Справа № 2-а-18261/11
Суддя: Полянчук Б. І.
Дата ухвалення: 2012-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2012 року
м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області Полянчук Б. І.
розглянувши матеріали
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Бердянську та Бердянському районі
Запорізької області про поновлення
пропущеного строку для звернення до
суду, визнання протиправною
бездіяльність УПФУ, зобов'язання
нарахувати суму недоплаченої пенсії
згідно Закону України «Про соціальний
захист дітей війни»,

встановив:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просить поновити пропущений строк для
звернення до суду, визнати
протиправною бездіяльність
відповідача щодо не нарахування йому
щомісячної доплати до пенсії в розмірі
30% мінімальної пенсії за віком як
«дитині війни»та зобов'язати
відповідача нарахувати недоплачену
надбавку до пенсії за період з 01.01.2011
року по день звернення до суду, з
подальшим щомісячним нарахуванням та
виплатою надбавки до пенсії.

У позовній заяві позивач посилається
на те, що він має статус «дитини
війни»відповідно до Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»має
право на отримання щомісячної доплати
до пенсії у розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком, як передбачено ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Відповідач надав заперечення на позов,
в якому просить суд в задоволенні
позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх доводів позивач
зазначив, що ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»застосовується лише для
визначення розмірів пенсій визначених
цим законом, і на правовідносини
визначені Законом України «Про
соціальний захист дітей війни»не
розповсюджується. У 2007 році.
передбачені були виплати лише дітям
війни, які є інвалідами, а в 2008 - 2010 роках
зазначені виплати здійснювалися у
розмірі 10% прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність на
підставі Постанови Кабінету Міністрів
України, оскільки на законодавчому
рівні не було вирішено питання щодо
фінансування цих виплат відповідно до
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Відповідно до ст.1832 КАС України суддя
розглядає справу в порядку скороченого
провадження. Розглянувши матеріали
справи, судом встановлено наступне.

Позивач має статус «Дитини війни», що
надає йому, відповідно до вимог ст.1
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни»№2195-IV від 18.11.2004 року, який
набрав чинності з 01.01.2006 року, право на
отримання пільг та державної
соціальної підтримки, встановлених цим
Законом.

Рішенням Конституційного Суду України
№6-рп від 09.07.2007 року визнані
неконституційним положення п.12 ст.71 та
ст.111 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік», що
призупиняли на 2007 рік дію ст.6 Закону №
2195-IV від 18.11.2004 року, а відповідно до
Рішення Конституційного Суду України
№10-рп від 22.05.2008 року визнані
неконституційним положення п.п.1,2 ст.41
Розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України».

Із заперечення вбачається, що виплата
позивачу підвищення до пенсії як
«дітям війни» з 01.10.2008 року
здійснювалася в розмірі 49,80 грн. на
підставі п.8 Постанови Кабінету
Міністрів України №530 від 28.05.2008 року
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян».

Разом з тим, розмір підвищення,
встановлений цією постановою,
суперечить ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», а тому
не може бути застосований за нормою ч.4
ст.9 КАС України, якою визначено, що у
разі невідповідності
нормативно-правового акту Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Таким чином, виходячи із загальних
засад пріоритетності законів над
підзаконними актами, для визначення
розміру виплати підвищення до пенсії
«дітям війни»підлягає застосуванню
норма ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

При відкритті провадження у справі
позовні вимоги за період з 01.01.2011 року
по 05.03.2011 року включно залишені без
розгляду ухвалою судді на підставі
ст.ст.99, 100 КАС України.

14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України №3491-VI
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік», який набрав чинності 19.06.2011 року.

Пунктом 7 ч.І зазначеного Закону
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік»доповнено п.4, яким встановлено, що
у 2011 році норми і положення ст.ст.39, 50, 51,
52, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», ст.ст.14,
22, 37 та ч.3 ст.43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб»застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Із аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 06.07.2011 року №745 «Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету»п.6 передбачено, що
дітям війни до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії,
підвищення проводиться у розмірі 49,8
грн. Зазначена вище Постанова Кабінету
Міністрів України набрала чинності
23.07.2011 року.

Згідно п.3 Прикінцевих положень Закону
України «Про державний бюджет на 2012
рік»норми і положення ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни»застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік.

Постановою Кабінету Міністрів України
№1381 від 28.12.2011 року «Про підвищення
рівня соціального захисту найбільш
вразливих верств
населення»установлено, що дітям війни
до пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, провадиться у розмірі 7%
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, для осіб, які втратили
працездатність.

За даних обставин, суд вважає
необхідним позовні вимоги
задовольнити частково, визнати
протиправною бездіяльність УПФУ щодо
нездійснення перерахунку та виплати
позивачу підвищення до пенсії
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»та
зобов`язати УПФУ нарахувати та
виплатити на користь позивача
недоплачене підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування»за період з 06.03.2011 року по
22.07.2011 року з урахуванням різниці, яка
була виплачена у цей період. Починаючи
з 23.07.2011 року набрала чинності
Постанова КМУ №745 від 06.07.2011 року, якою
визначений розмір підвищення до пенсії
дітям війни у розмірі 49,8 грн. Тобто
УПФУ, починаючи з 23.07.2011 року правомірно
виплачує позивачу підвищення до пенсії
у розмірі 49, 8 грн.

Вимоги в частині зобов'язання
відповідача в подальшому підвисити
розмір пенсії відповідно до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни»та здійснити відповідний її
перерахунок з дня винесення постанови,
не підлягають задоволенню з огляду на
те, що рішення суду не може прийматись
як застереження від будь-яких порушень,
та не може бути умовним, а розглядати
справу та приймати рішення на майбутнє,
приймаючи за наявні неіснуючі
порушення, суперечить чинному
законодавству.

За таких обставин, у задоволенні
позовних вимог, починаючи з 23.07.2011 року
і в подальшому, необхідно відмовити за
їх безпідставністю.

Керуючись ст.ст.158-163, 167, 256 КАС України,
ст.5-7 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
Законами України «Про державний бюджет
України на 2010 рік» та «Про державний
бюджет України на 2011 рік», суддя,

постановив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
м. Бердянську та Бердянському районі
Запорізької області щодо не
нарахування та невиплати ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки місто Бердичев
Житомирської області, що мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, за період з 06.03.2011 року
по 22.07.2011 року підвищення до пенсії
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
встановленої ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування».

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Бердянську та
Бердянському районі Запорізької
області здійснити перерахунок та
виплату на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки місто Бердичев Житомирської
області, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1,
за період з 06.03.2011 року по 22.07.2011 року
пенсії, підвищеної на 30% мінімальної
пенсії за віком згідно ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», встановленої ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування», з урахуванням
фактично здійснених виплат.

В задоволенні позовних вимог щодо
зобов'язання здійснити нарахування та
виплату підвищення до пенсії,
передбаченого ст.6 ЗУ «Про соціальний
захист дітей війни», починаючи з 23.07.2011
року і в подальшому - відмовити.

Постанова підлягає негайному
виконанню у межах суми стягнення за
один місяць.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів
з дня її проголошення.

У разі, якщо постанову було прийнято
без виклику сторін, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя