Справа № 295/7814/14-а
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"22" жовтня 2014 р.
Справа № 295/7814/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Хаюка С.М.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області на постанову
Богунського районного суду м. Житомира
від "28" липня 2014 р. у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі Житомирської області до
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області про визнання
незаконним рішення та скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження ,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року управління Пенсійного
фонду України в м.Житомирі
Житомирської області звернулося до
суду з адміністративним позовом про
визнання незаконною та скасування
постанови державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС головного управління
юстиції у Житомирській області від
03.03.2014 року.

Постановою Богунського районного суду
м. Житомира від 28.07.2014 року відмовлено у
задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
просить скасувати постанову суду
першої інстанції із ухваленням нової
про задоволення позову.

З огляду на те, що клопотань від осіб,
які беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю не поступило, суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
№2453-VI), що є достатнім для розгляду
даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено, що постановою державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області від 03.03.2014 року відкрито
виконавче провадження з виконання
судового рішення за виконавчим листом
№2а-4274/11, виданого 06.12.2011 року
Богунським районним судом м. Житомира
про стягнення з управління Пенсійного
фонду України в м.Житомирі
Житомирської області на користь
ОСОБА_1. державної соціальної допомоги
як дитині війни за період з 27.03.2011 року
по 22.07.2011 року в розмірі 694,00 грн.

Суд першої інстанції, перевіряючи
правомірність винесення постанови
дійшов висновків, що державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області діяв відповідно до норм Закону
України "Про виконавче провадження", а
тому підстави для задоволення позову
відсутні.

Однак, відмовляючи у задоволенні
позову з вказаних підстав, поза увагою
суду першої інстанції залишилася та
обставина, що відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області не є належним відповідачем у
справі, а отже, позов пред'явлено до
неналежного відповідача, що є
самостійною підставою для відмови в
задоволенні позовних вимог.

Так, відповідно до вимог ст. 181 КАС
України відповідачем у справах з
приводу оскарження рішень, дій чи
бездіяльності органів державної
виконавчої служби чи іншої посадової
особи державної виконавчої служби є
відповідний орган державної
виконавчої служби.

Указом Президента України від 6 квітня
2011 року №385/2011 затверджено Положення
про Державну виконавчу службу України,
відповідно до пункту 7 якого ДВС
України здійснює свої повноваження
безпосередньо та через структурні
підрозділи головних управлінь юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, районних,
міських (міст обласного значення),
районних у містах, міжрайонних та
міськрайонних управлінь юстиції, що
забезпечують реалізацію повноважень
ДВС України.

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про
державну виконавчу службу" визначено,
що органами державної виконавчої
служби є:

- Департамент державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України,
до складу якого входить відділ
примусового виконання рішень;

- управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головних
управлінь юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі, до складу яких
входять відділи примусового виконання
рішень;

- районні, районні у містах, міські (міст
обласного значення), міськрайонні
відділи державної виконавчої служби
відповідних управлінь юстиції.

Отже, в цій категорії справ
відповідачами можуть бути лише
перераховані органи державної
виконавчої служби у зв'язку з тим, що
структурні підрозділи органів
державної виконавчої служби: відділ
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
відділи примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головних
управлінь юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі - не визначені
Законом України "Про державну
виконавчу службу" як самостійні органи
державної виконавчої служби, що
виключає можливість їхньої участі як
відповідачів у таких справах.

Ураховуючи те, що наведений перелік
органів державної виконавчої служби є
вичерпним, у разі подання позовної
заяви до державних виконавців або
інших посадових осіб органів державної
виконавчої служби чи до відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головних
управлінь юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі, необхідно за
правилами статті 52 Кодексу
адміністративного судочинства України
здійснювати заміну первинного
відповідача на належного - відповідно
Державну виконавчу службу України,
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головного
управління юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі.

Таким чином, відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області не є органом державної
виконавчої служби, що виключає
можливість його участі у даній справі
як відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 52 КАС
України, суд першої інстанції
встановивши, що з адміністративним
позовом звернулася не та особа, якій
належить право вимоги, або не до тієї
особи, яка повинна відповідати за
адміністративним позовом, може за
згодою позивача допустити заміну
первинного позивача або відповідача
належним позивачем або відповідачем,
якщо це не потягне за собою зміни
підсудності адміністративної справи.

Однак, судом першої інстанції не
виконано приписи ст.52 КАС України, що
призвело до порушення норм
процесуального права, яке не може бути
усунуто судом апеляційної інстанції
при розгляді справи відповідно до норм
ст.195 КАС України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.201 КАС України
правильне по суті вирішення справи, але
з помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права
є підставою для зміни постанови суду
першої інстанції, а саме її
мотивувальної частини.

Отже, позовні вимоги управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області до відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області про скасування
постанови не підлягають до задоволення
через те, що заявлені до неналежного
відповідача, що є підставою для зміни
постанови в частині мотивування
підстав для відмови у задоволенні
позовних вимог.

Разом з тим, слід зазначити, що відмова
у задоволенні позовних вимог не
позбавляє позивача права на звернення
до суду з аналогічним позовом до
належного відповідача.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області задовольнити
частково.

Постанову Богунського районного суду
м. Житомира від "28" липня 2014 р. змінити.

Відмовити управлінню Пенсійного фонду
України в м.Житомирі Житомирської
області в задоволенні позовних вимог
до відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області про скасування постанови у
зв`язку із пред'явленням позову до
неналежного відповідача.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
С.М.Хаюк

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Управління Пенсійного
фонду України в м.Житомирі
Житомирської області вул.Перемоги,
55,м.Житомир,10003

3- відповідачу Відділ примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області майдан Соборний,1,м.Житомир,10014

- ,