Справа № 826/11082/14
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
інстанції: Погрібніченко І.М.
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого - судді
Літвіної Н.М.

Суддів
Ганечко О.М.

Коротких А.Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТМ «Гранд Галерея»
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 03
вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «ТМ «Гранд
Галерея» до Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
ДПІ у Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 08
липня 2014 року у задоволенні
адміністративного позову було
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач - ТОВ «ТМ «Гранд Галерея»,
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким адміністративний позов
задовольнити в повному обсязі.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, в період з 20 червня 2014 року
по 26 червня 2014 року ДПІ у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ «ТМ «Гранд Галерея» (код
за ) з питань дотримання
вимог податкового та валютного
законодавства при взаємовідносинах з
ТОВ «Торенія» (код за ) за
період з 01 вересня 2012 року по 31 березня
2014 року, за результатами якої складено
Акт № 594/26-55-22-08/37142199 від 04 липня 2014 року.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем вимог ст. 134, п. п. 138.1.1 п. 138.1, п.
138.2 ст. 138, п. п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК
України, від здійснення ТОВ «ТМ «Гранд
Галерея» відносин з ТОВ «Торенія», в
результаті чого занижено податок на
прибуток, всього в сумі 5 693 819, 00 грн.,
у тому числі по періодах за 2012 рік - 1
491 338, 00 грн.; за 2013 рік - 4 202 481, 00 грн.

Не погоджуючись з актом перевірки
позивачем до контролюючого органу було
подано заперечення № 594/26-55-22-08/37142199,
проте висновки відповідача №
33501/10/26-55-22-08-10 від 18 липня 2014 року
складеного за результатами розгляду
заперечень залишено без змін.

На підставі вищезазначеного Акту
перевірки, 22 липня 2014 року ДПІ у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
прийнято податкове
повідомлення-рішення № 08, яким
донараховано грошове зобов'язання за
платежем податок на прибуток на
загальну суму 7 117 274, 00 грн., з якої сума
грошового зобов'язання за основним
платежем складає 5 693 819, 00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями - 1
423 455,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, позивач за період з 01
вересня 2012 року по 31 березня 2014 року мав
господарські відносини з ТОВ
«Торенія».

Виконання умов господарських
зобов»язань підтверджується
договорами, специфікаціями до
договорів, накладними повернення,
актами приймання-передачі товару,
податковими накладними, розрахунками
коригування кількісних і вартісних
показників до податкової накладної
виписками по рахунку позивача у банку.

Згідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України - право
на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій, зокрема, з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України -
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту згідно з п. 198.2 ст.
198 ПК України вважається дата тієї
події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» - підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Господарська операція згідно зі ст. 1
названого Закону - це дія або подія, яка
викликає зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Отже, з наведених законодавчих
приписів вбачається, що наслідки в
податковому обліку створюють лише
реально вчинені господарські операції,
тобто ті, що пов'язані з рухом активів,
зміною зобов'язань чи власного
капіталу платника податків. При цьому
господарські операції мають бути
відображені в податковому обліку
відповідно до їх реального змісту.

Зокрема, не може визнаватися право
платника ПДВ на податковий кредит у
тому разі, якщо відповідні товари ним
реально не придбавалися, або якщо
витрати на таке придбання реально не
понесені тощо.

Отже, з наведених законодавчих
приписів вбачається, що наслідки в
податковому обліку створюють лише
реально вчинені господарські операції,
тобто ті, що пов'язані з рухом активів,
зміною зобов'язань чи власного
капіталу платника податків. При цьому
господарські операції мають бути
відображені в податковому обліку
відповідно до їх реального змісту та
відповідати господарській меті
підприємства.

Зокрема, не може визнаватися право
платника ПДВ на податковий кредит у
тому разі, якщо відповідні товари ним
реально не придбавалися, або якщо
витрати на таке придбання реально не
понесені тощо.

Між тим, як зазначалося вище,
реальність спірних господарських
операцій підтверджується належним
чином оформленими документами.

Відповідно до ст. 18 Закону - якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін.

Якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, є недостовірними і були
внесені до нього, то третя особа може
посилатися на них у спорі як на
достовірні. Третя особа не може
посилатися на них у спорі у разі, якщо
вона знала або могла знати про те, що
такі відомості є недостовірними.

Якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, не були до нього внесені, вони
не можуть бути використані в спорі з
третьою особою, крім випадків, коли
третя особа знала або могла знати ці
відомості.

Як вбачається з матеріалів справи, на
момент укладення угод та в період їх
виконання відомості в Єдиному
державному реєстрі з приводу
реєстрації ТОВ «Торенія» були чинні.
Крім того, ТОВ «Торенія» було
зареєстроване як платник податку на
додану вартість.

Відповідно до інформаційного листа
Вищого адміністративного суду України
№ 742/11/13-11 від 02 червня 2011 року з метою
встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість належить з'ясовувати,
зокрема, обставини щодо руху активів у
процесі здійснення господарської
операції, установлення спеціальної
податкової правосуб'єктності
учасників господарської операції,
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг), понесенням інших
витрат і господарською діяльністю
платника податку.

Дослідженню підлягають усі первинні
документи, які належить складати
залежно від певного виду господарської
операції: договори, акти виконаних
робіт, документи про перевезення,
зберігання товарів тощо.

