Справа № 805/10584/13-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/53101/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 09 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Донецького обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України, третя особа - товариство з
обмеженою відповідальністю "Нестле
Україна", про скасування рішення в
частині,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Донецького обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України, третя особа - товариство з
обмеженою відповідальністю "Нестле
Україна", про скасування пункту 3
рішення Адміністративної колегії
Донецького обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 29.03.2013 по справі №02-26-41/2013 та
зобов'язання викласти п.3 зазначеного
рішення в редакції, запропонованій
ОСОБА_2

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 14 серпня 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 09 жовтня 2013
року постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 14 серпня 2013
року скасовано; провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до Донецького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
третя особа - товариство з обмеженою
відповідальністю "Нестле Україна", про
скасування пункту 3 рішення
Адміністративної колегії Донецького
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
29.03.2013 по справі №02-26-41/2013 та
зобов'язання викласти п.3 зазначеного
рішення в редакції, запропонованій
ОСОБА_2, закрито.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 із
посиланням на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати оскаржувані судові
рішення та постановити нове, про
задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
застосування судами норм
процесуального права, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Закриваючи провадження у справі, суд
апеляційної інстанції виходив з
відсутності у переданому на вирішення
суду спорі визначальних ознак справи
адміністративної юрисдикції, оскільки
згідно з частиною першою статті 60
Закону України в "Про захист
економічної конкуренції" рішення
органів Антимонопольного комітету
України оскаржуються до
господарського суду.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, не погоджується
із зазначеною позицію суду апеляційної
інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 частини другої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

За змістом пункту 1 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України в редакції на
момент вчинення відповідної
процесуальної дії, справа
адміністративної юрисдикції - це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 7 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України суб'єкт владних
повноважень - орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Статтею 1 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України", (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) АМКУ визначено
як державний орган зі спеціальним
статусом, метою діяльності якого є
забезпечення державного захисту
конкуренції у підприємницькій
діяльності, що відповідає ознакам
суб'єкта владних повноважень,
наведеним у статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Таким чином, спори за участю
органів АМКУ щодо виконання ними своїх
повноважень є публічно-правовими.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
12 Господарського процесуального
кодексу України господарським судам
підвідомчі, зокрема, справи за заявами
органів АМКУ з питань, віднесених
законодавчими актами до їх
компетенції.

Закон України "Про захист економічної
конкуренції" містить спеціальні норми -
щодо захисту економічної конкуренції,
а також загальні - щодо порядку захисту
суб'єктом господарювання прав,
порушених органами АМКУ. Проте цей
Закон не є процесуальним і після
набрання чинності Кодексом
адміністративного судочинства України
не може визначати компетенцію судів
щодо розгляду публічно-правових спорів
за участю органів АМКУ.

З огляду на викладене адміністративним
судам підвідомчі всі публічно-правові
спори щодо рішень, дій або
бездіяльності АМКУ та його органів як
суб'єктів владних повноважень.

Зазначена позиція суду узгоджується із
позицією Верховного Суду України,
викладеною в постанові від 07 жовтня 2008
року у справі за позовом комунального
підприємства "Донецькміськводоканал"
до Антимонопольного комітету України
про визнання недійсним рішення.

За вказаних обставин, виходячи із
суб'єктного складу переданого на
вирішення суду спору, а також
публічно-правого характеру спору,
колегія суддів вказує на помилковість
позиції суду апеляційної інстанції
щодо наявності підстав для закриття
провадження у справі на підставі
пункту 1 частини першої статті 157
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Згідно з частиною першою статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи для продовження розгляду є
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
постановлення незаконної ухвали, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі.

Одночасно з викладеним, зважаючи на те,
що постанова суду першої інстанції по
суті в апеляційному порядку не
переглядалась, колегія суддів вказує
на відсутність підстав для її
перегляду в касаційному порядку за
вказаною касаційною скаргою.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 09 жовтня 2013
року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до Донецького
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
третя особа - товариство з обмеженою
відповідальністю "Нестле Україна", про
скасування пункту 3 рішення
Адміністративної колегії Донецького
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
29.03.2013 по справі №02-26-41/2013 та
зобов'язання викласти п.3 зазначеного
рішення в редакції, запропонованій
ОСОБА_2, направити до суду апеляційної
інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
не може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: