Справа № 163/2140/14-а 2-а/163/59/14
Суддя: Шинкар Т.І.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року
Справа № 876/8887/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Шинкар Т.І.,

суддів
Большакової О.О., Пліша М.А.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Любомльському районі
Волинської області на постанову
Любомльського районного суду
Волинської області від 26 серпня 2014 року
у справі № 163/2140/14-а за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Любомльському районі Волинської
області про стягнення та перерахунок
соціальних виплат,-

В С Т А Н О В И В :

11.08.2014р. ОСОБА_1 звернулась з
адміністративним позовом в суд до
Управління Пенсійного фонду України в
Любомльському районі Волинської
області (надалі - Управління), просила
визнати неправомірними дії Управління
щодо відмови в перерахунку розміру
пенсії державного службовця;
зобов'язати Управління провести
перерахунок та виплату пенсії
державного службовця, шляхом включення
до заробітку, з якого визначався розмір
пенсії державного службовця сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
допомоги для вирішення
соціально-побутових проблем, оплати за
роботу в нічний час, індексації
заробітної плати, а також інші виплати
з яких сплачено збір на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування за період з 01 жовтня 2008
року по 30 вересня 2010 року; стягнути з
Державного бюджету України в користь
ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 73 грн. 08
коп.; допустити негайне виконання
постанови в межах не сплаченого за
місяць платежу.

Постановою Любомльського районного
суду Волинської області від 26.08.2014р.
позовні вимоги задоволено повністю.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції Управління подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Любомльського
районного суду Волинської області від
26.08.2014р. та прийняти нову, якою
відмовити в задоволені позову ОСОБА_1
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
відповідно до Листа Міністерства праці
та соціальної політики України
№03-3/2533-02-в від 05.05.2003р., згідно з ст.33
Закону України «Про державну службу»
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплат за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога та
грошова винагорода, передбачена
Постановою Кабінет Міністрів України
від 24.02.2003р. №212, не відносяться до інших
надбавок та не можуть включатись в
заробіток для обчислення пенсії
державним службовцям. Індексація
грошових доходів населення також не
входить до структури заробітної плати
державного службовця, виходячи зі
змісту ст.1 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення», ст.33 Закону України «Про
державну службу» та ст.2 Закону України
«Про оплату праці», а є лише повним або
частковим відшкодуванням подорожчання
споживчих товарів і послуг. Зазначив,
що спірні суми не були включено в
довідки, які подавала позивач для
призначення пенсії. Такі суми знайшли
своє відображення у довідці №04-849-05 від
09.07.2014р., яка видана на вимогу позивача
Державною фітосанітарною інспекцією
Волинської області, працівником якої
вона була, що судом не враховано.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги в їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково з наступних
підстав.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації
прав людини, п.4 ч.1 Європейської
Соціальної хартії та ч.3 ст.46
Конституції України випливає, що кожна
особа похилого віку має право на
справедливу і задовільну винагороду,
соціальний захист, за роки важкої праці
та шкідливих робіт, - яка є основним
джерелом існування для них самих та
їхніх сімей.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 працювала на посаді завідувача
пунктом - державного інспектора з
карантину рослин.

18 жовтня 2010 року позивачу призначено
пенсію за віком як державному
службовцю на підставі ст.37 Закону
України «Про державну службу» та
представлених позивачем довідок про
заробітну плату №03-1580-05 від 18.10.2010р. та
№03-1567-05 від 13.10.2010р.

23.07.2014р. позивач звернулась до
Управління з заявою про проведення
перерахунку призначеної пенсії з
включенням до заробітної плати, з якої
обчислюється пенсія, сум індексації,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових проблем та нічних,
на які нараховані страхові внески за
період з 01.10.2008р. по 30.09.2010р. відповідно
до довідки №04-849-05 від 09.07.2014р., яка
видана позивачу Державною
фітосанітарною інспекцією Волинської
області.

Проте листом Управління № 32/Ж-01 від
05.08.2014р. в такому перерахунку
відмовлено.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість оскаржуваної
постанови суду першої інстанції,
колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про
оплату праці» встановлено, що
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати до яких належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок
відповідно до ч.1 ст.66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно з статтею 37 цього Закону пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування. За
кожний повний рік роботи понад 10 років
на державній службі розмір пенсії
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90% заробітної
плати.

