Справа № 2а-0308/1559/12,0308/19564/12
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року
м.Львів Справа №
876/4027/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Коваля Р.Й.,

суддів
Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.

з участю секретаря судового засідання
Малетич М.М.,

позивача
ОСОБА_2,

представника позивача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Луцькому районі Волинської області на
постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 20 грудня 2012
року в адміністративній справі №
0308/19564/2012, провадження № 2а/0308/1559/2012 за
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в Луцькому
районі Волинської області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити дії,

В С Т А Н О В И
В :

У листопаді 2012 року ОСОБА_2 звернулася
до Луцького міськрайонного суду
Волинської області із вказаним
позовом, у якому зазначила, що вона є
громадянкою України, з 1996 року
отримувала пенсію за вислугу років і
перебувала, у зв'язку з цим, на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Луцькому районі Волинської області
(далі - УПФУ в Луцькому районі). У квітні
2001 року вона виїхала на постійне місце
проживання до США, у зв'язку з чим її
було знято з обліку за місцем
постійного проживання як отримувача
пенсії, а також виплачено пенсію за
період з 01.05.2001 року по 31.10.2001 року.

У квітні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
відповідача із заявою про поновлення
виплати пенсії і з дня звернення
виплату пенсії їй було поновлено.

У червні 2012 року вона звернулася до
відповідача з письмовим зверненням про
виплату їй пенсії за період з 01.11.2001 р.
по 26.04.2012 р., проте в задоволенні цих
вимог їй було відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням
пенсійного органу, позивач просила суд
визнати дії УПФУ в Луцькому районі щодо
відмови у виплаті пенсії за період з
01.11.2001 р. по 26.04.2012 р. неправомірними;
визнати за нею право на пенсію за
вислугу років; зобов'язати відповідача
призначити та виплатити їй пенсію за
вислугу років за вказаний вище період.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 20 грудня 2012
року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії УПФУ в
Луцькому районі щодо відмови в
поновленні виплати ОСОБА_2 пенсії за
вислугу років з 07.10.2009 р. по 26.04.2012 р.

Зобов'язано УПФУ в Луцькому районі
нарахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію
за віком з 07.10.2009 р. по 26.04.2012 р.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись із прийнятою
постановою, її оскаржило УПФУ в
Луцькому районі, яке вважає, що рішення
винесене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
без урахування всіх суттєвих обставин
справи. Тому, з підстав, викладених в
апеляційній скарзі, просило скасувати
постанову суду першої інстанції і
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
рішенням Конституційним Судом України
від 07.10.2009 р. № 1-32/2009 визнані
неконституційними положення пункту 2
частини першої статті 49, друге речення
статті 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», якими визначалося, що під
час перебування за кордоном пенсія
виплачується у тому разі, якщо це
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України;
вказане рішення є безумовною підставою
для поновлення позивачу виплати
пенсії. Проте, незважаючи на таке
правове положення, відповідач
неправомірно не поновив виплату
позивачу раніше призначеної пенсії за
вислугу років.

Проте, колегія суддів апеляційного
суду вважає такі висновки суду першої
інстанції помилковими.

Питання виплати пенсії особам, які
виїхали на постійне місце проживання
за кордон, регламентується Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 09
липня 2003 року № 1058-IV.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
49 цього Закону виплата пенсії
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Так як міжнародних договорів між
Україною та США стосовно призначення
та виплати пенсії не укладалося,
припиняючи виплату пенсії ОСОБА_2 у
зв'язку з її переїздом на постійне
місце проживання до США, УПФУ в
Луцькому районі діяло відповідно до
вимог законодавства, що було чинним на
момент виникнення спірних
правовідносин.

Проте, рішенням Конституційного Суду
України від 07.10.2009 р. у справі № 1-32/2009
визнано такими, що не відповідають
Конституції України, положення пункту 2
частини 1 статті 49, другого речення
статті 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до статті 152 частини 2
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

З огляду на зазначене, положення пункту
2 частини 1 статті 49 та друге речення
статті 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» втратили чинність з 07
жовтня 2009 року, тобто від дати
прийняття рішення Конституційним
Судом України № 25-рп/2009.

