Справа № 804/16542/14
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2014-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В. при
секретаріНовченко Є.Ю. за участю:
позивача представника відповідача 1, 2
ОСОБА_6. Ігнатенка О.Ю. розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
Депутата Дніпродзержинської міської
ради VI скликання ОСОБА_6 до Відповідача
1 Дніпродзержинської міської ради,
Відповідача 2 Дніпродзержинського
міського голови Сафронова Станіслава
Олександровича, Відповідача 3
Національного агентства України з
питань державної служби в
Дніпропетровській області,
Відповідача 4 Управління Державної
казначейської служби України у
м.Дніпродзержинську Дніпропетровської
області, Відповідача 5 Заводського
відділу державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції про визнання
рішення незаконним та зобов'язання
вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Депутат Дніпродзержинської міської
ради VI скликання ОСОБА_6 звернулась до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Відповідача 1 Дніпродзержинської
міської ради, Відповідача 2
Дніпродзержинського міського голови
Сафронова Станіслава Олександровича,
Відповідача 3 Національного агентства
України з питань державної служби в
Дніпропетровській області,
Відповідача 4 Управління Державної
казначейської служби України у
м.Дніпродзержинську Дніпропетровської
області, Відповідача 5 Заводського
відділу державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції, в якому просить:

- визнати протиправними дії міського
голови Сафронова С.О. щодо дострокового
припинення повноважень секретаря
Дніпродзержинської міської ради VI
скликання ОСОБА_6;

- визнати незаконним рішення
Дніпродзержинської міської ради VI
скликання від 30.09.2014 року за №1107-55/VI
«Про дострокове припинення
повноважень секретаря
Дніпродзержинської міської ради VI
скликання»;

- поновити депутата Дніпродзержинської
міської ради VI скликання ОСОБА_6 на
посаді секретаря Дніпродзержинської
міської ради VI скликання;

- зобов'язати Національне агентство
України з питань державної служби в
Дніпропетровській області здійснити
контроль та вжити заходів для
поновлення Депутата
Дніпродзержинської міської ради VI
скликання ОСОБА_6 на посаді секретаря
Дніпродзержинської міської ради VI
скликання;

- зобов'язати Управління Державної
казначейської служби України у
м.Дніпродзержинську Дніпропетровської
області виплатити моральну шкоду
шляхом перерахування коштів з єдиного
казначейського рахунку на банківську
картку ОСОБА_6 у розмірі 1000,00 грн.;

- зобов'язати Заводський відділ
державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції виконати рішення
суду в частині поновлення депутата
Дніпродзержинської міської ради VI
скликання ОСОБА_6 на посаді секретаря
Дніпродзержинської міської ради VI;

- судові витрати покласти на
Дніпродзержинську міську раду

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що рішення від 30.09.2014 року
№1107-55/VI було з порушенням процедури
внесено на розгляд Дніпродзержинської
міської ради та незаконно підписано
міським головою Сафроновим С.О., що
призвело до протиправного припинення
повноважень секретаря
Дніпродзержинської міської ради VI
скликання ОСОБА_6. У зв'язку з наведеним
рішення про звільнення підлягає
скасуванню, позивач просить поновити
його на займаній посаді та
відшкодувати завдану моральну шкоду.

У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги та просив задовольнити
позов у повному обсязі.

Представник відповідача 1 та
відповідача 2 у судовому засіданні
проти задоволення позову заперечив,
надав письмові заперечення,
зазначивши, що оскаржуване рішення
винесено правомірно, в межах
повноважень та на підставі
законодавства України, у зв'язку з чим
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Від відповідача 4 надійшло клопотання
про розгляд справи без його участі та
заперечення, в яких Управління
Державної казначейської служби
України у м.Дніпродзержинську
Дніпропетровської області просило
відмовити у задоволенні позову з
огляду на те, що юридичні особи,
створені державою, не відповідають за
її зобов'язаннями.

Представники відповідача 3 та 5 у судове
засідання не з'явились, про дату, час та
місце судового засідання були
повідомлені належним чином, заяв та
клопотань до суду не надали.

