Справа № 813/4676/13-а
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року Справа № 876/15500/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Яворського І.О.,

суддів:
Кухтей Р.В., Клюби В.В.

за участі секретаря судового засідання
Сідельник Г.М.

з участю осіб:

позивача по справі: представника
ОСОБА_1

відповідача по справі: представника
Гурняк О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 29
листопада 2013 року по справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Буської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень №000321700/89/17-00 від
13.05.2013 року та №/1/17-00 від 07.06.2013
року,-

В С Т А Н О
В И В:

Позивач, фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3.), в червні 2013
року звернулася в суд з позовом до
Буської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень №000321700/89/17-00 від
13.05.2013 року та №/1/17-00 від 07.06.2013
року.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказує на те, що при проведенні
перевірки податковим органом та при
оформленні її результатів мало місце
не дотримання вимог податкового
законодавства, висновки акту перевірки
базуються на припущеннях і не
підтверджуються об'єктивними даними, а
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийнятті з
порушенням норм діючого законодавства
України, що є підставою для їх
скасування.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 29
листопада 2013 року в справі №813/4676/13а в
задоволенні позовних вимог було
відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням ФОП ОСОБА_3 подано апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 29
листопада 2013 року в справі №813/4676/13а та
прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги, апелянт зазначає, що ФОП ОСОБА_3
до моменту проведення перевірки
здійснено оплату ПДВ за період січень
2012 року - вересень 2012 року на загальну
суму 49 305,05 грн., що підтверджується
квитанціями, а отже податковий орган не
вправі був виносити податкове
повідомлення-рішення про визначення
податкового зобов'язання, оскільки
таке вже було визначено самостійно
платником податків та сплачено.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_3
необхідно задовольнити, а оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити. При цьому колегія суддів
виходить з наступних міркувань.

У період з 16 квітня 2013 року по 22 квітня
2013 року працівниками Буської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Львівській області було
проведено позапланову документальну
перевірку з питань правильності,
повноти нарахування та своєчасності
перерахування до бюджету податку на
додану вартість ФОП ОСОБА_3, за період з
01.01.2012 року по 31.12.2012 року.

За результатами перевірки складено акт
№66/17-00/НОМЕР_1 від 25.04.2013 року, висновках
якого встановлено порушення:

- п.181.1 ст.181, п.183.2 ст.183, ст.185, п.187.1 ст.187
Податкового кодексу України, в
результаті чого встановлено заниження
зобов'язання по податку на додану
вартість на суму 49 305 грн. в тому числі:
за січень 2012 року в сумі 6 837 грн., за
лютий 2012 року в сумі 5 883 грн., за
березень 2012 року в сумі 5 492 грн., за
квітень 2012 року в сумі 5 945 грн., за
травень 2012 року в сумі 6 658 грн., за
червень 2012 року в сумі 5 452 грн., за
липень 2012 року в сумі 6 169 грн., за
серпень 2012 року в сумі 6 420 грн., за
вересень 2012 року в сумі 449 грн.

Перевіркою встановлено, що платником
податку досягнуто обсягу
оподатковуваних операцій у 300 тис. грн.
у листопаді 2011 року. Відповідно до
вимог п. 181.1 ст. 180 Податкового кодексу
України, така особа зобов'язана
зареєструватися як платник податку на
додану вартість в органі державної
податкової служби за своїм
місцезнаходженням. Особа, що не
надсилає таку заяву, несе обов'язок з
нарахування та сплати цього податку, а
також відповідальність за його не
нарахуванням та несплату на рівні
особи, зареєстрованої як платник
податку, без права нарахування
податкового кредиту та отримання
бюджетного відшкодування. Починаючи з
01.12.2011 року ФОП ОСОБА_3 несе обов'язок з
нарахування та сплати податку на
додану вартість та відповідальність за
його невиконання.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 13.05.2013 року
№/89/17-00 про збільшення грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 73 957 грн. 50 коп.

Також, до позивача були застосовані
штрафні санкції по податку на додану
вартість відповідно до п.120.1 ст.120
Податкового кодексу України в сумі 1 530
грн., згідно податкового
повідомлення-рішення №/1/17-00 від
07.06.2013 року.

Відповідно до п. 181.1 ст.181 ПК України, у
разі якщо загальна сума від здійснення
операцій з постачання товарів/послуг,
що підлягають оподаткуванню згідно з
цим розділом, у тому числі з
використанням локальної або
глобальної комп'ютерної мережі,
нарахована (сплачена) такій особі
протягом останніх 12 календарних
місяців, сукупно перевищує 300000 гривень
(без урахування податку на додану
вартість), така особа зобов'язана
зареєструватися як платник податку у
контролюючому органі за своїм
місцезнаходженням (місцем проживання)
з дотриманням вимог, передбачених
статтею 183 цього Кодексу, крім особи,
яка є платником єдиного податку.

Перевіркою встановлено та цього не
заперечує ФОП ОСОБА_3, що за листопад 2011
року перебуваючи на загальній системі
оподаткування, перевищила обсяг
оподаткованих операцій у 300000 грн.

Згідно п. 183.1 ст.183 ПК України, будь-яка
особа, що підлягає обов'язковій
реєстрації чи прийняла рішення про
добровільну реєстрацію як платника
податку, подає до контролюючого органу
за своїм місцезнаходженням (місцем
проживання) реєстраційну заяву.

Відповідно до п. 183.2 ст.183 ПК України, у
разі обов'язкової реєстрації особи як
платника податку реєстраційна заява
подається до контролюючого органу не
пізніше 10 числа календарного місяця, що
настає за місяцем, в якому вперше
досягнуто обсягу оподатковуваних
операцій, визначеного у статті 181 цього
Кодексу.