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Вказаний Закон не містить визначення
заробітної плати, на підставі якої
здійснюється розрахунок пенсії, однак
із змісту статті 40 цього Закону
вбачається, що з середньої заробітної
плати (доходу) повинні бути сплачені
страхові внески.

Окрім того, згідно ст. 1 Закону України
«Про індексацію грошових доходів
населення», індексація грошових
доходів населення - встановлений
законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів
населення є оплата праці (грошове
забезпечення) як грошовий дохід
громадян, одержаний ними в гривнях на
території України і який не має
разового характеру (частина перша
статті 2 Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення», пункт 2
Порядку проведення індексації
грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 липня 2003 року №
1078).

Додаткова заробітна плата - це
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій (частина
друга статті 2 Закону України «Про
оплату праці»).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією
заробітної плати працівників, входять
до складу фонду додаткової заробітної
плати згідно з підпунктом 2.2.7
Інструкції зі статистики заробітної
плати, затвердженої наказом
Держкомстату України від 13 січня 2004
року №5, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 27 січня 2004 року за
№114/8713.

Таким чином, індексація є складовою
частиною заробітної плати, оскільки є
додатковою заробітною платою та
грошовим доходом населення, який
згідно ст.66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» враховуються
при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Аналіз наведених положень дає підстави
колегії суддів для висновку, що
отримані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
застрахованої особи для обчислення
пенсії незалежно від того чи входять
вони до структури заробітної плати.
Таким чином, матеріальна допомога на
оздоровлення, для вирішення
соціально-побутових питань, винагорода
за вислугу років, оплата за роботу в
нічний час, індексація входять до
системи оплати праці державного
службовця.

Аналогічна правова позиція висловлена
Верховним Судом України у постанові
від 14.05.2013 року в справі № 21-125а13, яка з
врахуванням вимог ст.244-2 КАС України є
обов'язковою для врахування судами при
розгляді справ у подібних
правовідносинах.

Відповідно до довідки №04-849-05 від
09.07.2014р., яку позивач подавала до
Управління 23 липня 2014 року для
перерахунку пенсії вбачається, що в
«інші виплати» згідно цієї довідки
включено матеріальну допомогу на
оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань, оплату за
роботу в нічний час та індексацію.

Проте, задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції не врахував, що
при зверненні до Управління про
призначення пенсії позивачем
подавались довідки №03-1567-05 від 13.10.2010р.
та №158005 від 18.10.2010р. в яких матеріальна
допомога на оздоровлення і для
вирішення соціально-побутових питань,
оплата за роботу в нічний час та
індексація не були включені.

Вирішуючи питання захисту прав
позивача колегія суддів приходить до
переконання, що суми матеріальної
допомоги на оздоровлення та для
вирішення соціально-побутових питань,
оплату за роботу в нічний час,
індексація заробітної плати та інші
фактично отримані суми є складовими
заробітної плати та повинні бути
враховані при перерахунку пенсії проте
з 23.07.2014р. - моменту звернення до
Управління з заявою про проведення
такого перерахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст.201 КАС України
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права; вирішення не
всіх позовних вимог або питань.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції правильно по суті
вирішено справу, але із помилковим
застосуванням норм процесуального
права, що є підставою змінити постанову
суду.

Щодо судових витрат, то у відповідності
до вимог ст.94 КАС України, слід стягнути
з Державного бюджету України на
користь позивача 36,54 грн. судового
збору.

Керуючись ст. ст. 94, 160, 195, 197, 198, 201, 205, 206,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Любомльському районі Волинської
області задовольнити частково.

Постанову Любомльського районного
суду Волинської області від 26 серпня
2014року у справі № 163/2140/14-а, 2-а/163/59/14
змінити, виклавши другий абзац
резолютивної частини в такій редакції:

«Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Любомльському районі
Волинської області починаючи з 23 липня
2014 року провести, з врахуванням
виплачених сум, перерахунок та виплату
пенсії державного службовця ОСОБА_1,
шляхом включення до заробітку, з якого
визначався розмір пенсії державного
службовця, сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, допомоги для
вирішення соціально-побутових питань,
індексації заробітної плати, оплати за
роботу в нічний час, та інші виплати на
які нараховувався та був сплачений
збір на загальнообов'язкове пенсійне
страхування за період з 01 жовтня 2008
року по 30 вересня 2010 року».

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 36
грн. 54 коп. (тридцять шість гривень
п'ятдесят чотири копійок).

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.І. Шинкар

Судді
О.О.Большакова

М.А. Пліш