Відповідно до частини 2 статті 49 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
поновлення виплати пенсії
здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду протягом 10 днів після з'ясування
обставин та наявності умов для
відновлення її виплати.

Так, постановою правління Пенсійного
фонду України, який є центральним
органом виконавчої влади, 25 листопада
2005 року за № 22-1 затверджений Порядок
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 27 грудня
2005 року за № 1566/11846.

Цим Порядком передбачено, що заява про
призначення (поновлення) пенсії
подається заявником особисто або через
представника, який діє на підставі
виданої йому довіреності, посвідченої
нотаріально, безпосередньо до органу,
що призначає пенсію, за місцем
проживання (реєстрації). Днем звернення
за пенсією вважається день приймання
органом, що призначає пенсію, заяви про
призначення, перерахунок, відновлення
або переведення з одного виду пенсії на
інший. Якщо заява пересилається поштою
(крім випадків призначення (поновлення)
пенсій), днем звернення за пенсією
вважається дата, що зазначена на
поштовому штемпелі місця відправлення
заяви (п.5 Порядку).

Зважаючи на відсутність іншого
нормативно-правового акту, що регулює
порядок відновлення виплати пенсії
особам, які виїхали на постійне місце
проживання за межі України,
застосуванню підлягають приписи
діючого Порядку № 22-1, відповідно до
яких для поновлення виплати пенсії
особа має подати заяву особисто або
через представника, який діє на
підставі довіреності, посвідченої
нотаріально.

Поновлення виплати раніше призначеної
пенсії здійснюється за документами, що
є у пенсійній справі та відповідають
вимогам законодавства, що діяло на
момент призначення цього виду пенсії
(п.15 Порядку).

Не пізніше 10 днів після надходження
заяви з необхідними для призначення,
перерахунку, переведення з одного виду
пенсії на інший та поновлення раніше
призначеної пенсії документами орган,
що призначає пенсію, розглядає подані
документи та приймає рішення щодо
призначення, перерахунку, переведення
з одного виду пенсії на інший та
поновлення раніше призначеної пенсії
(п.39 Порядку).

Суд апеляційної інстанції не заперечує
того, що проживаючи в США, позивач, як
громадянин України, мала такі ж самі
конституційні права, як й інші
громадяни цієї держави, оскільки
Конституція України та пенсійне
законодавство України не допускають
обмеження права на соціальний захист,
зокрема права на отримання пенсії за
ознакою місця проживання.

Проте, помилковим є висновок суду
першої інстанції, що виплата пенсії
ОСОБА_2 підлягає поновленню з моменту
набрання чинності рішенням
Конституційного Суду України від 07.10.2009
року № 25 рп/2009, тобто з 7 жовтня 2009 року.

Підставою для поновлення пенсії,
відповідно до зазначених вище норм
законодавства, є заява особи про це до
пенсійного органу.

Виходячи з наведеного, поновлення
призначеної пенсії позивачу підлягає
не з дати ухвалення вищенаведеного
рішення Конституційного Суду України,
а з дати звернення до відповідача про
поновлення раніше призначеної пенсії.

Із матеріалів справи видно, що ОСОБА_2
звернулася до відповідача із заявою
про поновлення виплати пенсії у квітні
2012 року і з дня звернення виплату
пенсії їй було поновлено; підстави для
поновлення виплати пенсії за
попередній період відсутні.

Відповідно до статті 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Згідно зі статтею 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

За таких умов, вимоги позивача не
грунтуються на законних підставах,
тому постанову суду першої інстанції
необхідно скасувати і прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 відмовити.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202, 205
ч.2, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В
И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Луцькому
районі Волинської області
задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 20 грудня 2012
року в адміністративній справі №
0308/19564/2012, провадження № 2а/0308/1559/2012
скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Луцькому районі Волинської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
постанови у повному обсязі.

Головуючий суддя
Р.Й.Коваль

Судді
В.В.Гуляк

Н.М.Судова-Хомюк

Постанова складена у повному обсязі 20
жовтня 2014 року.