Справа № 810/4464/14
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 жовтня 2014 року 810/4464/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Терлецька О.О.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом фізична особа-підприємець
ОСОБА_1

до Тетіївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління
Міндоходів у Київській області

про визнання протиправним
та скасування податкових
повідомлень-рішень від
16.04.2014 року № 2.

В С Т АН О В И В:

До Київського окружного
адміністративного суду звернувся
фізична особа-підприємець ОСОБА_1
(надалі - позивач) з позовом до
Тетіївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області (надалі - відповідач) області
про визнання протиправними та
скасування податкового
повідомлення-рішеня від 16.04.2014 року №
2.

Ухвалами суду від 16 вересня 2014 року
було відкрито провадження у справі,
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового
розгляду.

В судове засідання сторони,
повідомлені належним чином про розгляд
справи, не з'явились. Від представника
позивача до суду надійшло письмове
клопотання про розгляд справи за його
відсутності, у порядку письмового
провадження.

Відповідач - Тетіївська ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області в
судове засідання не з'явився, про дату,
час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином. Про
причини неявки суд не повідомив,
відзиву на позов не надав.

Відповідно до частини четвертої статті
122 Кодексу адміністративного
судочинства України, особа, яка бере
участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Суд, визнаючи матеріали справи
достатніми для розгляду справи по суті,
а також враховуючи те, що від
представників сторін надійшли
клопотання про розгляд справи за їх
відсутності, - вважає за можливе
здійснювати розгляд справи без участі
відповідача та позивача та у порядку
письмового провадження.

Дослідивши обставини справи суд
встановив наступне.

28 березня 2014 року відповідачем за
результатами податкової перевірки
було складено акт №141/170/89/170/НОМЕР_1 «Про
результати документальної планової
виїзної перевірки дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1 за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р.»
(далі - Акт перевірки від 28 березня 2014
року).

У висновках Акта перевірки від 28
березня 2014 року відповідач вказав, що
під час перевірки ним було встановлено
порушення:

- п. 177.2., ст.177 Податкового Кодексу
України від 02.12.2010р. №2755- VІ, в
результаті чого занижено податок на
доходи фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування за період, що
перевірявся, на суму 1173,84 грн;

- ч. 6 ст. 7 Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на загально - -
обов'язкове державне соціальне
страхування» № 2464-УІ від 08.07.2010 року, в
результаті чого занижено єдиний
внесок, за період, що перевірявся, на
суму 2715, 48 грн.;

- п. 180.1 ст. 180, п. 181.1 ст. 181, п. 183.1, п.183.2
ст. 183, п.185.1 ст.185, п.187. 1 ст. 187 п.198.6 ст.198,
п.201.1, п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року №2755- VІ в
результаті чого фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 занижено
податок на додану вартість на суму 7498, 32
грн.,

За результатами розгляду
матеріалів перевірки Тетіївською ОДПІ
ГУ Міндоходів у Київській області
винесено податкове
повідомлення-рішення від № від
16.04.2014 р., яким визначено суму грошових
зобов'язань по податку на додану
вартість в розмірі 7498,32 грн., за
основним платежем та 874,58 грн. за
штрафними санкціями.

Позивач вказує, що Акт перевірки
складений з порушенням законодавства
та вважає, що контролюючий орган
прийняв рішення таким, що суперечить
законодавству та виходить за межі
повноважень контролюючого органу,
встановлених законами України.

Позивач не надав суду достатніх
доказів на підтвердження обставин,
викладених в позовній заяві. В той же
час, відповідачем по справі не було
надано заперечень щодо позову. За
таких умов, суд не може спростувати
доводи позивача та застосовуючи ст. 71
та 86 КАС України, вирішує справу на
користь позивача, задовольняючи
позовні вимоги.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним
податковим повідомленням-рішенням суд
вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до п. 177.2. ст. 177 Податкового
Кодексу України, об'єктом
оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та негрошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної особи -
підприємця.

Стосовно п.180.1. ст. 180 Податкового
Кодексу України для цілей
оподаткування платником податку є:

1) будь-яка особа, що провадить або
планує провадити господарську
діяльність і реєструється за своїм
добровільним рішенням як платник
податку у порядку, визначеному статтею
183 цього розділу;

2) будь-яка особа, що зареєстрована або
підлягає реєстрації як платник
податку;

3) будь-яка особа, що ввозить товари на
митну територію України в обсягах, які
підлягають оподаткуванню, та на яку
покладається відповідальність за
сплату податків у разі переміщення
товарів через митний кордон України
відповідно до Митного кодексу України,
а також: особа, на яку покладається
дотримання вимог митних режимів, які
передбачають повне або часткове умовне
звільнення від оподаткування, у разі
порушення таких митних режимів,
встановлених митним законодавством;
особа, яка використовує, у тому числі
при ввезенні товарів на митну
територію України, податкову пільгу не
за цільовим призначенням та/або
всупереч умовам чи цілям її надання
згідно із цим Кодексом, а також будь-які
інші особи, що використовують
податкову пільгу, яку для них не
призначено.

Відповідно п. 181.1. ст. 181 Податкового
Кодексу України, разі якщо загальна
сума від здійснення операцій з
постачання товарів/послуг, що
підлягають оподаткуванню згідно з цим
розділом, у тому числі з використанням
локальної або глобальної комп'ютерної
мережі, нарахована (сплачена) такій
особі протягом останніх 12 календарних
місяців, сукупно перевищує 300000 гривень
(без урахування податку на додану
вартість), така особа зобов'язана
зареєструватися як платник податку у
контролюючому органі за своїм
місцезнаходженням (місцем проживання)
з дотриманням вимог, передбачених
статтею 183 цього Кодексу, крім особи,
яка є платником єдиного податку.

Також, відповідно до п. 183.1. ст. 183
Податкового Кодексу України, будь-яка
особа, що підлягає обов'язковій
реєстрації як платник податку, подає до
контролюючого органу за своїм
місцезнаходженням (місцем проживання)
реєстраційну заяву. У разі обов'язкової
реєстрації особи як платника податку
реєстраційна заява подається до
контролюючого органу не пізніше 10
числа календарного місяця, що настає за
місяцем, в якому вперше досягнуто
обсягу оподатковуваних операцій,
визначеного у статті 181 цього Кодексу.

Згідно п.201.6. ст. 201 Податкового Кодексу
України, податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

Тому, відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, а отже,
підстав для спростування доводів
позивача суд не знаходить можливим.

Отже, вищевказані висновки відповідача
є необґрунтованими, а податкове
повідомлення-рішення від № від
16.04.2014 р., є таким, що винесено
протиправно та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 8, 69, 70, 71, 72, 128, 158-163, 167, 2442 КАС
України, суд, -

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним і
скасувати податкове
повідомлення-рішення Тетіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області від
№ від 16.04.2014 р.

3. Копію постанови надіслати
сторонам.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Терлецька О.О.