Справа № 331/10251/13-а
Суддя: Скользнєва(Швидка) Н. Г.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/331/20/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 року
місто
Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста
Запоріжжя Скользнєва Н.Г., розглянувши
в порядку скороченого провадження
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Запоріжжя про визнання неправомірними
дій щодо перерахунку призначеної
пенсії, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Запоріжжя про визнання
неправомірними дій щодо перерахунку
призначеної пенсії, зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії.

В обґрунтування своїх позовних вимог
зазначила, що 17 серпня 2009 року вона
вийшла на пенсію державного службовця
з посади головного контролера-ревізора
Відділу контролю у сфері державної
власності Контрольно-ревізійного
управління у Запорізькій області та їй
було призначено пенсію державного
службовця за віком відповідно до
Закону України «Про державну службу».

У листопаді 2013 року вона звернулася до
УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя
із заявою про перерахунок її пенсії з
урахуванням довідки про заробітну
плату № 08-11-15/121 від 13 липня 2011 року,
виданої Контрольно-ревізійним
управлінням у Запорізькій області за
формою, затвердженою постановою
Правління Пенсійного фонду України від
14.02.2011р. № 5-1, яка включала в себе також
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань та
матеріальну допомогу на оздоровлення,
індексацію заробітної плати, виплати,
які здійснювалися відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№ 212 від 24 лютого 2003 року «Про
затвердження Порядку видачі грошової
винагороди державним службовцям за
сумлінну безперервну працю в органах
державної влади, зразкове виконання
трудових обов"язків».

На її заяву УПФУ в Жовтневому районі м.
Запоріжжя повідомило її листом № 151/П-9
від 29 листопада 2013 року про те, що
пенсія призначена їй вірно,
розрахована у відповідності до норм
діючого законодавства, враховувати
суми матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань
та матеріальну допомогу на
оздоровлення, індексацію заробітної
плати та інше, які внесені до довідок
про складову заробітної плати згідно з
положенням Закону України «Про
державну службу» не має законних
підстав.

У зв"язку з викладеним вважає, що дії
відповідача щодо не включення у розмір
пенсії сум матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань
та матеріальну допомогу на
оздоровлення, індексацію заробітної
плати, виплати, які здійснювалися
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України № 212 від 24.02.2013 року
«Про затвердження Порядку видачі
грошової винагороди державним
службовцям за сумлінну безперервну
працю в органах державної влади,
зразкове виконання трудових
обов"язків», неправомірними.

На підставі викладеного, просить суд
визнати неправомірними дії УПФУ в
Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо не
включення в розрахунок її пенсії
середньомісячних сум матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги одноразової,
індексації прибутку та винагороди
державним службовцям, на які
справлялися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та які не враховані при
нарахуванні пенсії, внаслідок чого
занижено розмір пенсії на місяць на 766,97
грн.; зобов'язати УПФУ в Жовтневому
районі м. Запоріжжя провести
перерахунок та виплату її пенсії, як
державного службовця, з 17 серпня 2009
року з урахуванням у складі заробітної
плати матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги одноразової,
індексації прибутку та винагороди
державним службовцям, на які
справлялися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та які не враховані при
нарахуванні пенсії.

Згідно п.2 ч.1 ст. 183-2 КАС України, щодо
оскарження фізичними особами рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень щодо обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
особам, виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням,
виплат та пільг дітям війни, інших
соціальних виплат, доплат, соціальних
послуг, допомоги, захисту, пільг,
застосовується скорочене провадження.

Ухвалою судді від 13 грудня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Запоріжжя про визнання
неправомірними дій щодо перерахунку
призначеної пенсії, зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії, з 17 серпня 2009 року по 28 червня
2013 року залишені без розгляду.
Відкрито скорочене провадження по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Запоріжжя про визнання неправомірними
дій щодо перерахунку призначеної
пенсії, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату пенсії за
період з 29 червня 2013 року включно.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою
судді Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 13.12.2013р., ОСОБА_1
звернулася з апеляційною скаргою на
неї.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 29 травня 2014 року апеляційна скарга
ОСОБА_1 залишена без задоволення, а
ухвала Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 13 грудня 2013 року залишена
без змін.

02 жовтня 2014 року справа за
адміністративним позовом ОСОБА_1
надійшла до Жовтневого районного суду
м. Запоріжжя.

В період з 18 серпня 2014 року по 14 жовтня
2014 року суддя Скользнєва Н.Г.
перебувала у щорічній тарифній та
додатковій відпустці.

