Справа № 823/2405/14
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
справа № 823/2405/14

12 год. 20 хв.
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Руденко А.В.,

при секретарі - Чемерин І.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1 (за
договором про надання правової
допомоги),

представника відповідача - Білоуса В.Ю.
(за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до державної податкової
інспекції у Черкаському районі
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Черкаського
окружного адміністративного суду з
позовом до держаної податкової
інспекції у Черкаському районі
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області, в якому просить
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
31.07.2014р. № .

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що оспорюване податкове
повідомлення- рішення було прийнято на
підставі акта позапланової
документальної невиїзної перевірки
ДПІ у Черкаському районі від 24.06.2014р. №
98/17-013/НОМЕР_2, яким встановлено, що
позивач не задекларував дохід,
отриманий у 2013 році у вигляді
додаткового блага від ПАТ «ВіЕйБі
Банк» у сумі 25674 грн. 19 коп., та не
сплатив податок на доходи фізичних
осіб в сумі 4091 грн. 01 коп. Однак, 25674 грн.
19 коп. є списаними з позивача
відсотками за користування кредитом та
штрафом, що нараховані позивачеві
банком за кредитним договором від
06.07.2007р., тому не є доходом у розумінні
Податкового кодексу України, у зв'язку
з чим оспорюване податкове
повідомлення-рішення є незаконним.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
просила задовольнити позов у повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні просив відмовити у
задоволенні позову, у наданих до суду
письмових запереченнях зазначив, що
актом перевірки від 24.06.2014р. №
98/17-013/НОМЕР_2 щодо своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати належних сум податків до
бюджету за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р.
встановлено, що позивач не подав
декларацію про майновий стан та доходи
громадян за 2013 рік, внаслідок чого
порушив п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу
України, та не сплатив податок на
доходи фізичних осіб у сумі 4091 грн. 01
коп., чим порушив пп.168.1.2 п. 168.1 ст. 168
Податкового кодексу України. Відтак,
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення є законним та
винесеним у відповідності до норм
чинного законодавства, а позовні
вимоги про його скасування
необґрунтованими і задоволенню не
підлягають.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши надані докази суд
прийшов до висновку про наявність
підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, що 06.07.2007р. між ПАТ
«ВіЕйБі Банк» (кредитор) та позивачем
(позичальник) був укладений кредитний
договір № 046/1.

02.10.2013р. до вищезазначеного кредитного
договору між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та
позивачем був укладений додатковий
договір № 1, відповідно до якого у разі
погашення заборгованості по основному
боргу в розмірі 6 832, 79 дол. США у строк до
12.10.2013р., банком здійснюється прощення
всіх інших видів заборгованості за
Основним договором.

У зв'язку з виконанням позивачем умов
додаткового договору від 02.10.2013р. № 1,
банком було надіслано повідомлення
позивачу про анулювання (прощено)
частини боргу за кредитним договором
від 06.07.2007р. № 046/1 у сумі 25674 грн. 19 коп.

Вказана обставина підтверджується
листом ПАТ «ВіЕйБі Банк» від 20.10.2014р. №
808, в якому визначено, що позивачу було
анульовано частину боргу за кредитним
договором в розмірі 25674 грн. 19 коп., з
яких відсотки за користування кредитом
становлять 21597 грн. 16 коп., та штраф
складає 4077 грн. 93 коп.

Актом про результати проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки гр. ОСОБА_3 щодо своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати належних сум податків до
бюджету за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р.
встановлено, що позивач не подав
декларацію про майновий стан та доходи
громадян за 2013 рік, внаслідок чого
порушив п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу
України, та не сплатив податок на
доходи фізичних осіб у сумі 4091 грн. 01
коп., чим порушив пп.168.1.2 п. 168.1 ст. 168
Податкового кодексу України.

На підставі вказаного акту перевірки
відповідач прийняв податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від
31.07.2014р. № , яким збільшив позивачу
грошове зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб, що сплачуються
фізичними особами за результатами
річного декларування у сумі 4091 грн. 01
коп. за основним платежем та 1192 грн. 75
коп. за штрафними санкціями, всього 5283
грн. 76 коп.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи, суд виходить з
наступного.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків, регулюються
Податковим кодексом України від
02.12.2010р. № 2755-VI (надалі за текстом - ПК
України).

Відповідно до пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК
України платником податку на доходи
фізичних осіб є фізична особа -
резидент, яка отримує доходи як з
джерела їх походження в Україні, так і
іноземні доходи.

Згідно з п. 163.1 ст. 163 Податкового
кодексу України об'єктом оподаткування
резидента є загальний місячний (річний)
оподатковуваний дохід; доходи з
джерела їх походження в Україні, які
остаточно оподатковуються під час їх
нарахування (виплати, надання);
іноземні доходи - доходи (прибуток),
отримані з джерел за межами України.

Згідно з абз. 1 п. 164.1 ст. 164 Податкового
кодексу України загальним
оподатковуваним доходом є будь-який
дохід, який підлягає оподаткуванню,
нарахований (виплачений, наданий) на
користь платника податку протягом
звітного податкового періоду.