ФОП ОСОБА_3 подала заяву про взяття на
облік платника податку на додану
вартість до податкового органу лише
05.09.2012 року та отримала свідоцтво
платника податку на додану вартість
11.09.2012 року

Згідно ст. 183.10 ст. 183 ПК України, будь-яка
особа, яка підлягає обов'язковій
реєстрації як платник податку, і у
випадках та в порядку, передбачених
цією статтею, не подала до
контролюючого органу реєстраційну
заяву, несе відповідальність за не
нарахування або несплату цього податку
на рівні зареєстрованого платника без
права нарахування податкового кредиту
та отримання бюджетного відшкодування.

Судом з'ясовано, що сума податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість, яка підлягала перерахуванню
до державного бюджету становила 49 305,00
грн.

Матеріалами справи стверджується, що
до моменту проведення перевірки
податковим органом ФОП ОСОБА_3 було
здійснено оплату ПДВ за період січень
2012 року - вересень 2012 року на загальну
суму 49 305,05 грн., що підтверджується
квитанціями №ПН29189 від 15 жовтня 2012 року
на суму 20 000,00 грн., №ПН40992 від 19
листопада 2012 року на суму 14 305,05 грн.,
№ПН3679 від 16 листопада 2012 року на суму 10
000,00 грн., №39 від 07 листопада 2012 року на
суму 5 000,00 грн.

Відповідно до п. 54.1 статті 54 ПК України
крім випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

А згідно п. 54.3 статті 54 ПК України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, зокрема якщо:

- платник податків не подає в
установлені строки податкову (митну)
декларацію;

- дані перевірок результатів
діяльності платника податків, крім
електронної перевірки, свідчать про
заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Пунктом 46.1 статті 46 ПК України
визначено, що податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно п. 203.1 ст. 203 ПК України, податкова
декларація подається за базовий
звітний (податковий) період, що
дорівнює календарному місяцю, протягом
20 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

В п. 52.6 статті 52 ПК України зазначено, що
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
проводить періодичне узагальнення
податкових консультацій, які
стосуються значної кількості
платників податків або значної суми
податкових зобов'язань, та затверджує
наказом узагальнюючі податкові
консультації, які підлягають
оприлюдненню, у тому числі за допомогою
Інтернет-ресурсів.

А п.53.1 ст. 53 ПК України встановлено, що
не може бути притягнуто до
відповідальності платника податків,
який діяв відповідно до податкової
консультації, наданої йому у письмовій
або електронній формі, а також
узагальнюючої податкової
консультації, зокрема, на підставі
того, що у майбутньому така податкова
консультація або узагальнююча
податкова консультація була змінена
або скасована.

Згідно узагальнюючої податкової
консультації щодо окремих питань,
пов'язаних з обов'язковою реєстрацією
осіб як платників податку на додану
вартість, затвердженою наказом ДПС
України від 06.07.2012 року №588, особа, яка
не зареєстрована як платник податку на
додану вартість, не має права подавати
податкові декларації з податку на
додану вартість, але може самостійно
сплатити обраховану суму податку на
додану вартість. При цьому штрафи за
неподання податкових декларацій з
податку на додану вартість до такої
особи не застосовуються.

Як видно з матеріалів справи, позивач
не подавала податкових декларацій з
податку на додану вартість, оскільки
діяла відповідно до вказаної вище
податкової консультації, а тому
накладення штрафу за неподання
податкової консультації в цьому
випадку є невірним, як невірним є
визначення податкового зобов'язання за
неподання податкової декларації з
податку на додану вартість, оскільки
такий обов'язок відсутній до моменту
реєстрації платником податку на додану
вартість.

На думку колегії суддів визначення
податкового зобов'язання податковим
органом за наслідками проведення
перевірки платника податків також є
неможливим, оскільки як зазначалось
вже вище, платником податків до моменту
перевірки таке податкове зобов'язання
вже було сплачено.

Колегія суддів в цій справі звертає
увагу крім того на таке.

Відповідно до пп. 57.1 ст. 57 ПК України
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вже зазначалось раніше, у випадку
коли такий платник не несе обов'язку
подання податкової декларації, він
лише зобов'язаний сплачувати належне
податкове зобов'язання, у строки
визначені нормами ПК України.

Відповідно до статті 126 ПК України у
разі якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
та/або авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних
днів включно, наступних за останнім
днем строку сплати суми грошового
зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків
погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30
календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

Отже з огляду на наведену норму, в
спорі, що виник і вирішується судом,
позивача, як особу, яка зобов'язана
зареєструватися платником податку на
додану вартість і не зробила цього,
однак сплатила самостійно узгоджену
суму податкового зобов'язання, можна
було притягнути до відповідальності
лише за порушення строків сплати
самостійно узгодженого податкового
зобов'язання.

З огляду на наведене апеляційні вимоги
є аргументованими, а тому їх необхідно
задовольнити.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1
ст.198, ст.202, ч.2 ст.205, ст.207, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С
Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 задовольнити,
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 29
листопада 2013 року в справі №813/4676/13а -
скасувати та прийняти нову постанову,
якою адміністративний позов
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Буської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області №000321700/89/17-00 від 13.05.2013 року,
яким визначено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість в сумі 49 305,00 грн. та
штрафними (фінансовими) санкціями в
сумі 24 652,05 грн.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Буської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області №/1/17-00 від 07.06.2013 року,
яким визначено суму грошового
зобов'язання за штрафними (фінансовими)
санкціями в сумі 1 530,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили, а у разі
складення постанови в повному обсязі,
відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з
дня складення постанови в повному
обсязі.

Головуючий
І.О. Яворський

Судді
Р.В. Кухтей

В.В. Клюба