Справа № 0907/2а-10902/11
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року Справа № 9104/42654/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську на постанову
Івано-Франківського міського суду від
30 березня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську про
визнання неправомірною відмови та
зобов'язання провести перерахунок та
виплату державної та додаткової
пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 16.08.2010 року звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську в якому
просила визнати неправомірною відмову
відповідача, зобов'язати останнього
провести перерахунок та виплату
призначеної державної пенсії
відповідно до ст. ст. 50, 54, ч. 4 ст. 67
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з 01.01.2005 року не менше 6
мінімальних пенсій за віком, а також
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю - 50% мінімальної пенсії за
віком, виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком, визначеної відповідно
до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням виплачених
сум.

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 30 березня 2011 року позовну
заяву за період з 01.01.2005 року по 15.08.2009
року - залишено без розгляду.

Постановою Івано-Франківського
міського суду від 30 березня 2011 року,
позов задоволено частково, визнано
неправомірною відмову управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську, зобов'язано
відповідача провести перерахунок та
виплатити позивачу, як інваліду ІІІ
групи, захворювання якої пов'язане з
роботами по ліквідації наслідків на
ЧАЕС, державну та додаткову пенсії
починаючи з 16.08.2009 року відповідно до
вимог ч. 1 ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеному Законом України про
державний бюджет України на відповідні
роки, за мінусом частково проведених
виплат основної та додаткової пенсії
за оспорюваний період, в задоволені
решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську оскаржило його в
апеляційному порядку, вважає, що
постанова суду прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

В апеляційній скарзі зазначає, що
згідно ч. 4, 5 ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» розмір
пенсії інваліду ІІІ групи не може бути
нижчим, ніж 6 мінімальних пенсій за
віком. Порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання внаслідок
Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України ( Стаття 54 із змінами, внесеними
від 01.07.92р.). Відповідно до п. 6 Постанови
Кабінету Міністрів України від 03.01.2002
року №1 «Про підвищення розмірів
пенсій та інших соціальних виплат
окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету»
пенсії призначені відповідно до ч. 4 ст.
54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» обчислюється із
розрахункової величини 19 гривень 91 коп.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 30.05.1997 року № 523 «Про затвердження
нового порядку обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій в
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
встановлено, що пенсії по інвалідності
учасникам аварії можуть визначатися із
заробітку, одержаного в зоні
відчуження, в розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством.

Також апелянт зазначає, що твердження
позивача щодо застосування як базової
величини для перерахунку пенсії
відповідно до ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» -
мінімальної пенсії за віком
ґрунтується на помилковому твердженні
норм матеріального права, якими
врегульовані спірні правовідносини,
оскільки за ч. 4 ст. 54 Закону порядок
обчислення пенсії за даною нормою
визначається Кабінетом Міністрів
України, що і було передбачено
наведеними вище постановами, які не
визнані у встановленому порядку
такими, що не підлягають до
застосування чи є такими, що скасовані.
Таким чином, питання обчислення
розміру пенсій по інвалідності
учасникам ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС, у відповідності до Закону,
регулюються постановами уряду, в яких
відсутнє посилання на визначення
мінімального розміру пенсії
відповідно до положень Закону України
про бюджет.

Виходячи із вище наведеного просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким у задоволені адміністративного
позову відмовити в повному обсязі.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1, як особі, яка віднесена до 1
категорії осіб-ліквідаторів наслідків
аварії на ЧАЕС, інваліду ІІІ групи
призначено державну пенсію та
додаткову пенсію за шкоду, завдану
ушкодженням здоров'я за Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розглядаючи спір суд першої інстанції
вірно зазначив, що ст. ст. 49, 50. ч.4 ст.54.ч.3
ст. 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначено, що розмір
державної пенсії інваліда ІІІ групи,
інвалідність якого пов'язана з
наслідками аварії на Чорнобильській
АЕС не може бути нижчим, ніж 6
мінімальних пенсій за віком, а розмір
додаткової пенсії повинен відповідати
50% від мінімальної пенсії за віком і що
ці виплати повинні здійснюватися
незалежно від заробітку, пенсії чи
іншого доходу інваліда. Мінімальна
пенсія-прожитковий мінімум для осіб, що
втратили працездатність призначається
на момент виплати пенсії згідно із
Законом про Державний бюджет України і
не може коригуватися іншими
нормативно-правовими актами, на які
посилається представник відповідача.
Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до ст.54 цього закону, а також
розмір додаткової пенсії, за шкоду,
завдану здоров"ю. перерахунок пенсії
проводиться з дня встановлення нового
прожиткового мінімуму, визначеного
законом України про Держаний бюджет
України на відповідний період.
Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 положення п. п. 12, 15
п. 28 Розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», які
викладено в новій редакції, ст. 50 та 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визнані
неконституційними. За змістом п. п. 5, 6
наведеного Рішення положення закону,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
рішення, яке має преюдиційне значення
для судів загальної юрисдикції при
розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та Закону України Про внесення змін до
деяких законодавчих актів»

Суд першої інстанції правильно вважав,
що виходячи з загальних засад
пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами, при визначенні
розміру пенсії позивачу застосуванню
підлягає ч. 1 ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Однак, розглядаючи спір, суд першої
інстанції не вірно застосував вимоги ч.
2 ст. 99 КАС України згідно якої для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод чи інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який обчисляється з дня коли
особа дізналась або повинна була
дізнатись про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів, а згідно ч.1 ст. 100
КАС України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Враховуючи вище викладене, приймаючи
до уваги дату звернення позивача до
суду із розглядуваним позовом
(16.08.2010року), відсутність поважних
причин для поновлення строку, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
позовні вимоги в частині з 15.08.2009 року
по 15.02.2010 року включно слід залишити без
розгляду.

Стосовно решти позовних вимог, то
колегія суддів вважає, що такі
підлягають задоволенню починаючи з
16.02.2010 року.

З урахуванням вище наведеного колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги являються суттєвими і складають
підстави для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм процесуального права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, а також має місце
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст. 160, ст.197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст.
202, ст. 203, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України,
суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську задовольнити
частково, скасувати постанову
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 30
березня 2011 року у справі № 2а-10902/11.

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати відмову управління Пенсійного
фонду України в м. Івано-Франківську
щодо невиплати ОСОБА_1 як особі,
віднесеній до категорії 1, інваліду ІІІ
групи внаслідок Чорнобильської
катастрофи, основної пенсії в розмірі
не менше 6 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком згідно ст.
ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» неправомірною.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Івано-Франківську
нараховувати та виплачувати ОСОБА_1, як
особі, віднесеній до категорії 1,
інваліду ІІІ групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи, основної
пенсії в розмірі не менше 6 мінімальних
пенсій та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком згідно ст.
ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» починаючи з 16 лютого 2010
року до виникнення обставин, з якими
закон пов'язує виникнення, зміну чи
припинення спірних правовідносин, із
врахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

Позовні вимоги за період з 15.08.2009 року
по 15.02.2010 року включно залишити без
розгляду.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин