Справа № 296/8679/14-а
Суддя: Шалота К. В.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/8679/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 р.

м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду
м.Житомира Шалота К.В., розглянувши в
порядку скороченого провадження
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Житомирського обласного
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат про стягнення
заборгованості,-

В С Т А
Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Житомирського обласного центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат, в якому просив визнати
неправомірною бездіяльність
відповідача та стягнути з нього
різницю недоплаченої позивачу
щорічної одноразової грошової
допомоги як інваліду війни 2 групи за 2014
рік у розмірі 5342 грн.

Позов обґрунтовувався тим, що позивач є
інвалідом війни 2 групи і відповідно до
ст.13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" має право на
отримання щорічної грошової допомоги
до 5 травня в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком, що відповідно до
Закону України "Про Державний бюджет за
2014 рік" складає 7592 грн., однак
відповідачем було виплачено грошову
допомогу лише суму 2250 грн., у зв"язку з
чим вказував на недоплату грошової
допомоги в сумі 5342 грн.

Відповідач направив до суду
заперечення на позов, відповідно до
яких позов не визнає, просить відмовити
в його задоволенні, посилаючись на те,
що позивачу була нарахована щорічна
разова грошова допомога до 5 травня у 2014
році у порядку та розмірах,
встановлених постановою КМ України
"Деякі питання виплати у 2014 році
разової грошової допомоги,
передбаченої Законом України "Про
статус ветеранів війни та гарантії їх
соціального захисту" та "Про жертви
нацистських переслідувань".

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що призов
підлягає до задоволення частково,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є
інвалідом війни 2 групи, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1, та має право на отримання
щорічної разової грошової допомогу до 5
травня згідно ч.5 ст.13 Закону України
"Про статус ветеранів війни та гарантії
їх соціального захисту".

Як вбачається з наявної в матеріалах
справи довідки Житомирського
обласного центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат №317/27 від
02.09.2014 р., позивачу у 2014 році було
виплачено разову грошову допомогу до 5
травня у квітні 2014 року у розмірі 2250
грн.

Встановлено, що виплата разової
грошової допомоги до 5 травня за 2014 рік
була проведена у розмірі, визначеному
постановою КМУ від 16.04.2014 р. №102 "Деякі
питання виплати у 2014 році разової
грошової допомоги, передбаченої
Законами України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
і "Про жертви нацистських
переслідувань".

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" щорічно до 5
травня інвалідам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірах:
інвалідам I групи - десять мінімальних
пенсій за віком; II групи - вісім
мінімальних пенсій за віком; III групи -
сім мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 21 Розділу ІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та внесення змін до деяких
законодавчих актів України" була
змінена вище зазначена стаття Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту", а
саме зазначено, що щорічно до 5 травня
інвалідам війни виплачується разова
грошова допомога у розмірі, який
визначається Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом України про
Державний бюджет.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 визнані такими, що
не відповідають Конституції України
положення п. 20 розділу ІІ Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та внесення змін до деяких
законодавчих актів України" стосовно
виплати щорічної разової допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України, закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

У 2014 році зміни до ст. 13 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" не вносилося.

Таким чином, відповідач у 2014 році
повинен був застосовувати
законодавство, яке діяло на час
проведення відповідних щорічних
виплати грошової допомоги до 5 травня, а
саме, ст.13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" в редакції від
09.07.2007 року, а саме щорічно до 5 травня
інвалідам війни виплачується разова
грошова допомога у розмірах: інвалідам
I групи - десять мінімальних пенсій за
віком; II групи - вісім мінімальних
пенсій за віком; III групи - сім
мінімальних пенсій за віком.

Право на встановлення у 2014 році розміру
разової грошової допомоги до 5 травня
надано Кабінету Міністрів України
законодавцем не було. А тому, при
виплаті позивачу даної допомоги,
відповідач повинен був керуватися
положеннями Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту".

