Справа № 806/8576/13-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2014 м. Київ
К/800/25728/14

Вищий адміністративний суд
України у складі: суддя-доповідач Кочан
В.М., судді Винокуров К.С. , Пасічник С.С. ,
розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Виконавчого комітету Житомирської
міської ради на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 31.01.2014р. та
ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 17.04.2014р. у
справі за позовом заступника прокурора
м. Житомира в інтересах
держави та ОСОБА_2 до Виконавчого
комітету Житомирської міської ради,
Комунального підприємства "Міський
інформаційний центр" про визнання
протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В
И В:

У серпні 2012 року заступник
прокурора м. Житомира в інтересах
держави та ОСОБА_2 звернулись до суду з
позовом до Виконавчого комітету
Житомирської міської ради,
Комунального підприємства "Міський
інформаційний центр" з вимогами про
визнання протиправними та скасування
рішень.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 31.01.2014р.,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 17.04.2014р.,
позов задоволено. Визнано
протиправними та скасовані рішення
Виконавчого комітету Житомирської
міської ради від 17.05.2012р. № 186 "Про
створення бази персональних даних
споживачів житлово-комунальних послуг"
від 18.07.2012р. №299 "Про розгляд протесту
прокуратури м. Житомира від 04.07.2012р. №
21/131".

У касаційній скарзі представник
Виконавчого комітету Житомирської
міської ради, посилаючись на порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, просить судові рішення
скасувати та відмовити у задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до ст. 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального і процесуального
права, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що оскаржуваним рішенням
Виконавчого комітету Житомирської
міської ради від 17.05.2012р. № 186 "Про
створення бази персональних даних
споживачів житлово-комунальних послуг"
вирішено:

1. Зобов'язати комунальні
виробничі житлові
ремонтно-експлуатаційні підприємства
(КВЖРЕП) № 1,3,5,6,8,9,11,13,14,15,16, ПП "КВЖРЕП-4"
та його дочірні підприємства,
комунальні підприємства:
"Житомиртеплокомуненерго",
"Житомирводоканал" та рекомендувати
ТОВ "КК Ком-Енерго-Житомир",
Житлово-будівельним кооперативам
(ЖБК)-1, ЖБК-2, ЖБК "Полісся", ЖБК "Космос",
об'єднанням співвласників
багатоквартирних будинків, ПАТ
"Житомиргаз", відділу РАЦС МУЮ,
Житомирському РЕМ;

п. 1.1. видати до 25.05.2012 року бази
персональних даних споживачів
житлово-комунальних послуг на сервер
комунального підприємства "Міський
інформаційний центр" Житомирської
міської ради та щотижня проводити їх
оновлення;

п. 1.2. забезпечити захист
інформації відповідно до
законодавства про захист персональних
даних.

2. Комунальному підприємству
"Міський інформаційний центр"
Житомирської міської ради розробити
порядок (механізм) передачі баз
персональних даних споживачів
житлово-комунальних послуг та
забезпечити його реалізацію з
підприємствами, встановленими у п. 1
рішення.

На вказане рішення прокурором м.
Житомира подано протест, в якому
зазначалось про відсутність правових
підстав для видачі відповідними
суб'єктами господарювання, вказаними у
п. 1 рішення, баз персональних даних
споживачів житлово-комунальних послуг
Комунального підприємства "Міський
інформаційний центр" Житомирської
міської ради, оскільки в результаті
такої передачі будуть порушені права
громадян міста, які визначені Законом
України "Про захист персональних
даних".

Рішенням Виконавчого комітету
Житомирської міської ради від 18.07.2012р.
№299 "Про розгляд протесту
прокуратури від 04.07.2012р. № 21/131" вказаний
протест відхилено.

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 2 ст. 32 Конституції
України не допускається збирання,
зберігання, використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди, крім випадків, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини, окрім того,
аналогічні положення закріплені в ч. 2
ст. 11 Закону України «Про інформацію»
(далі - Закон № 2657-XII).

Відповідно до положень ч.1 ст. 21
Закону №2657-XII інформація з обмеженим
доступом є конфіденційною, таємною та
службовою.

