Справа № 823/3017/14
Суддя: В.І. Коваленко
Дата ухвалення: 2014-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2014 року
справа № 823/3017/14

12 год. 33 хв.
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Коваленка В.І.,

за участю секретаря - Савости С.В.,

за участю представників:

позивача - Лонської Ю.В. за довіреністю,

відповідача - Зубенка С.М. за
довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Вікторія» до
Христинівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Вікторія»
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Христинівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області, в якому просить
скасувати повністю податкове
повідомлення-рішення Христинівської
об'єднаної державної податкової
інспекції № від 24.09.2014р. про
збільшення позивачу грошового
зобов'язання по податку з доходів
фізичних осіб за основним платежем в
сумі 27 582 грн. 92 коп. та за штрафними
санкціями в сумі 6 895 грн. 73 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що висновки відповідача,
зафіксовані актом перевірки №
113/17-006/32860788 від 11.09.2014р., є помилковими, а
спірне податкове повідомлення-рішення
слід скасувати, оскільки податкові
зобов'язання по податку з доходів
фізичних осіб визначено всупереч
вимогам Податкового кодексу України.
На думку позивача, суми стягнень згідно
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України від 31.07.2013р., рішення
апеляційного суду Черкаської області
від 11.03.2013р. та рішення
Монастирищенського районного суду від
10.01.2013р., якими передбачено виплати
громадянину ОСОБА_3 в сумі 98 357 грн. 75
коп., а також згідно ухвали
апеляційного суду Черкаської області
від 07.10.2013р. та рішення
Монастирищенського районного суду від
14.02.2013р. якими передбачено виплати
громадянину ОСОБА_4 у сумі 92 395 грн. 60
коп., не є сумою заробітної плати, а є
видом цивільно-правової
відповідальності, яка передбачена
Кодексом законів про працю України за
несвоєчасну видачу трудової книжки,
розрахунку при звільненні та грошова
компенсація за невикористані дні
щорічної відпустки. Отже, нарахування
податку з доходів фізичних осіб на дані
суми не здійснюється. В додаткових
поясненнях представник позивача
зазначила, що позивач не виплачував
грошових коштів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за
вказаними рішеннями судів, а тому
обов'язок щодо сплати податку з доходів
фізичних осіб відсутній.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала та
просила їх задовольнити.

Відповідач подав заперечення проти
адміністративного позову, в яких
зазначив, що в результаті встановлених
порушень, а саме невиплату позивачем
заробітної плати громадянам ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 в загальній сумі 190 753 грн. 35
коп., не утримано податок з доходів
фізичних осіб в сумі 27 582 грн. 92 коп., чим
порушено пункт 176.2 статті 176
Податкового кодексу України.
Відповідач посилається на підпункт 164.2
статті 164 Податкового кодексу України,
яким передбачено, що до загального
місячного (річного) оподатковуваного
доходу платника податку включаються,
зокрема, доходи у вигляді заробітної
плати, нараховані (виплачені) платнику
податку відповідно до умов трудового
договору (контракту), суми винагород та
інших виплат, нарахованих (виплачених)
платнику податку відповідно до умов
цивільно-правового договору та інше. За
твердженням відповідача стаття 165
Податкового кодексу України визначає
вичерпний перелік доходів, які не
включаються до розрахунку загального
місячного (річного) оподатковуваного
доходу. Відповідач вказує, що суми
виплат на які посилається позивач не
входять до переліку статті 165
Податкового кодексу України та входять
до фонду заробітної плати, а тому їх
оподаткування відбувається за
загальними правилами, передбаченими
для виплати заробітної плати.

На цих підставах відповідач вважає, що
спірне податкове повідомлення-рішення
скасуванню не підлягає, а
тому просив суд відмовити в
задоволенні позову.

В судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечив з
підстав, викладених у запереченнях на
адміністративний позов.

Заслухавши пояснення представників
сторін, повно, всебічно, об'єктивно
дослідивши надані у справі докази,
надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов
до такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що
товариство з обмеженою
відповідальністю «Вікторія», як
суб'єкт господарювання - юридична
особа, ідентифікаційний код 32860788,
зареєстровано 17.03.2004р., перебуває на
податковому обліку з 17.03.2004р. за №369.

Як встановлено судом, за результатами
проведеної Христинівською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області документальної
позапланової невиїзної перевірки з
питань дотримання вимог податкового
законодавства щодо ухилення
податковим агентом від оподаткування
виплаченої (нарахованої) найманим
особам (у тому числі без
документального оформлення)
заробітної плати, пасивних доходів,
додаткових благ, інших виплат та
відшкодувань, що підлягають
оподаткуванню, у тому числі внаслідок
неукладення платником податків
трудових договорів з найманими особами
згідно з законом, за період з 01.09.2011 по
30.11.2013 року, складено акт № 113/17-006/32860788
від 11.09.2014р. (далі - акт перевірки). Цим
актом зафіксовано порушення позивачем
вимог п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу
України, а саме невиплату заробітної
плати громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що
потягло за собою несплату податку на
доходи фізичних осіб у сумі 27 582 грн. 92
коп.

На підставі згаданого акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № від
24.09.2014р., яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб на загальну суму
34 478 грн. 65 коп., в тому числі за основним
платежем в сумі 27 582 грн. 92 коп. та за
штрафними санкціями в сумі 6 895
грн. 73 коп.

Вирішуючи спір по суті, в судовому
засіданні суд встановив, що рішенням
Монастирищенського районного суду
Черкаської області від 14.02.2013р. у справі
№2-287/12, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 07.10.2013р., стягнуто з
товариства з обмеженою
відповідальністю «Вікторія» на
користь ОСОБА_4 заробітну плату за
період з 06.09.2011р. по 14.02.2013р. в сумі 92 395
грн. 60 коп. та моральну шкоду в сумі 2 000
грн.

Рішенням Монастирищенського
районного суду Черкаської області від
10.01.2013р. у справі 2-122/12 стягнуто з
товариства з обмеженою
відповідальністю «Вікторія» на
користь ОСОБА_3 заробітну плату за
вересень 2011 року в сумі 799 грн. 91 коп.,
середній заробіток за весь час
затримки виплати належних працівнику
сум за період з 05.12.2011р. по 10.01.2013р. в сумі
59 150 грн. та моральну шкоду в сумі 4 550
грн.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 11.03.2013р. назване рішення
Монастирищенського районного суду
Черкаської області від 10.01.2013р. змінено.
Стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю «Вікторія» на
користь ОСОБА_3 середній заробіток за
час затримки розрахунку в сумі 71 283
грн., грошову компенсацію за
невикористані щорічні відпустки в сумі
27 074 грн. 75 коп. Рішення
Монастирищенського районного суду
Черкаської області від 10.01.2013р. в
частині стягнення заробітної плати за
вересень 2011 року в сумі 799 грн. 91 коп. та
моральної шкоди в сумі 4 550 грн.
залишено без змін. За наслідками
перегляду в касаційному порядку Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ ухвалою
від 31.07.2013р. рішення Монастирищенського
районного суду від 10.01.2013р. в
нескасованій частині та рішення
апеляційного суду Черкаської області
від 11.03.2013р. залишив без змін.

З огляду на аргументацію позивача, суд
вважає за необхідне зазначити, що
відповідно до частини першої статті 67
Конституції України кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Спеціальним нормативно-правовим актом,
який регулює відносини, що виникають у
сфері справляння податків і зборів,
зокрема, визначає вичерпний перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства, є
Податковий кодекс України від 2 грудня
2010 року № 2755-VI, який набрав чинності 1
січня 2011 року.

В розумінні підпункту 14.1.54 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
дохід з джерелом їх походження з
України - будь-який дохід, отриманий
резидентами або нерезидентами, у тому
числі від будь-яких видів їх діяльності
на території України (включаючи
виплату (нарахування) винагороди
іноземними роботодавцями), її
континентальному шельфі, у виключній
(морській) економічній зоні, у тому
числі, але не виключно, доходи у вигляді
заробітної плати, інших виплат та
винагород, виплачених відповідно до
умов трудового та цивільно-правового
договору.

