Справа № 2а-10609/11
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року
Справа № 118753/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Макарика В.Я.

суддів
Большакової О.О..

Глушка
І.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Камінь-Каширському районі
Волинської області на постанову
Камінь-Каширського районного суду
Волинської області від 12 грудня 2011 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Камінь-Каширському районі Волинської
області про зобов'язання здійснити
перерахунок і виплату пенсії,-

В С Т А Н О В
И В:

24.11.2011 року позивач звернувся до суду із
адміністративним позовом, в якому
просив зобов'язати відповідача
здійснити нарахування та виплату
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком та щомісячного
підвищення до пенсії у розмірі двох
мінімальних заробітних плат
відповідно до ст. 39, 50 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період в
межах строку позовної давності.

Позовні вимоги обґрунтовує вимогами
статей 39, 50 Закону України "Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Постановою Камінь-Каширського
районного суду Волинської області від
12.12.2011 року позов задоволено повністю.
Визнано дії управління Пенсійного
фонду України в Камінь-Каширському
районі Волинської області щодо
невиплати ОСОБА_2, як непрацюючому
пенсіонеру, яка проживає у зоні
добровільного гарантованого
відселення, віднесеній до категорії І,
інваліду ІІІ групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи, підвищення
до пенсії у розмірі двох мінімальних
заробітних плат та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі
50% мінімальної пенсії за віком згідно
ст.. 39, 50 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 24 травня по 22
липня 2011 року протиправними.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Камінь-Каширському
районі Волинської області провести
нарахування та виплату ОСОБА_2, як
непрацюючому пенсіонеру, яка проживає
у зоні гарантованого добровільного
відселення підвищення до пенсії у
розмірі двох мінімальних заробітних
плат, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 39
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 24 травня по 22
липня 2011 року включно з врахуванням ст..
22 Закону України «Про державний бюджет
України на 2011 рік» і виплачених сум, та
як особі віднесеній до категорії І,
інваліду ІІІ групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи, державної
пенсії в розмірі не менше шести
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком
передбачених ст.. 50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за
вказаний період із врахуванням ст.. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

Управління Пенсійного фонду України в
Кмінь-Каширському районі Волинської
області подало апеляційну скаргу, в
якій покликається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції і прийняти нову, якою
повністю відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
при розрахунку пенсії позивача не
враховано положення ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
оскільки мінімальний розмір пенсії за
віком, визначений абзацом 1 частини 1
цієї статті застосовується виключно
для визначення розміру пенсій,
призначених згідно з цим законом, а
пенсія позивачу призначена згідно із
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи". Обчислення розміру пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
регулюється постановами Кабінету
Міністрів України, в яких відсутнє
посилання на визначення мінімального
розміру пенсії відповідно до законів
про державний бюджет України.

Оскільки апеляційну скаргу подано на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята в порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС
України, суд відповідно до п.3 ч.1 ст. 197
КАС України розглядає справу в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянта у їх сукупності, колегія
суддів приходить до переконання, що
подана апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких мотивів.

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді державної
пенсії, додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ст. 50 Закону № 796-ХІІ
розмір додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю не може бути нижчим
50% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статті 39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" громадянам,
які працюють на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться доплата в таких розмірах: у
зоні безумовного (обов'язкового)
відселення - три мінімальні заробітні
плати; у зоні гарантованого
добровільного відселення - дві
мінімальні заробітні плати; у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
- одна мінімальна заробітна плата.
Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на цих територіях, і
стипендії студентам, які там
навчаються, підвищуються у розмірах,
встановлених частиною першою цієї
статті.

Всупереч вимогам ст. 39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
нарахування та виплату позивачу
щомісячного підвищення до пенсії
проведено у фіксованому розмірі,
визначеному постановами Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996 року № 836
"Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та від 28.05.2008 року № 530
"Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян", а не в
кратному відношенні до мінімальної
заробітної плати, як того вимагає
вказаний Закон.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності нормативно -
правового акта Конституції України,
закону України, міжнародному договору,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції зробив вірний висновок, що
при визначенні розміру пенсій
позивачеві застосуванню підлягають
положення статей 39, 50 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
вказаних вище постанов Кабінету
Міністрів України, які істотно
звужують обсяг встановлених законом
прав.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений статтею 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", згідно з якою
мінімальна пенсія за віком дорівнює
прожитковому мінімуму, встановленому
для осіб, що втратили працездатність.

Положення частини 3 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
відповідно до якої мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом 1
частини 1 цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, не є перешкодою для
застосування мінімального розміру
пенсії за віком для обчислення інших
пенсій чи доплат пов'язаних з
мінімальною пенсією за віком, оскільки
чинним законодавством не встановлено
іншого мінімального розміру пенсії за
віком.

Слід зазначити, що при вирішенні
адміністративного позову щодо
проведення перерахунку пенсії, судом
першої інстанції було порушено норми
ст.. 11, а саме ч. 2 ст. 11 КАС України 6 суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог.

Узагальнюючи викладене, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції ґрунтується на неповно, не
об'єктивно і всебічно не з'ясованих
обставинах, прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги її частково
спростовують.

Керуючись ст. 195, ст. 196, ч.1 ст. 197, п.3
ст. 198, ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ст. 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В
И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Камінь-Каширському районі Волинської
області задовольнити частково.

Постанову Камінь-Каширського
районного суду Волинської області від
12 грудня 2011 року по справі № 2а-10609/11 -
скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в Камінь-Каширському
районі Волинської області щодо
невиплати ОСОБА_2, як непрацюючому
пенсіонеру, яка проживає у зоні
добровільного гарантованого
відселення підвищення до пенсії у
розмірі двох мінімальних заробітних
плат та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком згідно ст..
39, 50 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 24 травня по 22
липня 2011 року протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Камінь-Каширському
районі Волинської області провести
нарахування та виплату ОСОБА_2, як
непрацюючому пенсіонеру, яка проживає
у зоні гарантованого добровільного
відселення підвищення до пенсії у
розмірі двох мінімальних заробітних
плат, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 39
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 24 травня по 22
липня 2011 року включно з врахуванням ст..
22 Закону України «Про державний бюджет
України на 2011 рік» і виплачених сум, та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком
передбачених ст.. 50 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за
вказаний період із врахуванням ст.. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі, остаточна та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
В.Я. Макарик

Судді
О.О.
Большакова

І.В. Глушко