Необхідно перевірити фізичні, технічні
та технологічні можливості певної
особи до вчинення тих чи інших дій, що
становлять зміст господарської
операції, як-от: наявність
кваліфікованого персоналу, основних
фондів, у тому числі транспортних
засобів для перевезення або
виробництва, приміщень для зберігання
товарів тощо, якщо такі умови необхідні
для здійснення певної операції;
можливість здійснення операцій з
відповідною кількістю певного товару у
відповідні строки з урахуванням
терміну його придатності, доступності
на ринку тощо; наявність відповідних
ліцензій та інших дозвільних
документів, що необхідні для ведення
певного виду господарської діяльності.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що ТОВ «ТМ «Гранд
Галерея»в повному обсязі довів
реальність господарських операцій з
вищезазначеними контрагентами.

Також, податковий орган зазначав про
порушення позивачем ст. ст. 202, 203, 215, 216
ЦК України.

В зв'язку з чим колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що відповідно до
ст. 215 ЦК України - підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Відповідно до ст. 216 ЦК України -
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Дії, вчинені у межах нікчемного
правочину, не можна вважати
господарськими операціями, оскільки
зазначений правочин не створює інших
юридичних наслідків, окрім пов'язаних з
його недійсністю.

Як вбачається з матеріалів справи,
угода, яка укладена між позивачем та
ТОВ «Торенія», не визнана судом
недійсною, її недійсність прямо не
встановлена законом, у зв'язку з чим
існує презумпція правомірності
вказаного правочину, а також наявність
взаємних прав та обов'язків сторін за
такими угодами.

Крім того, колегія суддів не приймає до
уваги Довідку ДПІ у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Торенія» (код за ) щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за період з 01
січня 2014 року по 28 лютого 2014 року» №
162/26-56-22-01-03/38091691 від 31 березня 2014 року,
оскільки у вказаній довідці не
досліджувалось питання надання послуг
та правильність формування показників
податкової звітності.

Не заслуговує на увагу й посилання
апелянта на постанову старшого
слідчого з ОВС другого відділу
кримінальних розслідувань слідчого
управління фінансових розслідувань
Головного управління Міндоходів у м.
Києві майора податкової міліції
Сергієнко А.В. про призначення
позапланової документальної перевірки
від 19 травня 2014 року стосовно
проведення документальної
позапланової перевірки дотримання
вимог податкового законодавства ТОВ
«ТМ «Гранд Галерея» (код за )
за період 2012-2014 років з питань
правильності відображення у
податковому обліку податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість та податку на прибуток з
врахування наданих до перевірки
матеріалів кримінального провадження,
протокол допиту свідка - ОСОБА_4 зі
змісту яких вбачається, що ТОВ
«Торенія» має ознаки «фіктивності» та
здійснювало фінансово-господарські
взаєморозрахунки з ТОВ «ТМ «Гранд
Галерея» (код за ) протягом
2012 - 2014 років.

А тому, податковий орган зробив
висновок, що договір купівлі-продажу
товару, видаткові, податкові накладні,
підписані зі сторони ТОВ «Торенія»
посадовими особами, які не приймали
участі у фінансово-господарській
діяльності зазначеного товариства, не
можуть бути взяті до уваги як первинні
документи, що підтверджують проведення
господарських операцій між юридичними
особами.

Колегія суддів не приймає до уваги
вказані докази, оскільки відповідно до
ст. 62 Конституції України особа
вважається невинуватою у вчиненні
злочину і не може бути піддана
кримінальному покаранню, доки її вину
не буде доведено в законному порядку і
встановлено обвинувальним вироком
суду.

Згідно до ч. 4 ст. 72 КАС України - вирок
суду у кримінальному провадженні або
постанова суду у справі про
адміністративний проступок, які
набрали законної сили, є обов'язковими
для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

Тобто, вказані обставини можуть бути
підтверджені у сукупності з іншими
доказами лише вироком суду, чого
апелянтом зроблено не було.

Колегія суддів також звертає увагу, що
з огляду на принцип персональної
відповідальності платника податку,
право на податковий кредит та
віднесення сум понесених витрат до
складу валових витрат товариства не
може ставитись у пряму залежність від
додержання податкової дисципліни
третіми особами.

Крім того, відповідачем не надано
будь-яких доказів, які покладено в
основу висновків акту перевірки на
підтвердження відсутності факту
реальності господарських операцій,
вчинених контрагентами, не наведено в
чому саме порушено зазначені в акті та
податкових повідомленнях-рішеннях
приписи податкового законодавства
України.

Отже, суд першої інстанції неналежним
чином дослідив реальність
господарських операцій, що є підставою
для виникнення права на податковий
кредит та/або бюджетне відшкодування,
добросовісність дій платника податку,
яка полягає у відповідності вчинених
ним дій господарській меті, а також
реальність усіх даних, наведених у
документах, що надають право на
податковий кредит та/або бюджетне
відшкодування.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. ст. 198, 202 КАС України -
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, зокрема, є
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 202, 205, 206, 212, 254
КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «ТМ «Гранд
Галерея»- задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 03 вересня 2014 року -
скасувати.

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «ТМ «Гранд
Галерея» до Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
08,від 22 липня 2014 року, винесене
Державною податковою інспекцією у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції в порядку і
строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя
Літвіна Н.М.

Судді
Ганечко О.М.

Коротких А.Ю.

Головуючий суддя

Літвіна Н. М.

Судді:

Ганечко О.М.

Коротких А. Ю.