Відповідач у відповідності до ст. 183-2
КАС України надав суду письмові
заперечення, з яких вбачається, що дії
управління ПФУ в Жовтневому районі м.
Запоріжжя щодо неврахування
матеріальної допомоги при обчислені
пенсії ОСОБА_2 є правомірними, а пенсія
позивачу призначена та виплачується
згідно з вимогами чинного
законодавства, просить суд відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, взявши до
уваги письмові заперечення
відповідача, надані сторонами докази,
суд приходить до наступного.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що 17 серпня 2009 року
ОСОБА_1 вийшла на пенсію державного
службовця з посади головного
контролера-ревізора Відділу контролю у
сфері державної власності
Контрольно-ревізійним управлінням у
Запорізькій області та їй було
призначено пенсію державного
службовця за віком відповідно до
Закону України «Про державну службу».
(а.с. 9)

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до УПФУ в Жовтневому районі м.
Запоріжжя із заявою про перерахунок її
пенсії з урахуванням довідки про
заробітну плату № 08-11-15/121 від 13 липня 2011
року, виданої Контрольно-ревізійного
управління у Запорізькій області за
формою, затвердженою постановою
Правління Пенсійного фонду України від
14.02.2011р. № 5-1, яка включала в себе також
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань та
матеріальну допомогу на оздоровлення,
індексацію заробітної плати, виплати,
які здійснювалися відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№ 212 від 24 лютого 2003 року «Про
затвердження Порядку видачі грошової
винагороди державним службовцям за
сумлінну безперервну працю в органах
державної влади, зразкове виконання
трудових обов"язків». (а.с. 4-5)

На заяву позивача УПФУ в Жовтневому
районі м. Запоріжжя повідомило її
листом № 151/П-9 від 29 листопада 2013 року
про те, що пенсія призначена їй вірно,
розрахована у відповідності до норм
діючого законодавства, враховувати
суми матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань
та матеріальну допомогу на
оздоровлення, індексацію заробітної
плати та інше, які внесені до довідок
про складову заробітної плати згідно з
положенням Закону України «Про
державну службу» не має законних
підстав. (а.с. 8)

Відповідно до ст. 8 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про
оплату праці» визначає заробітну плату
як винагороду, обчислену, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
оплату праці» основна заробітна плата -
це винагорода за виконану роботу
відповідно до встановлених норм праці.
Вона встановлюється у вигляді тарифних
ставок і відрядних розцінок для
робітників та посадових окладів для
службовців. Додаткова заробітна плата -
це винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці, включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій. Інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати - це виплати у формі винагород
за підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

За змістом ст. 37 Закону України «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80%
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі на інших надбавок.
Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету
Міністрів України «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» від
31.05.2000 р. № 865, посадовий оклад, надбавка
за ранг або кваліфікаційні класи,
класний чин або спеціальні звання,
вислугу років при призначенні пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», враховуються в
розмірах, що виплачуються на день
звільнення з роботи, що дає право на
відповідний вид пенсії, а згідно п.п. 2,4
цієї ж постанови, посадовий оклад,
надбавки за ранг та вислугу років
враховуються в розмірах, установлених
Кабінетом Міністрів України на момент
виникнення права на перерахунок за
відповідною посадою та рангом на
момент призначення (перерахунку
пенсії).

Згідно з довідкою про заробітну плату
№ 08-11-15/121 від 13 липня 2011 року, виданої
Контрольно-ревізійного управління у
Запорізькій області, про складові
заробітної плати за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією, що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», а саме, за період з 01
серпня 2007 р. по 31 липня 2009 р., ОСОБА_1
нараховувалися і входили до системи
оплати праці державного службовця
надбавки за високі досягнення у праці
або за виконання особливо важливої
роботи, премії, у тому числі, до
державних, професійних свят та
ювілейних дат, інші виплати, як то
індексація грошових доходів,
матеріальна допомога на оздоровлення,
різниця між вислугою державного
службовця та винагородою за вислугу
років, компенсація за невикористані
відпустки.

На всі виплати, включені у
вищезазначену довідку, нараховано
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в
розмірі 10035,00 грн..

Листом від 29.11.2013 р. управлінням ПФУ в
Жовтневому районі м. Запоріжжя № 151/П-9
позивачу відмовлено у перерахунку
пенсії з врахуванням нової довідки для
обчислення пенсії за нормами Закону
України «Про державну службу», у
зв'язку із відсутністю законних
підстав.