Податковим агентом щодо податку на
доходи фізичних осіб згідно підпункту
14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового
кодексу України вважається юридична
особа (її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ), самозайнята
особа, представництво нерезидента -
юридичної особи, інвестор (оператор) за
угодою про розподіл продукції, які
незалежно від організаційно-правового
статусу та способу оподаткування
іншими податками та/або форми
нарахування (виплати, надання) доходу (у
грошовій або негрошовій формі)
зобов'язані нараховувати, утримувати
та сплачувати податок, передбачений
розділом IV цього Кодексу, до бюджету
від імені та за рахунок фізичної особи
з доходів, що виплачуються такій особі,
вести податковий облік, подавати
податкову звітність контролюючим
органам та нести відповідальність за
порушення його норм в порядку,
передбаченому статтею 18 та розділом IV
цього Кодексу;

За змістом положень підпункту 162.1.3
пункту 162.1 статті 162 розділу IV
Податкового кодексу України платником
податку на доходи фізичних осіб є
податковий агент.

Як передбачено підпунктом 163.1.1 пункту
163.1 статті 163 Податкового кодексу
України об'єктом оподаткування
резидента є загальний місячний (річний)
оподатковуваний дохід.

Згідно пункту 164.1 статті 164 Податкового
кодексу України базою оподаткування є
загальний оподатковуваний дохід, з
урахуванням особливостей, визначених
цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід -
будь-який дохід, який підлягає
оподаткуванню, нарахований
(виплачений, наданий) на користь
платника податку протягом звітного
податкового періоду.

У відповідності до підпунктів 164.2.1 та
164.2.2 пункту 164.2 статті 164 Податкового
кодексу України до загального
місячного (річного) оподатковуваного
доходу платника податку включаються:
доходи у вигляді заробітної плати,
нараховані (виплачені) платнику
податку відповідно до умов трудового
договору (контракту); суми винагород та
інших виплат, нарахованих (виплачених)
платнику податку відповідно до умов
цивільно-правового договору.

З системного аналізу наведених
положень Податкового кодексу України
слідує висновок, що позивач є
податковим агентом щодо податку на
доходи фізичних осіб - ОСОБА_4 та ОСОБА_3,
у вигляді заробітної плати.

Встановлюючи в судовому засіданні чи
віднесені суми стягнень за
вищенаведеними рішеннями судів до
заробітної плати, суд виходить з
такого.

В силу положень частини 1 статті 94
Кодексу законів про працю України
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Згідно статті 2 Закону України «Про
оплату праці» № 108/95-ВР від 24.03.1995р.
основна заробітна плата - це винагорода
за виконану роботу відповідно до
встановлених норм праці (норми часу,
виробітку, обслуговування, посадові
обов'язки). Вона встановлюється у
вигляді тарифних ставок (окладів) і
відрядних розцінок для робітників та
посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні
виплати. До них належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

В контексті наведеного суд звертає
увагу, що стягнення за рішенням суду
заробітної плати, середнього заробітку
за весь час затримки виплати належних
працівнику сум, грошової компенсації
за невикористані дні щорічної
відпустки, середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні, є
гарантіями працівника на одержання не
виплаченого з вини роботодавця
заробітку у зв'язку з перебуванням у
трудових відносинах. Отже, вказані суми
відносяться до заробітної плати та
підлягають оподаткуванню податком на
доходи фізичних осіб.

Щодо обкладання податком на доходи
фізичних осіб стягнутої моральної
шкоди, суд зазначає, що відповідно до
підпункту 164.2.14 статті 164.2 до загального
місячного (річного) оподатковуваного
доходу платника податку включаються
дохід у вигляді неустойки (штрафів,
пені), відшкодування матеріальної або
немайнової (моральної) шкоди.

Отже, стягнуті суми моральної шкоди
також підлягають оподаткуванню
податком на доходи фізичних осіб.