Частиною 2 ст. 21 Закону №2657-XII
передбачено, що конфіденційною є
інформація про фізичну особу, а також
інформація, доступ до якої обмежено
фізичною або юридичною особою, крім
суб'єктів владних повноважень.
Конфіденційна інформація може
поширюватися за бажанням (згодою)
відповідної особи у визначеному нею
порядку відповідно до передбачених нею
умов, а також в інших випадках,
визначених законом.

Конституційний Суд України в
Рішенні від 20.01.2012р. №2-рп/2012 (у справі
щодо офіційного тлумачення положень
ч.ч. 1,2 ст. 32, ч.ч. 2,3 ст.34 Конституції
України) вказав, що збирання,
зберігання, використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди державою, органами
місцевого самоврядування, юридичними
або фізичними особами є втручанням в її
особисте та сімейне життя. Таке
втручання допускається винятково у
випадках, визначених законом, і лише в
інтересах національної безпеки,
економічного добробуту та прав людини.

За змістом ст. 2 Закону України
"Про захист персональних даних" (далі -
Закон №2297-VI) суб'єктом персональних
даних є фізична особа, стосовно якої
здійснюється обробка її персональних
даних.

За правилами ст. 6 вказаного
Закону у разі зміни визначеної мети
обробки персональних даних суб'єктом
персональних даних має бути надана
згода на обробку його даних відповідно
до зміненої мети. Не допускається
обробка даних про фізичну особу без її
згоди, крім випадків, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.

Згода суб'єкта персональних даних
- будь-яке документоване, зокрема
письмове, добровільне волевиявлення
фізичної особи щодо надання дозволу на
обробку її персональних даних
відповідно до сформульованої мети їх
обробки (ч. 5 ст. 2 Закону №2297-VI).

Приймаючи оскаржуване рішення,
Виконавчий комітет Житомирської
міської ради фактично зобов'язував
володільців персональних даних
(КВЖРЕПи та інші юридичні особи)
поширити наявні в них персональні дані
шляхом їх передачі до КП "Міський
інформаційний центр" Житомирської
міської ради без згоди суб'єктів
персональних даних, що суперечить
вимогам ст. 14 Закону №2297-VI, якою
визначено, що поширення персональних
даних передбачає дії щодо передачі
відомостей про фізичну особу з баз
персональних даних за згодою суб'єкта
персональних даних.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, від суб'єктів персональних
даних не отримана згода на обробку і
використання їх персональних даних
Комунальним підприємством "Міський
інформаційний центр" Житомирської
міської ради.

Враховуючи те, що у Комунального
підприємства "Міський інформаційний
центр" Житомирської міської ради
відсутня згода від суб'єктів
персональних даних на обробку і
використання їх персональних даних та
те, що рішення Виконавчого комітету
Житомирської міської ради від 17.05.2012р.
№ 186 "Про створення бази персональних
даних споживачів житлово-комунальних
послуг" прийнято з метою сприяння в
діяльності комунальних підприємств
щодо забезпечення виконання
мешканцями міста вимог з оплати
наданих житлово-комунальних послуг,
ефективної координації служб
життєдіяльності міста на випадок
виникнення надзвичайних ситуацій та
ефективного використання
інформаційних ресурсів підприємств, що
надають житлово-комунальні послуги,
тобто не стосується випадків, коли
законодавчо дозволяється використання
конфіденційної інформації, суди
попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку про
протиправність вказаного рішення.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з
яким погодився і суд апеляційної
інстанції, правомірно задовольнив
позовні вимоги про скасування рішення
Виконавчого комітету Житомирської
міської ради від 17.05.2012р. № 186 та про
скасування рішення Виконавчого
комітету Житомирської міської ради від
18.07.2012р. № 299 щодо відхилення протесту
прокуратури від 04.07.2012р. № 21/131.

Доводи касаційної скарги про те, що
відсутність у Комунального
підприємства "Міський інформаційний
центр" Житомирської міської ради згоди
від суб'єктів персональних даних на
обробку і використання їх персональних
даних не підтверджена жодними
доказами не ґрунтуються на вимогах ч.2
ст.72 Кодексу адміністративного
судочинства України, оскільки в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Виконавчого комітету
Житомирської міської ради залишити без
задоволення, а постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
31.01.2014р. та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 17.04.2014р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, може
бути переглянута Верховним Судом
України з підстав і в порядку,
встановлених статтями 237-244 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя - доповідач
В.М. Кочан

судді
К.С. Винокуров

С.С. Пасічник