Справа № 814/5026/13-а
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2013-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

23 грудня 2013 року
Справа № 814/5026/13-а

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Лісовської Н. В.
розглянув в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовомДержавної податкової
інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській обл., вул.
Потьомкінська, 24/2, м. Миколаїв, 54030

дофізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1 простягнення податкового
боргу в сумі 2294,00 грн., В С Т А Н О В И В:

ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів
України Миколаївської області
звернулася до суду з позовом до ФОП
ОСОБА_1 про стягнення податкової
заборгованості в сумі 2294,00 грн.

В судове засідання представники сторін
не з'явились, про дату, час, та місце
проведення судового засідання були
повідомлені належним чином та
своєчасно, від представника позивача
надійшло клопотання про розгляд справи
за його відсутністю в порядку
письмового провадження.

Відповідач заперечень на
адміністративний позов не надав.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, суд
здійснює розгляд справи порядку
письмового провадження.

Суд дослідив матеріали справи та
становив:

Відповідач згідно довідки про взяття
на облік платника податків від 05.12.2012
року № 25252/18 перебуває на обліку в
органах державної податкової служби з
05.12.2012 року за № 25252 і є платником
податків.

Згідно п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України
платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом.

З 01.01.2012 році відповідач перебував на
спрощеній системі оподаткування та був
платником єдиного податку, що
підтверджується заявою про
застосування спрощеної системи
оподаткування від 02.12.2012 року. В заяві
відповідач підтвердив граничний
термін сплати єдиного податку та суму
єдиного податку, належної до
щомісячної сплати.

Правове регулювання спрощеної
системи оподаткування, обліку та
звітності з 01.01.2012 року здійснюється
Податковим кодексом України. Так,
відповідно до пп. 291.3 ст. 291 Податкового
кодексу України, юридична особа чи
фізична особа - підприємець, може
самостійно обрати спрощену систему
оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою 1 розділу XIV Податкового
Кодексу України.

Пунктом 8 Заяви ФОП обрана ставка
єдиного податку при переході на
спрощену систему оподаткування за
групою « 2».

Відповідно до п.293.1 ст.293 Податкового
кодексу ставки єдиного податку
встановлюються у відсотках (фіксовані
ставки) до розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої Законом
на 1 січня податкового року, та у
відсотках до доходу. Пунктом 293.2 ст.293
Податкового кодексу України зазначено,
що фіксовані ставки встановлюються
сільськими, селищними та міськими
радами для фізичних осіб-підприємців,
які здійснюють господарську
діяльність, залежно від виду
господарської діяльності з розрахунку
за календарний місяць для другої групи
платників єдиного податку - у межах від
2 до 20 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати.

Рішенням Миколаївської міської
ради № 12/5 від 23.12.2011 року "Про
встановлення місцевих податків та
зборів на території міста Миколаєва"
встановлено ставку єдиного податку для
виду діяльності, який відповідач
вказав в заяві про право застосування
спрощеної системи оподаткування, в
розмірі 229,40 грн. щомісяця.

Відповідач у встановлений законом
строк не сплатив вказаний податок,
внаслідок чого утворилась
заборгованість по сплаті єдиного
податку в сумі 2294,00 грн.

Пунктом 295.1 ст.295 Податкового кодексу
України передбачено, що платники
єдиного податку першої / другої групи
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа ( включно) поточного
місяця.

Пунктом 300.1 ст. 300 Податкового кодексу
України платники єдиного податку
несуть відповідальність відповідно до
Податкового кодексу України за
правильністю обчислення, своєчасність
та повноту сплати єдиного податку, а
також за своєчасність подання
податкових декларацій.

Сума податкового зобов'язання,
самостійно визначена платником
податків відповідно до п. 56.11 статті 56
ПК України оскарженню не підлягає.

Наявність заборгованості відповідача
підтверджується матеріалами справи.
Відповідачем не надано доказів сплати
податкової заборгованості.

Відповідно до ст. 59 ПК України у разі,
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

На виконання відповідної норми,
позивачем сформовано податкову вимогу
від 24.09.2013 року № 14-11 на суму 1830,60 грн.,
яка отримана відповідачем 28.10.2013 року.

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України передбачено,
що у разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України
передбачено, що сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання являється податковим
боргом.

Згідно ст. 95 ПК України орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Пунктом 20.1.34. ст. 20 ПК України
передбачено, що органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.

За таких обставин суд вважає позовні
вимоги обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно із вимогами ч. 4 ст. 94 КАС
України, судові витрати з відповідача
не стягуються.

Керуючись ст. ст. 94, 128, 158, 160-163 КАС
України, адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Державної податкової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код іден. номер НОМЕР_1)
на користь державного бюджету
податкову заборгованість у сумі 2294,00
грн. (дві тисячі двісті дев'яносто
чотири гривні).

Постанова суду першої інстанції
набирає чинності з моменту закінчення
десятиденного строку на апеляційне
оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
Адміністративного суду через
Миколаївський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Порядок та строки апеляційного
оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя
Н. В. Лісовська