Разом з тим, суд критично оцінює доводи
відповідача щодо необхідності сплати
позивачем податку на доходи фізичних
осіб - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за
вищенаведеними рішеннями судів, з
огляду на таке.

Стаття 168 Податкового кодексу України
визначає порядок нарахування,
утримання та сплати (перерахування)
податку на доходи фізичних осіб до
бюджету.

Виходячи з положень підпунктів 168.1.1 та
168.1.2 пункту 168.1 статті 168 Податкового
кодексу України податковий агент, який
нараховує (виплачує, надає)
оподатковуваний дохід на користь
платника податку, зобов'язаний
утримувати податок із суми такого
доходу за його рахунок, використовуючи
ставку податку, визначену в статті 167
цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується)
до бюджету під час виплати
оподатковуваного доходу єдиним
платіжним документом.

При цьому, згідно підпункту 168.1.5 пункту
168.1 статті 168 Податкового кодексу
України якщо оподатковуваний дохід
нараховується податковим агентом, але
не виплачується (не надається) платнику
податку, то податок, який підлягає
утриманню з такого нарахованого
доходу, підлягає перерахуванню до
бюджету податковим агентом у строки,
встановлені цим Кодексом для місячного
податкового періоду.

Аналіз наведених положень Податкового
кодексу України свідчить, що
обов'язковою умовою сплати податку на
доходи фізичних осіб є виплата
працівнику сум заробітку або їх
нарахування податковим агентом.

Суд акцентує увагу, що Податковий
кодекс України не регулює строки та
порядок виплати заробітної плати, а
лише регулює порядок нарахування,
утримання та сплати податку на доходи
фізичних осіб до бюджету у зв'язку з
нарахуванням чи виплатою заробітної
плати.

Крім того, Податковий кодекс України не
наділяє повноваженнями відповідача
щодо перевірки своєчасності виплати
заробітної плати. Такими
повноваженнями щодо перевірки
встановлених термінів виплати
заробітної плати, виплати її не в
повному обсязі, наділений центральний
орган виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері нагляду та
контролю за додержанням законодавства
про працю, який, у разі виявлення
порушення, відповідно до статті 255
Кодексу України про адміністративні
правопорушення складає відповідний
протокол.

При вивченні матеріалів справи, судом
встановлено, що позивач не нарахував та
не виплатив ОСОБА_4 та ОСОБА_3 стягнуті
за рішеннями судів суми заробітку, а
тому не зобов'язаний сплачувати
податок на доходи фізичних осіб із
вказаних сум.

Отже, відповідач передчасно нарахував
позивачу суму податку на доходи
фізичних осіб та відповідні штрафні
санкції у зв'язку з несплатою
зазначеного податку.

Таким чином, перевіривши на предмет
відповідності спірного податкового
повідомлення-рішення зазначеним
положенням нормативно-правових актів,
в ході судового розгляду справи суд
встановив, що це рішення прийнято
всупереч положенням законодавства у
сфері оподаткування податком на доходи
фізичних осіб.

Суб'єкт владних повноважень не виконав
покладеного на нього обов'язку та не
довів правомірності спірного
податкового повідомлення-рішення, як
того вимагають положення частини
другої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Приймаючи до уваги зазначене, виходячи
з системного аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд погоджується з доводами
позивача щодо протиправності
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, що є підставою
для задоволення адміністративного
позову та його скасування.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 159-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Христинівської
об'єднаної державної податкової
інспекції № від 24.09.2014р. про
збільшення товариству з обмеженою
відповідальністю «Вікторія» грошового
зобов'язання по податку з доходів
фізичних осіб за основним платежем в
сумі 27 582 грн. 92 коп. та за штрафними
санкціями в сумі 6 895 грн. 73 коп.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Вікторія», що
знаходиться за адресою: 19124, Черкаська
обл., Монастирищенський р-н, с. Зюбриха,
вул. Центральна, буд. 1,
ідентифікаційний код 32860788, судовий
збір в сумі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70
коп.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд у строки та порядку передбаченому
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.І. Коваленко

Повний текст постанови виготовлено
29.10.2014р.