Посилання відповідачів, як на
правомірність своїх дій, щодо
проведення виплати щорічної разової
грошової допомоги на оздоровлення
позивачу відповідно до постанови КМУ
від 16.04.2014 р. №102 "Деякі питання виплати
у 2014 році разової грошової допомоги,
передбаченої Законами України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" і "Про жертви
нацистських переслідувань" суд вважає
безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції
України виключно законами
визначаються, зокрема, основи
соціального захисту, а ст. 75
Конституції України встановлено, що
єдиним органом законодавчої влади в
Україні є парламент - Верховна Рада.
Конституція не надавала права
парламенту делегувати свої
повноваження іншим державним органам,
а останнім - своїми
нормативно-правовими актами змінювати
положення законів.

Згідно ч.4 ст.9 КАС України, у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 01.11.1996 року № 9,
роз'яснено, що судам необхідно виходити
з того, що нормативно-правові акти
будь-якого державного чи іншого органу
(акти Президента України, постанови
Верховної Ради України, постанови і
розпорядження Кабінету Міністрів
України, нормативно-правові акти
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим чи рішення Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, акти
органів місцевого самоврядування,
накази та інструкції міністерств і
відомств, накази керівників
підприємств, установ та організацій
тощо) підлягають оцінці на
відповідність як Конституції, так і
закону. Якщо при розгляді справи буде
встановлено, що нормативно-правовий
акт, який підлягав застосуванню, не
відповідає чи суперечить законові, суд
зобов'язаний застосувати закон, який
регулює ці правовідносини.

Отже, за конституційними нормами
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами суд дійшов
висновку, що при здійсненні позивачу
нарахування або перерахунку пенсії
застосуванню підлягають положення
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту", а не постанов КМУ, які істотно
звужують обсяг встановлених законом
прав.

Суд зазначає, що відповідач, в
порушення вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, не
довів законність та обґрунтованість
власних дій, що є предметом оскарження.

Таким чином, відповідач, провівши
виплату щорічної допомоги до 5 травня у
2014 році в розмірі, визначеному
постановою Кабінету Міністрів України,
діяв всупереч вимогам чинного
законодавства.

Вирішуючи питання про спосіб захисту
порушеного права суд враховує
роз'яснення надані у Інформаційному
листі Вищого адміністративного суду
України від 13.06.2012 р. № 1483/12/13-12 та
правову позицію Верховного Суду
України, викладену в постанові від 28
жовтня 2008 року, відповідно до яких
установивши, що відповідачі порушили
норми права, які регулюють спірні
відносини, адміністративний суд
повинен визнати такі дії протиправними
і зобов'язати відповідачів здійснити
нарахування та виплату належних сум
відповідно до закону, а не ухвалювати
рішення про стягнення конкретних сум.

З огляду на викладене позовні вимоги
про стягнення з відповідача на користь
позивача недоплаченої грошової
допомоги у сумі 5342 грн., на думку суду,
задоволенню не підлягають.

Частиною 1 ст. 6 КАС України гарантовано,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

З огляду на те, що завданням
адміністративного судочинства є
захист саме порушених прав, свобод та
інтересів фізичної особи, суд вважає на
необхідне визначити спосіб захисту
порушеного права шляхом зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату позивачу, як інваліду війни ІІ
групи, щорічної разової грошової
допомогу до 5 травня за 2014 рік
відповідно до ст.13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" у розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, та з
урахуванням раніше виплачених сум.

Враховуючи, що позивач в силу закону
звільнений від сплати судового збору,
то відповідно до вимог ст. 94 КАС України
судові витрати не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 9, 17, 71, 86, 94, 158-163, 167,
183-2, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н
О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії
Житомирського обласного центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат щодо невиплати ОСОБА_1, як
інваліду війни ІІ групи, щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня
за 2014 рік у розмірі восьми мінімальних
пенсій за віком, відповідно до ст. 13
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту".

Зобов'язати Житомирський обласний
центр по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1, як
інваліду війни ІІ групи, щорічну разову
грошову допомогу до 5 травня за 2014 рік
відповідно до ст. 13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" у розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, та з
урахуванням раніше виплачених сум.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Житомирського адміністративного
апеляційного суду через Корольовський
районний суд м. Житомира шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії цієї
постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя
К. В. Шалота