Справа № 804/3837/14
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 р. Справа № 804/3837/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Турлакової Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом управління
Пенсійного фонду України в м.Марганці
Дніпропетровської області до
Виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Марганці
Дніпропетровської області про
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду звернулось
управління Пенсійного фонду України в
м.Марганці Дніпропетровської області з
адміністративним позовом до
Виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Марганці
Дніпропетровської області з позовними
вимогами про: - визнання дій Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Марганці
Дніпропетровської області по відмові у
прийнятті до заліку відшкодування суми
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання
неправомірними; - зобов'язання
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Марганці
Дніпропетровської області
відшкодувати суму пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання на загальну суму 902,38 грн..

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
відповідач не прийняв до заліку
витрати за період січень-лютий 2014р. по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, померлого внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, сума витрат
Пенсійного фонду з виплати і доставки
вищезазначених пенсій. Вказаними діями
відповідача порушені вимоги Закону
України "Про пенсійне забезпечення" та
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, що
затверджений постановою правління
Пенсійного фонду України та правління
Фонду від 04.03.2003 р. № 5-4/4, яким
встановлено механізм погодження та
відшкодування таких витрат.

Відповідач адміністративний позов не
визнав, направив до суду письмові
заперечення, в яких просив у
задоволенні позову відмовити,
обґрунтовуючи свої доводи Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
зазначив, що підстави для отримання
пенсій у зв'язку з втратою
годувальника, визначених позивачем
особам, відсутні. Особові справи
вказаних осіб до відділення Фонду не
передавались, доказів наявності права
на отримання пенсії в зв'язку з втратою
годувальника позивач не надав.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
просила позов задовольнити з підстав,
визначених у позові та додаткових
поясненнях.

Представник відповідача до судового
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду повідомлений
належним чином.

З врахуванням вимог ч.6 ст.128 КАС України
суд ухвалив розглянути справу в
порядку письмового провадження.

Дослідивши чинне законодавство та
матеріали справи, суд доходить
наступних висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що відповідно до Актів
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за період січень-лютий
2014р., списків осіб яким виплачується
пенсія в разі втрати годувальника,
померлого внаслідок нещасного випадку
на виробництві або професійного
захворювання, та не прийняті до заліку
відшкодування витрат, понесених
управлінням Пенсійного фонду України в
м.Марганці Дніпропетровської області,
відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Марганці
Дніпропетровської області за
січень-лютий 2014р. по особам ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та складають 902,38 грн.

Так згідно списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання у січні - лютому 2014р. це:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 загальна сума
витрат по яким складається з основного
розміру пенсії 450 грн. та витрати на
виплату пенсії 1,19 грн., всього 451,19 грн.
за місяць, 901,38грн. за січень - лютий
відповідно.

Вказані суми були включені позивачем
до актів щомісячної звірки витрат по
особовим справам потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, до загальної суми витрат,
що підлягають відшкодуванню за період
з січня по лютий 2014р., проте відповідач
відмовився від прийняття до
відшкодування вказаних сум.

Судом також досліджені надані
позивачем письмові докази на
підтвердження обґрунтованості
включення до списків осіб яким
виплачується пенсія в разі втрати
годувальника, померлого внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, а саме: Розпорядження
№132696 від 20.09.2012р. про призначення
ОСОБА_4 пенсії по втраті годувальника,
Довідка по заробітній платі виданої
ОСОБА_4, заява ОСОБА_4 про переведення
пенсії з одного виду на інший, Довідка
ЖБК ОСОБА_4 від 14.09.2012р., Свідоцтво про
шлюб ОСОБА_4, свідоцтво про смерть
чоловіка ОСОБА_4, Акт №2/30 про нещасний
випадок на виробництві; Розпорядження
№123331 від 12.03.2013р. про призначення
ОСОБА_2 пенсії по втраті годувальника,
Довідка по заробітній платі виданої
ОСОБА_2, заява ОСОБА_2 про переведення
пенсії з одного виду на інший,
свідоцтво про смерть чоловіка ОСОБА_2,
Довідка ЖБК ОСОБА_2, Свідоцтво про шлюб
ОСОБА_2, Акт №4/75 про нещасний випадок на
виробництві, Розпорядження №125624 від
01.03.2012р. про призначення ОСОБА_3 пенсії
по втраті годувальника, Довідка по
заробітній платі виданої ОСОБА_3, заява
ОСОБА_3 про переведення пенсії з одного
виду на інший, свідоцтво про смерть
чоловіка ОСОБА_3, Довідка ЖБК ОСОБА_3 від
24.01.2012р., Свідоцтво про шлюб ОСОБА_3, Акт
№1/23 про нещасний випадок на
виробництві.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР
(у редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин; далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ, залежно
від страхового випадку, є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України. Відносини, що
виникають за зазначеними видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

1 січня 2004 року набрав чинності Закон
України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон № 1058-IV), який
частково дублює норми раніше
прийнятого, але ще чинного Закону
України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII
"Про пенсійне забезпечення" (далі -
Закон № 1788-XII).

