Справа № 697/1904/14-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Хорошун О.В. Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

розглянувши у порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Каневі та Канівському районі про
визнання неправомірними дій,
зобов'язання перерахування та виплати
недоплачених сум пенсії, за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в м. Каневі та
Канівському районі на постанову
Канівського міськрайонного суду
Черкаської області від 05.08.2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Каневі та Канівському районі про
визнання неправомірними дій,
зобов'язання перерахування та виплати
недоплачених сум пенсії.

Позов мотивовано тим, що при
перерахунку пенсії ОСОБА_2 не було
враховано отриману за період з 01.04.2009
року по 01.04.2014 року матеріальну
допомогу на оздоровлення в сумі 30075,78
грн. та індексацію заробітної плати в
сумі 7601,08 грн., з яких відповідно до
чинного законодавства проведені
відповідні відрахування на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Постановою Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від 05.08.2014
року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову, як таку, що
прийнята з порушенням норм
матеріального права та винести нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

В судове засідання учасники процесу не
з'явились, повідомлені належним чином
про час та місце апеляційного розгляду,
що не перешкоджає вирішенню спірного
питання відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС
України.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що постанову суду слід залишити
без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що з
04.12.2008 року ОСОБА_2 рахується
пенсіонером та отримує пенсію
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

25.04.2014 року у зв'язку із звільненням
вона звернулася з заявою до Управління
пенсійного фонду в м. Каневі та
Канівському районі для проведення
перерахунку призначеної їй пенсії.

У липні 2014 року, при ознайомленні з
пенсійною справою, позивачу стало
відомо, що при перерахунку її пенсії не
було враховано отриману за період з
01.04.2009 року по 01.04.2014 року матеріальну
допомогу на оздоровлення в сумі 30075,78
грн. та індексацію заробітної плати в
сумі 7601,08 грн., з яких відповідно до
чинного законодавства проведені
відповідні відрахування на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

У зв'язку з цим вона звернулася до
відповідача з заявою про перерахунок
раніше призначеної пенсії. До заяви
додала довідку «Про складові
заробітної плати (за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців підряд
перед зверненням за пенсією)».

22.07.2014 року листом вих. №1051П.10
Управління ПФУ в м. Канів та
Канівському районі повідомило, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та індексація не включаються до
заробітку, оскільки є одноразовими
виплатами та не включені до переліку
складових заробітної плати.

Не погоджуючись з відмовою відповідача
у здійсненні перерахунку пенсії
позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України
«Про державну службу», пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків суми їх заробітної
плати, з якої було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 01.01.2011 року -
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 01.01.2011 року -
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 37-1 Закону,
перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Таким чином, з наведених положень
вбачається, що призначення державному
службовцю пенсії та її перерахунок
здійснюється з сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про оплату праці» заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором роботодавець виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Згідно положень ч.2 ст. 33 Закону України
«Про державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Враховуючи вищевикладене, матеріальна
допомога та суми індексації входять до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Ст. 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема, до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно із
зазначеним Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, перевагу мають спеціальні
норми, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії, за наведених
обставин ст. 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та ст. 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна правова позиція висловлена
Верховним Судом України у постановах
від 20.02.2012 року та 14.05.2013 року.

З урахуванням наведених норм та
обставин справи, суд апеляційної
інстанції вважає, що дії відповідача
щодо відмови у перерахунку пенсії є
неправомірними, оскільки при
нарахуванні та виплаті позивачу
матеріальної допомоги на оздоровлення
та сум індексації страхові внески або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування були сплачені, а отже
наведені складові заробітної плати
повинні враховуватися при обчисленні
(перерахунку) пенсії.

Доводи, наведені відповідачем в
апеляційній скарзі, викладеного не
спростовують, а тому колегією суддів
відхиляються.

Перевіривши мотивування судового
рішення та доводи апеляційної скарги,
відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо справедливого судового
розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України,
відповідно до якої суд застосовує
принцип верховенства права з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини,
судова колегія вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку
стосовно задоволення позову, через що
постанову суду першої інстанції слід
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 12, 41, 160, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України «Про
судове рішення в адміністративній
справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Каневі та
Канівському районі на постанову
Канівського міськрайонного суду
Черкаської області від 05.08.2014 року по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Каневі та Канівському
районі про визнання неправомірними
дій, зобов'язання перерахування та
виплати недоплачених сум пенсії -
залишити без задоволення.

Постанову Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від 05.08.2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, тобто з 28.10.2014 року,
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 28.10.2014
року.

Головуючий суддя
Кузьменко В. В.

Судді:
Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.