Заслухавши пояснення сторін,
розглянувши наявні документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне.

Рішенням Дніпродзержинської міської
ради VI скликання від 18.11.2010 року №05-01/VІ
ОСОБА_6 було обрано на посаду секретаря
Дніпродзержинської міської ради, про
що в трудовій книжці зроблено
відповідний запис.

На черговій 55 сесії Дніпродзержинської
міської ради 30 вересня 2014 року було
прийняте рішення №1107-55/VI «Про
дострокове припинення повноважень
секретаря Дніпродзержинської міської
ради VI скликання» у зв'язку з
неналежним виконанням секретарем
вимог ст.ст. 46, 50 Закону України «Про
місцеве самоврядування», ст.ст.10, 11, 20
Закону України «Про службу в органах
місцевого самоврядування», Регламенту
Дніпродзержинської ради VI скликання.

Одночасно в межах проведення 55 сесії
Дніпродзержинської міської ради
депутати міської ради вирішили
провести процедуру переобрання
секретаря на пленарному засіданні 30
вересня 2014 року.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради вирішуються
обрання на посаду та звільнення з
посади секретаря ради у порядку,
передбаченому цим Законом.

В силу частини 14 статті 46 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» порядок проведення першої
сесії ради, порядок обрання голови та
заступника (заступників) голови
районної у місті, районної, обласної
ради, секретаря сільської, селищної,
міської ради, скликання чергової та
позачергової сесії ради, призначення
пленарних засідань ради, підготовки і
розгляду питань на пленарних
засіданнях, прийняття рішень ради про
затвердження порядку денного сесії та
з інших процедурних питань, а також
порядок роботи сесії визначаються
регламентом ради з урахуванням вимог
Закону України «Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності». До
прийняття регламенту ради чергового
скликання застосовується регламент
ради, що діяв у попередньому скликанні.

Згідно частини 1 статті 13 Регламенту
Дніпродзержинської міської ради,
затвердженого рішенням
Дніпродзержинської міської ради від
18.11.2010 року №03-01/ VI (надалі Регламент),
міська рада проводить свою роботу
сесійно. Сесія складається з пленарних
засідань і засідань постійних комісій.
Всі питання, що внесені до порядку
денного сесії розглядаються на
засіданнях постійних комісій. На
засіданні постійної комісії
доповідають особи, які внесли проекти
рішень на розгляд. Висновки та
пропозиції обговорюються на нараді
голів постійних комісій під
головуванням міського голови, за
участю секретаря ради.

У відповідності до частини 2 статті 15
Регламенту пропозиції з питань проекту
порядку денного можуть вноситися
міському голові секретарем ради,
постійними комісіями міської ради,
депутатами, виконавчим комітетом
міської ради через відділ організації
діяльності міської ради не пізніш, як
за 15 календарних днів до пленарного
засідання ради.

Частиною 3 статті 15 Регламенту
визначено, що міський голова формує
проект порядку денного чергової сесії
ради не пізніше, ніж за 14 календарних
днів до пленарного засідання ради.

При формуванні проекту порядку денного
55 сесії Дніпродзержинської міської
ради міським головою Сафроновим С.О.
було внесено проект рішення «Про
дострокове припинення повноважень
секретаря Дніпродзержинської міської
ради VI скликання».

До проекту вказаного рішення додано
особливу думку начальника юридичного
відділу міської ради про
невідповідність вказаного рішення
законодавству, проте, не незважаючи на
це, Відповідач 2 включив його до порядку
денного 55 сесії Дніпродзержинської
міської ради.

Суд не приймає до уваги посилання
представника Відповідача 1 та
Відповідача 2 на те, що проект рішення
«Про дострокове припинення
повноважень секретаря
Дніпродзержинської міської ради VI
скликання» був розглянутий та
обговорений на нараді міського голови,
яка відбулась 26 вересня 2014 року за
участю позивача, у зв'язку з чим ОСОБА_6
була повідомлена про включення до
проекту порядку денного та розгляд
відповідного проекту рішення на
черговій сесії міської ради, що
свідчить про повну згоду позивача з
фактом дострокового припинення
повноваження як секретаря ради.