Як встановлено ст. 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподаткованого доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії
враховуються: 1) суми виплат (доходу),
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески в межах встановленої
законодавством максимальної величини
заробітної плати (доходу) з якої
сплачуються страхові внески, а після
набрання чинності Законом України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» - максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначеної
відповідно до закону; 2) суми виплат
(доходу), отримуваних застрахованою
особою до набрання чинності цим
Законом, у межах сум, на які відповідно
до законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, а за періоди до
запровадження обмеження максимального
розміру заробітної плати (доходу), з
якої сплачувалися зазначені внески
(збір), - у межах сум, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, а за періоди до
запровадження обмеження максимального
розміру заробітної плати (доходу), з
якої сплачувалися зазначені внески
(збір), - у межах сум, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
включалися до заробітної плати, з якої
обчислювалася пенсія відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Аналізуючи зазначене, суд приходить до
висновку, що отримувані особою суми
виплат, з яких фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Такої ж правової позиції притримується
Верховний суд України у постановах від
20.02.2013 р. по справі № 21-430а11, від 28.05.2013 р.
по справі № 21-97а13.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачений Конституцією
та законами України.

За Преамбулою Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» цей Закон, розроблений
відповідно до Конституції України та
основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначає
принципи, засади і механізм
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їх сімей та іншим особам,
передбаченим цим Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону на
пенсійний фонд покладається
керівництво та управління солідарною
системою, збір, акумуляція та облік
страхових внесків, призначення пенсії
та підготовка документів для її
виплати, забезпечення своєчасного і в
повному обсязі фінансування та виплати
пенсій, допомоги на поховання,
здійснення контролю за цільовим
використанням коштів Пенсійного фонду,
вирішення питань, пов'язаних з веденням
обліку пенсійних активів
застрахованих осіб на
накопичувальних пенсійних рахунках,
здійснення адміністративного
управління Накопичувальним фондом та
інші функції, передбачені Законом і
статусом Пенсійного фонду.
Відповідно до п. 15 Положення «Про
Пенсійний фонд України», Пенсійний
фонд України здійснює свої
повноваження через створенні в
установленому порядку територіальні
управління.

Таким чином, вищенаведені норми
свідчать про те, що обов'язок по
нарахуванню та виплаті позивачу
пенсії, з урахуванням усіх видів оплати
праці, на які нараховується збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, включаючи суми
нарахованих та виплачених сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, суми індексації грошових
доходів та різниці між вислугою
державного службовця та винагородою за
вислугу років покладено саме на
відповідні територіальні управління
за місцем його проживання.

Оскільки функції з призначення,
виплати пенсій, надбавок, підвищень та
доплат діючим законодавством
покладено саме на органи Пенсійного
фонду України, тому відповідач по
справі заперечуючи проти
адміністративного позову, у
відповідності до вимог ч. 2 ст. 71 КАС
України повинен був доказати
правомірність своєї бездіяльності
стосовно позивача, таких доказів
відповідачем не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд при
вищенаведених обставинах, не має
підстав для визначення кінцевої дати
виплати позивачу підвищення до пенсії
за віком, оскільки відповідач у цій
справі, як суб'єкт владних повноважень,
зобов'язаний діяти на підставі закону і
при внесенні на законодавчому рівні
змін або при зміні обставин, що
зумовили виплату вказаного підвищення
позивачу, має право та зобов'язаний
перерахувати розмір підвищення до
пенсії, і зобов'язання його судом до
вчинення таких дій є зайвим.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що вимоги позивача щодо зобов'язання
відповідача перерахувати пенсію з
урахуванням усіх видів оплати праці, на
які нараховується збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, включаючи суми
нарахованих та виплачених сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, суми індексації грошових
доходів та різниці між вислугою
державного службовця та винагородою за
вислугу років підлягають частковому
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 5, 6, 71, 160, 161-163, 183-2 КАС України суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Запоріжжя щодо не включення в
розрахунок пенсії ОСОБА_1
середньомісячних сум матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги одноразової,
індексації прибутку та винагороди
державним службовцям, на які
справлялися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Запоріжжя провести перерахунок та
виплачувати пенсію ОСОБА_1, як
державного службовця, з 29 червня 2013
року з урахуванням у складі заробітної
плати матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги одноразової,
індексації прибутку та винагороди
державним службовцям, на які
справлялися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 85% відповідно до
вимог частини 2 статті 37 Закону України
"Про державну службу" в редакції, що
діяла на момент виникнення права на
отримання пенсії та в подальшому з
урахуванням змін, які будуть вноситися
до зазначеної статті на підставі
нормативно-правових актів
законодавчих органів України, що
набрали законної сили.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10 - ти
денний строк з дня проголошення
апеляційної скарги. У разі
застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя:
Н.Г.Скользнєва

20.10.2014 .