Г.,

при секретарі
Кратюк А. О. ,

за участю сторін:

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Агафонової
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирського обласного центру
зайнятості на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"22" вересня 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_5 до Житомирського обласного
центру зайнятості про визнання
протиправним та скасування наказу
№238-К,поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та 5000,00 грн. моральної шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2014 року ОСОБА_5 звернулась до
суду з позовом в якому просила визнати
протиправним та скасувати наказ
Житомирського обласного центру
зайнятості №238-К від 12.08.2014 року про
звільнення її з посади провідного
спеціаліста відділу надання
соціальних послуг Брусилівського
районного центру зайнятості, поновити
її на посаді провідного спеціаліста
відділу надання соціальних послуг
Брусилівського районного центру
зайнятості, стягнути з відповідача
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 13 серпня 2014 по 22 вересня 2014
року та моральну шкоду в сумі 5000 грн.
Позов обґрунтовано тим, що наказ
Житомирського обласного центру
зайнятості №238-К від 12.08.2014 року про
звільнення її із займаної посади за п.1
ст. 40 КЗпП є протиправним, оскільки
відповідачем не враховано, що вона має
на утриманні трьох неповнолітніх
дітей, одному з яких на момент
винесення спірного наказу не
виповнилось трьох років, що відповідно
до вимог ст.184 КЗпП виключає можливість
її звільнення. Незаконне звільнення з
роботи спричинило моральні
страждання, за які позивач просить
стягнути з відповідача моральну шкоду
в сумі 5000 грн..

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 22.09.2014 року
позов задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано наказ
Житомирського обласного центру
зайнятості №238-К від 12.08.2014 року про
звільнення ОСОБА_5 з посади провідного
спеціаліста відділу надання
соціальних послуг Брусилівсьткого
районного центру зайнятості. Поновлено
ОСОБА_5 на посаді провідного
спеціаліста відділу надання
соціальних послуг Брусилівського
районного центру зайнятості.
Зобов'язано Житомирський обласний
центр зайнятості нарахувати та
виплатити ОСОБА_5 середній заробіток за
час вимушеного прогулу з 13 серпня 2014 по
22 вересня 2014 року. Стягнуто з
Житомирського обласного центру
зайнятості на користь ОСОБА_5 моральну
шкоду в сумі 1000 грн.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить її скасувати в частині
присудження моральної шкоди та в даній
частині в задоволенні позову
відмовити.

Представник позивача в судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечував. Просив
відмовити в задоволенні. Вважає
рішення суду законним та
обґрунтованим.

Представник відповідача в судовому
засіданні доводи та вимоги
апеляційної скарги підтримав. Просив
задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, прийшла до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Суд встановив, що наказом
Житомирського обласного центру
зайнятості від 17.08.2004 року №191-к ОСОБА_5
призначено на посаду провідного
спеціаліста відділу надання
соціальних послуг Брусилівського
районного центру зайнятості.

Наказом Житомирського обласного
центру зайнятості №371-к від 31.12.2008 року
позивача переведено на посаду
провідного спеціаліста відділу
надання соціальних послуг
Брусилівського районного центру
зайнятості.

На виконання постанови Кабінету
міністрів України № 65 від 01.03.2014 року
"Про економію державних коштів та
недопущення втрат бюджету" та листа
Державного центру зайнятості від
27.03.2014 року № 1881/0/6-14 Житомирським
обласним центром зайнятості винесено
наказ від 03.04.2014 року №95-к щодо
скорочення чисельності працівників
обласної служби зайнятості на 10
відсотків (а.с.48) та складено список
працівників для ознайомленням з ним, в
тому числі, позивача (а.с.49).

Позивачу двічі направлявся
попереджувальний лист від 21.05.2014 року
та від 13.08.2014 року про скорочення
посади та запропоновано перелік
вакантних посад, від переведення на
запропоновану їй посаду в
Брусилівському районному центрі
зайнятості відмовилася оскільки вона
є тимчасовою, а інші посади не
підходять через віддаленість від місця
проживання, що підтверджується її
відміткою на зазначеному листі

Наказом Житомирського обласного
центру зайнятості №238-к від 12.08.2014 року
ОСОБА_5 звільнено з займаної посади на
підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, у
зв'язку зі скороченням штатів (а.с.16).

Відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Згідно ст. 184 КЗпП України звільнення
вагітних жінок і жінок, які мають дітей
віком до трьох років (до шести років -
частина шоста статті 179), одиноких
матерів при наявності дитини віком до
чотирнадцяти років або дитини-інваліда
з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу не
допускається, крім випадків повної
ліквідації підприємства, установи,
організації, коли допускається
звільнення з обов'язковим
працевлаштуванням.

Суд встановив, що ОСОБА_5 є багатодітною
матір'ю, яка має на утриманні трьох
неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується
свідоцтвами про народження дітей.

На момент винесення спірного наказу
позивач мала дитину до трьох років, а
саме: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
протиправність дій відповідача та
наказу про звільнення, оскільки ним
порушено вимоги ст. 184 КЗпП України, а
саме допущено звільнення жінки, яка
має дитину до трьох років.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України, у разі
звільнення без законної підстави
працівник повинен бути поновлений на
попередній роботі з виплатою
середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема у
приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні нормальних
життєвих зв'язків через неможливість
продовження активного громадського
життя, порушенні стосунків з
оточуючими людьми, при настанні інших
негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди визначається
залежно від характеру та обсягу
страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зважаючи на скрутну фінансово -
економічну ситуацію в державі,
підвищення цін на речі першої
необхідності, винісши оскаржуваний
наказ про звільнення, відповідач
залишив позивача, яка є матір'ю трьох
неповнолітніх дітей без достатніх
матеріальних ресурсів, заробітної
плати. Факт незаконного звільнення
змусив позивача вживати додаткові
заходи для організації свого життя,
вона змушена тривалий час
відстоювати своє порушене право в суді
та жахатися від перспективи пошуку
роботи у маленькому районному центрі з
трьома неповнолітніми дітьми.

Встановлене Конституцією України
право на відшкодування моральної
(немайнової) шкоди є важливою гарантією
захисту прав і свобод громадян та
законних інтересів юридичних осіб.

На підставі викладеного колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що внаслідок
протиправних дій відповідача позивачу
була заподіяна моральна шкода, розмір
відшкодування якої становить 1000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Суд приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду і не впливають на
правильність прийнятого судового
рішення. Постанову прийнято з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирського
обласного центру зайнятості залишити
без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "22" вересня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.В. Іваненко

судді:
Л.В. Кузьменко

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "30" жовтня 2020 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_5 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирський обласний центр
зайнятості вул.Київська, 83,
м.Житомир,10000

- ,