Згідно приписів статті 24 Регламенту
відділ організації діяльності міської
ради направляє на підпис секретареві
ради оформлені тексти прийнятих рішень
та додатки до них, а вже потім рішення
підписує міський голова.

Однак всупереч вимогам Регламенту
оскаржуване рішення було підписано
міським головою без підпису секретаря
ради.

Суд критично ставиться до позиції
Дніпродзержинської міської ради про
те, що сама по собі процедура
звільнення позивача з посади секретаря
ради дотримана в повному обсязі, так як
відповідачем не доведено факт
неналежного виконання повноважень
позивачем як підстави дострокового
припинення повноважень ОСОБА_6.

Так, у відповідності до частини 1 статті
50 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» секретар
сільської, селищної, міської ради
працює в раді на постійній основі.
Секретар ради обирається радою з числа
її депутатів на строк повноважень ради
за пропозицією відповідного
сільського, селищного, міського голови.

Відповідно до частини 5 статті 50 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» повноваження секретаря
сільської, селищної, міської ради
можуть бути достроково припинені за
рішенням відповідної ради.

При цьому слід зазначити, що дана
правова норма не містить конкретних
підстав, з яких можуть бути достроково
припинені повноваження секретаря ради.
Вказаний Закон визначає в статті 79 лише
конкретні підстави дострокового
припинення повноважень голови ради.

Пунктом 15 частини 1 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що публічна служба -
діяльність на державних політичних
посадах, професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.

Секретар ради є посадовою особою
органів місцевого самоврядування і
перебуває на публічній службі.

Спеціальним законодавчим актом у сфері
проходження публічної служби є Закон
України «Про державну службу», який
регулює суспільні відносини, що
охоплюють діяльність держави щодо
створення правових, організаційних,
економічних та соціальних умов
реалізації громадянами України права
на державну службу, загальні засади
діяльності, статусу державних
службовців, які працюють в державних
органах та їх апараті.

Статтею 30 вказаного Закону визначено
підстави припинення державної служби.

Суд зауважує, що будь-яке звільнення
особи (як у відносинах публічної
служби, так і у звичайних трудових
відносинах) має бути обґрунтованим,
тобто, мати чітко вказану підставу для
звільнення, передбачену чинним
законодавством.

Як вбачається з рішення від 30.09.2014 року
№1107-55/VI, підставою для дострокового
припинення повноважень секретаря
Дніпродзержинської міської ради стало
неналежне виконання ОСОБА_6
повноважень та порушенням вимог статей
10, 11, 20 Закону України «Про службу в
органах місцевого самоврядування».

В основу оскаржуваного рішення
покладена службова записка депутатів
Дніпродзержинської міської ради VI
скликання вх.№01-20/1054 від 05.09.2014 року, в
якій депутати звертаються до міського
голови щодо внесення на розгляд сесії
міської ради у вересні місяці
поточного року питання про дострокове
припинення повноважень секретаря
Дніпродзержинської міської ради VI
скликання з посиланням на надану
інформацію міського голови від 07.08.2014
року за вих.№01-19/4/796 у зв'язку із
неналежним виконанням нею повноважень
секретаря міської ради, оскільки в
роботі секретаря Дніпродзержинської
міської ради VI скликання ОСОБА_6.
виявлено низку дій, які суперечать
чинному законодавству та вимогам
функціональних обов'язків секретаря
ради, а саме: відсутність на робочому
місці - 271 день, що фактично становить
цілий трудовий рік; відсутність на
засіданнях постійних комісій міської
ради - 678 засідань (присутня на 96);
витрати на оплату праці секретаря ради
з 19.11.2010 року по 31.07.2014 року - 438989,57 грн., з
яких 121 день - перебування на
лікарняному; організовано за весь
поточний період лише три Дня
інформування депутатів; неналежне
інформування депутатів про проведення
позачергової сесії з питання придбання
медикаментів пільговим категоріям
населення, підтримки сімей з території
південних та східних областей України,
які переїхали на тимчасове перебування
до міста Дніпродзержинська, підтримки
сімей українських воїнів, які загинули
у зоні АТО; жодного разу не було
організовано засідання керівників
фракцій.

При цьому, відповідачем на виконання
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України не надано до суду
докази на підтвердження фактів, що були
викладені у службовій записці
вх.№01-20/1054 від 05.09.2014 року.

Правовий статус секретаря як посадової
особи органів місцевого
самоврядування у відповідності до
статті 7 Закону України «Про службу в
органах місцевого самоврядування»
визначено Конституцією України,
законами України «Про місцеве
самоврядування в Україні», «Про статус
депутатів місцевих рад», «Про вибори
депутатів місцевих рад та сільських,
селищних, міських голів», цим та іншими
законами України. На посадових осіб
місцевого самоврядування поширюється
дія законодавства України про працю з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Законом.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України
«Про службу в органах місцевого
самоврядування» посадовою особою
місцевого самоврядування є особа, яка
працює в органах місцевого
самоврядування, має відповідні
посадові повноваження щодо здійснення
організаційно-розпорядчих та
консультативно-дорадчих функцій і
отримує заробітну плату за рахунок
місцевого бюджету.

В силу частини другої статті 5 Закону
України «Про службу в органах
місцевого самоврядування» на посаду
можуть бути призначені особи, які мають
відповідну освіту і професійну
підготовку, володіють державною мовою
та регіональними мовами в обсягах,
достатніх для виконання службових
обов'язків відповідно до вимог статті 11
Закону України «Про засади державної
мовної політики».

Статтею 8 Закону України «Про службу в
органах місцевого самоврядування»
закріплено, що основними обов'язками
посадових осіб місцевого
самоврядування є: додержання
Конституції і законів України, інших
нормативно-правових актів, актів
органів місцевого самоврядування;
забезпечення відповідно до їх
повноважень ефективної діяльності
органів місцевого самоврядування;
додержання прав та свобод людини і
громадянина; збереження державної
таємниці, інформації про громадян, що
стала їм відома у зв'язку з виконанням
службових обов'язків, а також іншої
інформації, яка згідно із законом не
підлягає розголошенню; постійне
вдосконалення організації своєї
роботи, підвищення професійної
кваліфікації; сумлінне ставлення до
виконання службових обов'язків,
ініціативність і творчість у роботі;
шанобливе ставлення до громадян та їх
звернень до органів місцевого
самоврядування, турбота про високий
рівень культури, спілкування і
поведінки, авторитет органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування; недопущення дій чи
бездіяльності, які можуть зашкодити
інтересам місцевого самоврядування та
держави.

В службовій записці вх.№01-20/1054 від
05.09.2014 року та оскаржуваному рішенні
Відповідачем 1 та 2 не наведено підстав
та фактів порушення позивачем
обов'язків посадових осіб місцевого
самоврядування.

Зі змісту рішення від 30.09.2014 року за
№1107-55/VI вбачається, що як нормативну
підставу дострокового припинення
повноважень секретаря визначено ст.ст.
10, 11, 20 Закону України «Про службу в
органах місцевого самоврядування».

Так, стаття 10 Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування» встановлює порядок
прийняття на службу в органи місцевого
самоврядування. Суд зауважує, що норма
даної статті не врегульовує
правовідносини відносно виконання
посадовими особами своїх посадових
обов'язків, у зв'язку з чим суд не
погоджується з позицією Відповідача 1
та Відповідача 2, що стаття 10 вказаного
Закону є підставою для припинення
повноважень секретаря міської ради.

Згідно статті 20 Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування» крім загальних
підстав, передбачених Кодексом законів
про працю України, служба в органах
місцевого самоврядування припиняється
на підставі і в порядку, визначених
Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні», цим та
іншими законами України, а також у разі:
порушення посадовою особою місцевого
самоврядування Присяги, передбаченої
статтею 11 цього Закону; порушення умов
реалізації права на службу в органах
місцевого самоврядування (стаття 5
цього Закону); неподання відомостей або
подання посадовою особою місцевого
самоврядування неправдивих відомостей
щодо її доходів у встановлений термін
(стаття 13 цього Закону); виявлення або
виникнення обставин, що перешкоджають
перебуванню на службі, чи недотримання
вимог, пов'язаних із

проходженням служби в органах
місцевого самоврядування (стаття 12
цього Закону); досягнення посадовою
особою місцевого самоврядування
граничного віку перебування на службі
в органах місцевого самоврядування
(стаття 18 цього Закону).

