Справа № 821/362/14
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/362/14

Категорія: 8.3.13 Головуючий в 1 інстанції:
Дубровна В.А. Судова колегія Одеського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

суддів - Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Скадовської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2014
року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Скадовської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Скадовської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області (далі ОДПІ) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від 18
червня 2012 року за № про
визначення податкового зобов'язання за
платежем орендна плата з фізичних осіб
у сумі 17608,20 грн. та від 03 червня 2013 року
за № про визначення податкового
зобов'язання за платежем орендна плата
з фізичних осіб у сумі 12542,83 грн..

В обґрунтування позовних вимог
зазначалось, що податковим
законодавством не передбачено
обов'язку платника податків сплачувати
розмір орендної плати за землю більший,
ніж це передбачено умовами укладеного
договору оренди земельної ділянки,
навіть у разі нормативного
встановлення до обумовленої договором
нормативно грошової оцінки земельної
ділянки відповідних коефіцієнтів. Крім
того, позивачем зазначено, що при
обчисленні орендної плати за землю
підстави для застосування коефіцієнту,
передбаченого Постановою КМУ від 31
жовтня 2011 року за №1185, відсутні,
оскільки база оподаткування
визначається виключно Податковим
кодексом України, який не містить вимог
про застосування коефіцієнту 1,756 до
показників нормативної грошової
оцінки землі.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2014
року позовні вимоги задоволено. Суд
визнав протиправними та скасував
податкові повідомлення-рішення від 18
червня 2012 року за № про
визначення податкового зобов'язання за
платежем орендна плата з фізичних осіб
у сумі 17608,20 грн. та від 03 червня 2013 року
за № про визначення податкового
зобов'язання за платежем орендна плата
з фізичних осіб у сумі 12542,83 грн..

Не погоджуючись з постановою суду, ОДПІ
подала апеляційну скаргу, в якій
зазначається, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволені позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
податковим органом було визначено
позивачу грошове зобов'язання з
орендної плати за землю за 2012 - 2013 роки
шляхом прийняття податкових
повідомлень - рішень: від 18 червня 2012
№ про визначення позивачу
грошового зобов'язання за платежем
орендна плата з фізичних осіб у сумі
17608,20 грн. з граничним строком сплати 29
серпня 2012 року та від 03 червня 2013
№ про визначення позивачу
грошового зобов'язання за платежем
орендна плата з фізичних осіб у сумі
12542,83 грн. з граничним строком сплати 25
серпня 2013 року, що і стало підставою для
звернення ОСОБА_2 з позовом до суду.

Вирішуючи справу та задовольняючи
вимоги, суд першої інстанції виходив з
того, що ініціативою вносити зміни до
договорів оренди землі наділена одна
зі сторін цих договорів, якою у справі,
що розглядається, є Чаплинська районна
державна адміністрація - орган
місцевого самоврядування, через яку
відповідною територіальною громадою
реалізовано право власності на
передані в оренду земельні ділянки, що
знаходяться у комунальній власності.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та
вважає їх правильними з огляду на
наступне.

Відповідно до п.п.14.1.147 п.14.1. ст.14
Податкового кодексу України (далі ПК
України) плата за землю -
загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності.

Згідно п.п. 288.1. та 288.4. ст.288 ПК України
підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування, які
укладають договори оренди землі,
повинні до 1 лютого подавати
контролюючому органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
переліки орендарів, з якими укладено
договори оренди землі на поточний рік,
та інформувати відповідний
контролюючий орган про укладення
нових, внесення змін до існуючих
договорів оренди землі та їх
розірвання до 1 числа місяця, що настає
за місяцем, у якому відбулися зазначені
зміни.

Розмір та умови внесення орендної
плати встановлюються у договорі оренди
між орендодавцем (власником) і
орендарем.

Договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування на
певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства (ст.13 Закону
України "Про оренду землі").

Положеннями ст.15 вказаного Закону
передбачено, що істотними умовами
договору оренди землі є, зокрема,
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату.

Згідно ст.21 Закону України "Про оренду
землі" орендна плата за землю - це
платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення
орендної плати за землю встановлюються
за згодою сторін у договорі оренди.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що між
позивачем (орендар) та Чаплинською
районною державною адміністрацією
(орендодавець) був укладений договір
оренди земельної ділянки від 17 вересня
2010 року, зареєстрований 17 вересня 2010
року за №4АА73000004 у Чаплинському
районному відділі Херсонської
регіональної філії Центру державного
земельного кадастру. Предметом
вказаного договору оренди є оренда
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
для ведення фермерського господарства
площею 42,2999 га, у тому числі ріллі 42,2999
га із земель запасу Іванівської
сільської ради Чаплинського району
Херсонської області, строком на 3 роки.

Пунктами 5, 9 вказаного договору
передбачено, що нормативно - грошова
оцінка земельної ділянки становить
501372,26 грн.. Орендна плата вноситься
Орендарем у грошовій формі та в розмірі
2 % від нормативної грошової оцінки, за 1
га на протязі одного року використання
237,06 грн., загальна річна плата
становить 10027,45 грн., орендна плата
сплачується щомісячно в розмірі 835,62
грн..

Крім того, згідно п.10, 11 договору оренди
обчислення розміру орендної плати за
землю здійснюється з урахуванням
індексу інфляції, розмір орендної
плати переглядається раз на три роки у
разі зміни умов господарювання,
передбачених договором; зміни розмірів
земельного податку, підвищення цін,
тарифів, у тому числі внаслідок
інфляції; погіршення стану орендованої
земельної ділянки не з вини орендаря,
що підтверджено документами; в інших
випадках, передбачених законом.

Також, відповідно до ч.1 ст.629 Цивільного
кодексу України (далі ЦК України)
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом (ч.1 ст.651 ЦК України).

Приймаючи до уваги положення ПК
України, ЦК України та Закону України
"Про оренду землі" можна дійти висновку,
що розмір, форма і строки (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до ПК України)
встановлюються в договорі оренди. Крім
того, підставою для нарахування
орендної плати за землю є також
відповідний договір оренди земельної
ділянки, а тому застосування ОДПІ при
обчисленні орендної плати за землю
коефіцієнту 1,756 до показників
нормативної грошової оцінки землі,
передбаченого Постановою КМУ від 31
жовтня 2011 року за №1185, колегія суддів
вважає протиправним та таким, що не
узгоджується з діючим податковим
законодавством, оскільки сторонами
договору оренди (позивач та Чаплинська
районна державна адміністрація) в
самому договорі при розрахунку
орендної плати не передбачено
застосування такого коефіцієнту 1,756.

Окремо колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що згідно ст.7.3. ПК
України будь-які питання щодо
оподаткування регулюються цим
Кодексом і не можуть встановлюватися
або змінюватися іншими законами
України, крім законів, що містять
виключно положення щодо внесення змін
до цього Кодексу та/або положення, які
встановлюють відповідальність за
порушення норм податкового
законодавства.

Відповідно до ст.2.1. ПК України зміна
положень цього Кодексу може
здійснюватися виключно шляхом
внесення змін до цього Кодексу.

Так, положеннями п.п. 271.1.1. п. 271.1. ст.271 ПК
України встановлено, що базою
оподаткування є: нормативна грошова
оцінка земельних ділянок з урахуванням
коефіцієнта індексації, визначеного
відповідно до порядку, встановленого
цим розділом.

Відповідно до п.23.1. ст.23 ПК України
базою оподаткування визнаються
конкретні вартісні, фізичні або інші
характеристики певного об'єкта
оподаткування.

База оподаткування - це фізичний,
вартісний чи інший характерний вираз
об'єкта оподаткування, до якого
застосовується податкова ставка і який
використовується для визначення
розміру податкового зобов'язання.

Отже, з наведеного вбачається, що для
визначення розміру податкового
зобов'язання з орендної плати за землю
податковий орган використовує
нормативну грошову оцінку земельних
ділянок та індексацію, а тому
застосування останнім показника
(коефіцієнт 1,756), який не передбачений
ПК України, а встановлений підзаконним
нормативно-правовим актом - постановою
КМУ № 1185 від 31 жовтня 2011 року "Про
внесення змін до Методики нормативної
грошової оцінки земель
сільськогосподарського призначення та
населених пунктів" є безпідставним.

Отже, враховуючи все вищевикладене,
колегія суддів приходить до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від 18
червня 2012 року за № та від 03
червня 2013 року за № є
правомірними, обґрунтованими, а самі
податкові рішення такими, що
підлягають скасуванню.

Постанова суду першої інстанції
викладена достатньо повно, висновки
обґрунтовані з посиланням на конкретні
норми Законів України та відповідають
чинному законодавству.

Також, колегія суддів не може
погодитися з посиланням апелянта на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
тому що всі процесуальні норми,
передбачені адміністративним
судочинством були виконані без
порушень прав кожної сторони при
розгляді справи.

За таких обставин, підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Скадовської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області -
залишити без задоволення, а постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2014
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: А.Г. Федусик Суддя:
Суддя: О.А. Шевчук Л.Є. Зуєва