Загальний місячний оподатковуваний
дохід складається із суми
оподатковуваних доходів, нарахованих
(виплачених, наданих) протягом такого
звітного податкового місяця (пп. 164.1.2. п.
164.1 ст. 164 Податкового кодексу України).

Згідно з пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164
Податкового кодексу України до
загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку включається дохід, отриманий
платником податку як додаткове благо
(крім випадків, передбачених статтею 165
цього Кодексу) у вигляді вартості
використання житла, інших об'єктів
матеріального або нематеріального
майна, що належать роботодавцю, наданих
платнику податку в безоплатне
користування, або компенсації вартості
такого використання, крім випадків,
коли таке надання зумовлено виконанням
платником податку трудової функції
відповідно до трудового договору
(контракту) чи передбачено нормами
колективного договору або відповідно
до закону в установлених ними межах;
вартості майна та харчування,
безоплатно отриманого платником
податку, крім випадків, визначених цим
Кодексом для оподаткування прибутку
підприємств.

Таким чином, об'єктом оподаткування
податком на доходи фізичних осіб є
дохід, одержаний платником податку на
доходи фізичних осіб як додаткове
благо.

Підпунктом 14.1.56 пункту 14.1 статті 14
Податкового Кодексу України
встановлено, що доходи - це загальна
сума доходу платника податку від усіх
видів діяльності, отриманого
(нарахованого) протягом звітного
періоду в грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах як на території
України, її континентальному шельфі у
виключній (морській) економічній зоні,
так і за їх межами.

Згідно з пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України додаткові блага - це
кошти, матеріальні чи нематеріальні
цінності, послуги, інші види доходу, що
виплачуються (надаються) платнику
податку податковим агентом, якщо такий
дохід не є заробітною платою та не
пов'язаний з виконанням обов'язків
трудового найму або не є винагородою за
цивільно-правовими договорами
(угодами), укладеними з таким платником
податку (крім випадків, прямо
передбачених нормами розділу IV цього
Кодексу).

Відповідно до п. 18.1 ст. 18 Податкового
кодексу України податковим агентом
визнається особа, на яку цим Кодексом
покладається обов'язок з обчислення,
утримання з доходів, що нараховуються
(виплачуються, надаються) платнику, та
перерахування податків до
відповідного бюджету від імені та за
рахунок коштів платника податків.

Згідно зі пп. 14.1.160 п. 14.1 ст. 14.1
Податкового кодексу України
податковим агентом щодо податку на
доходи фізичних осіб є юридична особа
(її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ), самозайнята
особа, представництво нерезидента -
юридичної особи, інвестор (оператор) за
угодою про розподіл продукції, які
незалежно від організаційно-правового
статусу та способу оподаткування
іншими податками та/або форми
нарахування (виплати, надання) доходу (у
грошовій або негрошовій формі)
зобов'язані нараховувати, утримувати
та сплачувати податок, передбачений
розділом IV цього Кодексу, до бюджету
від імені та за рахунок фізичної особи
з доходів, що виплачуються такій особі,
вести податковий облік, подавати
податкову звітність контролюючим
органам та нести відповідальність за
порушення його норм в порядку,
передбаченому статтею 18 та розділом IV
цього Кодексу.

Таким чином, додатковим благом є кошти,
які повинні бути виплачені платнику
податку, тобто позивачу, податковим
агентом, тобто ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

У листі від 20.10.2014р. № 808 ПАТ «ВіЕйБі
Банк» підтвердило, що з частини
анульованого боргу в розмірі 25674 грн. 19
коп. по кредитного договору від 06.07.2007р.
№ 046/1, 21697 грн. 16 коп. є відсотками за
користування кредитом, та 4077 грн. 03 коп.
штрафом.

Оскільки відсотки за користування
кредитом нараховуються як плата, яку
повинен сплатити позичальник банку, а
штраф нараховується за невиконане або
неналежно виконане зобов'язання за
кредитним договором, та повинні бути
сплачені позивачем на користь ПАТ
«ВіЕйБі Банк», їх списання (прощення) не
є доходом, одержаним як додаткове благо
у розумінні пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України, і як
наслідок не є об'єктом оподаткування
податком на доходи фізичних осіб.

Згідно пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового
кодексу України податкові декларації,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, подаються за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб - до 1
травня року, що настає за звітним, крім
випадків, передбачених розділом IV
цього Кодексу.

Оскільки списані відсотки за
користування кредитом та штраф не є
доходом позивача, обов'язок щодо
подання податкової декларації про
майновий стан та доходи громадян за 2013
у нього відсутній.

З огляду на вищенаведене, позовні
вимоги про скасування податкового
повідомлення-рішення від 31.07.2014р. №
є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до
державної податкової інспекції у
Черкаському районі Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 31.07.2014р.
№ задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
31.07.2014р. № про визначення
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб, що сплачуються за
результатами річного декларування, у
сумі 5283 (п'ять тисяч двісті вісімдесят
три) гривні 76 копійки, в тому числі 4091
(чотири тисячі дев'яносто одну) гривню 01
копійку за основним боргом та 1192 (одну
тисячу сто дев'яносто дві) гривні 75
копійок за штрафними (фінансовими)
санкціями.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 73
(сімдесят три) гривні 06 копійок
судового збору.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено
28.10.2014р.

Суддя
А.В. Руденко