Отже, дострокове припинення
повноважень секретаря міської ради
може відбуватися виключно в порядку та
на підставах, визначених
законодавством України про працю, з
урахуванням особливостей,
передбачених Законом України «Про
місцеве самоврядування в Україні» та
Законом України «Про службу в органах
місцевого самоврядування».

Однак на жодну з підстав, визначених
статтею 20 Закону України «Про службу в
органах місцевого самоврядування»,
немає посилання у службовій записці
вх.№01-20/1054 від 05.09.2014 року та у рішенні
Дніпродзержинської міської ради VI
скликання від 30.09.2014 року №1107-55/VI. В тому
числі відсутні посилання на норми
права, які визначають загальні
підстави припинення служби в органах
місцевого самоврядування (Кодекс
законів про працю України).

Таким чином, причини звільнення
позивача та правові підстави у
службовій записці депутатів вх.№01-20/1054
від 05.09.2014 року є необґрунтованими.

Зазначивши в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення ради, що
дострокове припинення повноважень
ОСОБА_6. проводиться у зв'язку з
неналежним виконанням повноважень
відповідач 1 не навів доказів
неналежного здійснення позивачем
своїх повноважень або доказів
порушення будь-яких службових
обов'язків та доказів, що до неї
застосовувалися за це заходи впливу.

Разом з тим із витягу трудової книжки
ОСОБА_6 вбачається, що позивач за час
роботи на посаді секретаря ради
відповідально ставилась до дорученої
справи, сумлінно, високопрофесійно та
ініціативно працювала, що
підтверджується відомостями про
нагородження.

Суд звертає увагу на те, що
представником відповідача, як
суб'єктом владних повноважень, не було
виконано обов'язку щодо доказування
правомірності рішення про звільнення
позивача, як і не було надано належних
доказів на підтвердження
правомірності оскаржуваного рішення.

Крім того, відповідно до норм статті 50
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» пропозиція
щодо кандидатури секретаря ради може
вноситися на розгляд ради не менш як
половиною депутатів від загального
складу відповідної ради у разі, якщо на
наступній черговій сесії після
виникнення вакансії секретаря ради у
зв'язку з достроковим припиненням його
повноважень відповідний сільський,
селищний, міський голова не вніс на
розгляд ради кандидатуру на посаду
секретаря ради.

Отже, пропозиція розгляду кандидатури
секретаря ради вноситься не раніше
наступної чергової сесії за умови
невнесення такої кандидатури міським
головою.

Сукупність зібраних та досліджених в
судовому засіданні доказів дають суду
підстави вважати, що оскаржуване
рішення про звільнення позивача з
посади прийнято суб'єктом владних
повноважень не на підставі та не у
спосіб, що визначений чинним
законодавством України,
необґрунтовано, тобто без урахування
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення, упереджено по
відношенню до позивача, без дотримання
рівності перед законом.

Частиною 3 статті 24 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
визначено, що органи місцевого
самоврядування та їх посадові особи
діють лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, передбачені
Конституцією і законами України, та
керуються у своїй діяльності
Конституцією і законами України,
актами Президента України, Кабінету
Міністрів України, а в Автономній
Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

З огляду на викладене, суд вважає, що
відповідачем в порушення вимог статті
20 Закону України «Про службу в органах
місцевого самоврядування» у рішенні
про припинення повноважень секретаря
міської ради не вказано посилання на
відповідні положення закону та не
зазначено підставу звільнення. З
огляду на викладене рішення
Дніпродзержинської міської ради VI
скликання від 30.09.2014 року №1107-55/VI є
протиправним та підлягає скасуванню.