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону
№ 1058-IV передбачено, що до приведення
законодавства України у відповідність
із цим Законом закони України та інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону. Положення
Закону № 1788-XII застосовуються в частині
визначення права на пенсію за віком на
пільгових умовах і за вислугу років.

Оскільки за змістом вищевказаної норми
дія Закону № 1788-XII не поширюється на
визначення права на пенсію у зв'язку з
втратою годувальника, ці відносини
регулюються Законом № 1058-IV.

Відповідно до частини восьмої статті 36
Закону № 1058-IV пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання,
призначаються відповідно до Закону №
1105-XIV.

Згідно зі статтею 33 зазначеного Закону
у разі смерті потерпілого право на
одержання щомісячних страхових виплат
(пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1
частини першої статті 21 цього Закону)
мають непрацездатні особи, які
перебували на утриманні померлого або
мали на день його смерті право на
одержання від нього утримання, а також
дитина померлого, яка народилася
протягом не більш як десятимісячного
строку після його смерті. Такими
непрацездатними особами є, серед
іншого, жінки, які досягли 55 років, і
чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони
не працюють.

Пунктом 5 частини першої статті 24
Закону № 1105-ХІV Фонд зобов'язано
співпрацювати з фондами з інших видів
соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом, передбачений статтею 21 Закону
№ 1105-ХІV.

Відповідно до цієї статті Фонд
зобов'язаний у встановленому законом
порядку своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у разі настання
страхового випадку.

Статтею 28 Закону № 1105-ХІV встановлено,
що страховими виплатами є грошові суми,
які згідно із статтею 21 цього Закону
Фонд виплачує застрахованому чи
особам, які мають на це право, у разі
настання страхового випадку. Зазначені
грошові суми, в тому числі, складаються
із страхової виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника.

Правлінням Пенсійного фонду України та
правлінням Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України прийнята спільна
постанова від 4 березня 2003 року №5-4/4,
якою затверджений Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (далі - Порядок), який
регулює порядок виконання норм Закону
№ 1105-ХІV.

Відповідно до пункту 2 Порядку
визначено механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Пунктом 5 Порядку визначено, що органи
Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа
місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та списку померлих осіб і
осіб, знятих з обліку з інших причин,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення звірку
витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у якому визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, подають його
відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що
Головні управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Згідно з пунктом 4 Порядку
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Таким чином, відповідач повинен
відшкодувати позивачу суми виплат, які
вказані в пункті 4 Порядку.

Щодо доводів зазначених відповідачем в
частині відсутності доказів права на
отримання пенсії в зв'язку з втратою
годувальника у ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
то доказами наданими позивачем,
наявними в матеріалах справи та
дослідженими судом, вони
спростовуються.

Так, як зазначено вище у відповідності
до приписів статті 33 Закону № 1105-ХІV у
разі смерті потерпілого право на
одержання страхових виплат мають лише
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання.

Зі змісту цієї норми вбачається, що
обов`язковою умовою, необхідною для
одержання щомісячних страхових виплат
(пенсій) по втраті годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, є відповідність її
отримувача визначеним статтею 33 Закону
№ 1105-ХІV критеріям. Зокрема пункт 2
частини другої цієї статті
непрацездатними особами визначає
непрацюючих жінок, які досягли віку 55
років.

Аналіз цих норм статті 33 Закону № 1105-ХІV
та фактичні обставини справи дають
підстави для висновку, що особи, яким
була виплачена пенсія по втраті
годувальника, відповідають
встановленим у статті 33 Закону № 1105-ХІV
вимогам, тому виплачені позивачем суми
цих пенсій підлягають відшкодуванню
йому відповідачем шляхом стягнення з
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Марганці
Дніпропетровської області суми 902,38
грн.

На підставі викладеного, суд приходить
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовної вимоги щодо
визнання дії Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Марганці
Дніпропетровської області по відмові у
прийнятті до заліку відшкодування суми
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання
неправомірними, а також, з урахуванням
наявності належних доказів, якими
підтверджено наявність підстав
нарахування пенсій в разі втрати
годувальника, померлого внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, необхідності
задоволення позовної вимоги щодо
зобов'язання Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Марганці
Дніпропетровської області
відшкодувати суму пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання на загальну суму 902,38 грн.
шляхом стягнення з Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Марганці
Дніпропетровської області визначеної
суми.

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в м.Марганці
Дніпропетровської області до
Виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Марганці
Дніпропетровської області про
зобов'язання вчинити дії - задовольнити
частково.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Марганці
Дніпропетровської області суму пенсій
у зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період січень-лютий
2014р., на загальну суму 902,38 грн.
(дев'ятсот дві гривні тридцять вісім
копійок).

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
та може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Н.В.
Турлакова