Оскільки такими діями для позивача
створено негативні наслідки, то
усунути їх можливо лише поновивши
ОСОБА_6 на посаді секретаря
Дніпродзержинської міської ради VI
скликання.

В силу пункту 3 частини 1 статті 256
Кодексу адміністративного судочинства
України негайно виконуються постанови
суду про поновлення на посаді у
відносинах публічної служби.

Водночас суд не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог в частині
зобов'язання Національне агентство
України з питань державної служби в
Дніпропетровській області здійснити
контроль та вжити заходів для
поновлення Депутата
Дніпродзержинської міської ради VI
скликання ОСОБА_6 на посаді секретаря
Дніпродзержинської міської ради VI
скликання, оскільки позивачем обрано
неналежний спосіб захисту його прав та
інтересів.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
Управління Державної казначейської
служби України у м.Дніпродзержинську
Дніпропетровської області виплатити
моральну шкоду шляхом перерахування
коштів з єдиного казначейського
рахунку на банківську картку ОСОБА_6 у
розмірі 1000,00 грн. суд зазначає, що
згідно статті 237-1 Кодексу законів про
працю відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Відповідно до частини 2 статті 23
Цивільного кодексу України
встановлено, що моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; 3) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи.

Позивач не довів суду, яким саме чином
дії відповідача заподіяли йому
моральних страждань та які негативні
наслідки настали для нього у зв'язку з
цим.

Враховуючи, що позивачем не доведено
обставин і підстав, які зумовлюють
наявність моральної шкоди, позовні
вимоги в частині її стягнення
задоволенню не підлягають.

Суд також відмовляє у задоволенні
позовної вимоги про зобов'язання
Заводського відділу державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського управління юстиції виконати
рішення суду в частині поновлення
депутата Дніпродзержинської міської
ради VI скликання ОСОБА_6 на посаді
секретаря Дніпродзержинської міської
ради VI з огляду на наступне.

Згідно частини 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Зі змісту наведеної правової норми
випливає, що судовому захисту
підлягають лише порушені права,
свободи і інтереси фізичних або права і
інтереси юридичних осіб, а не
можливість їх порушення в майбутньому.

Таким чином, суд вважає, що
адміністративний суд не може
розглядати вимоги щодо зобов'язання
суб'єкта владних повноважень вчиняти
дії у майбутньому у зв'язку із
вірогідним настанням певних наслідків,
оскільки на час розгляду справи
відсутні підстави для прийняття
рішення стосовно законності таких дій,
і суд не може встановити чи будуть такі
права позивача порушені чи ні.

Частиною першою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
закріплено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, із заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що викладені в позовній заяві доводи
позивача підлягають частковому
задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд керується вимогами
частини 3 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якими, якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Депутата
Дніпродзержинської міської ради VI
скликання ОСОБА_6 до Відповідача 1
Дніпродзержинської міської ради,
Відповідача 2 Дніпродзержинського
міського голови Сафронова Станіслава
Олександровича, Відповідача 3
Національного агентства України з
питань державної служби в
Дніпропетровській області,
Відповідача 4 Управління Державної
казначейської служби України у
м.Дніпродзержинську Дніпропетровської
області, Відповідача 5 Заводського
відділу державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції про визнання
рішення незаконним та зобов'язання
вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії міського
голови Сафронова С.О. щодо дострокового
припинення повноважень секретаря
Дніпродзержинської міської ради VI
скликання ОСОБА_6.

Визнати незаконним та скасувати
рішення Дніпродзержинської міської
ради VI скликання від 30.09.2014 року №1107-55/VI
«Про дострокове припинення
повноважень секретаря
Дніпродзержинської міської ради VI
скликання».

Поновити депутата Дніпродзержинської
міської ради VI скликання ОСОБА_6 на
посаді секретаря Дніпродзержинської
міської ради VI скликання.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Присудити з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_6 судові витрати у
розмірі 36,54 грн. (тридцять шість гривень
п'ятдесят чотири копійки).

Постанову в частині поновлення на
посаді ОСОБА_6 допустити до негайного
виконання.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складено 22
жовтня 2014 року.

Суддя В.В. Степаненко