Справа № 823/2952/14
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
справа № 823/2952/14

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді -
Орленко В.І., розглянувши в порядку
скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
Звенигородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про припинення підприємницької
діяльності, що не пов'язане з
банкрутством,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулась
Звенигородська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області, в якому просить припинити
підприємницьку діяльність фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач більше одного року не подає
органам доходів і зборів податкових
декларацій, документів фінансової
звітності, що відповідно до статті 46
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» є підставою для
постановлення судового рішення про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця та, як
наслідок, проведення державної
реєстрації припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця.

На підставі вимог ч. 4 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа розглядається в порядку
скороченого провадження суддею
одноособово, без проведення судового
засідання та виклику осіб, які беруть
участь у справі.

Ухвалу про відкриття скороченого
провадження від 29.09.2014р. відповідачу
направлено за адресою, визначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців: 20216,
Черкаська область, Звенигородський
район, с. Тарасівка.

У строк, наданий судом в ухвалі про
відкриття скороченого провадження
(14.10.2014р.) відповідач не надіслав на
адресу суду заперечення на позовну
заяву. Таким чином, з урахуванням вимог
п. 3 ч. 5 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа розглядається протягом трьох
днів по закінченню семиденного строку
з дати, якою суд обумовив закінчення
терміну на подання заперечень.

Розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що відповідач -
фізична особа-підприємець ОСОБА_1
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності 13.07.2006р.,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (витяг з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців від
24.09.2014р.) та перебуває на обліку в
Звенигородській об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області як платник податків і зборів з
13.07.2006р. за №166 (довідка про взяття на
облік платника податків від 13.07.2006р.
№264).

Статтею 128 Господарського кодексу
України, в свою чергу, також
встановлено обов'язок
громадянина-підприємця своєчасно
надавати органам доходів і зборів
декларацію про майновий стан і доходи
(податкову декларацію), інші необхідні
відомості для нарахування податків та
інших обов'язкових платежів;
сплачувати податки та інші обов'язкові
платежі в порядку і в розмірах,
встановлених законом.

Так, згідно зі статтею 9 Закону України
«Про систему оподаткування» №1251-XII від
25.06.1991р., що діяв на момент виникнення
спірних правовідносин, одним з
обов'язків платників податків
визначено подання до державних
податкових органів та інших державних
органів відповідно до законів
декларацій, бухгалтерської звітності
та інших документів і відомостей,
пов'язаних з обчисленням і сплатою
податків і зборів (обов'язкових
платежів).

Оподаткування доходів фізичних осіб
від зайняття підприємницькою
діяльністю до 01.01.2012р. здійснювалося у
відповідності з Декретом Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий
податок з громадян» від 26.12.1992р. №13-92
(далі по тексту - Декрет №13-92). Пунктом 4
статті 14 Декрету №13-92 передбачено, що
громадяни, які займаються
підприємницькою діяльністю, надають
податковому органу декларації за
наслідками кожного звітного кварталу,
а також звітного року у строки,
визначені законом.

Порядок подання податкових декларацій
до 01.01.2011 р. визначений в Законі України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» № 2181-III
від 21.12.2000 р. (далі по тексту - Закон №
2181-III). Підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 ст. 4
Закону № 2181-III передбачено, що
податкові декларації подаються за
базовий податковий (звітний) період, що
дорівнює:

а) календарному місяцю (у тому числі при
сплаті місячних авансових внесків) -
протягом 20 календарних днів, наступних
за останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця;

б) календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі при
сплаті квартальних або піврічних
авансових внесків) - протягом 40
календарних днів, наступних за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя);

в) календарному року, крім випадків,
передбачених підпунктом "г" підпункту
4.1.4 цього пункту - протягом 60
календарних днів за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року;

г) календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб
(прибуткового податку з громадян) - до 1
квітня року, наступного за звітним.

Пунктом 49.2 ст. 49 Податкового кодексу
України, який набрав чинності з 01.01.2011 р.
визначено, що платник податків
зобов'язаний за кожний встановлений
цим Кодексом звітний період подавати
податкові декларації щодо кожного
окремого податку, платником якого він
є, відповідно до цього Кодексу
незалежно від того, чи провадив такий
платник податку господарську
діяльність у звітному періоді.

Відповідно до пункту 49.18 ст. 49
Податкового кодексу України податкові
декларації, крім випадків передбачених
цим Кодексом, подаються за базовий
звітний (податковий) період, що
дорівнює: календарному місяцю (у тому
числі в разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця;
календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі в
разі сплати квартальних або піврічних
авансових внесків) - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя);
календарному року, крім випадків,
передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5
цього пункту - протягом 60 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року; календарному року
для платників податку на доходи
фізичних осіб - до 1 травня року, що
настає за звітним; календарному року
для платників податку на доходи
фізичних осіб - підприємців - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) року.

Разом з тим, в порушення вимог
податкового законодавства, відповідач
востаннє подавав податкову звітність
(звіт суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи - платника
єдиного податку за ІV квартал 2008 року)
08.01.2009р., що підтверджується актом
позивача від 24.09.2014 №577/23-12-17.

При цьому, як вбачається з наданої
позивачем довідки від 24.09.2014р.
№6921/23-12-25-021/3 станом на 24.09.2014р.
відповідач не має заборгованості перед
бюджетом зі сплати податків, зборів
(обов'язкових платежів).

Статтею 46 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» № 755-IV від 15.05.2003 р., що
є спеціальним в частині регулювання
відносин, які виникають у сфері
державної реєстрації юридичних осіб, а
також фізичних осіб-підприємців, в свою
чергу, визначено, що неподання протягом
року органам доходів і зборів
податкових декларацій, документів
фінансової звітності відповідно до
закону є однією з підстав для
постановлення рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця, на підставі якого
проводиться державна реєстрація
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця.

Відповідно до п.п. 20.1.37. п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо припинення
юридичної особи та припинення фізичною
особою - підприємцем підприємницької
діяльності та/або про визнання
недійсними установчих (засновницьких)
документів суб'єктів господарювання.

Пунктом 67.2. ст. 67 Податкового кодексу
України також визначено, що
контролюючі органи в установленому
законом порядку мають право звертатися
до суду про винесення судового рішення
щодо: припинення юридичних осіб або
підприємницької діяльності фізичних
осіб - підприємців; відміни державної
реєстрації припинення юридичних осіб
або підприємницької діяльності
фізичних осіб - підприємців; скасування
державної реєстрації змін до
установчих документів.

З урахуванням наведених норм, а також
того, що відповідач не подавав до
органів доходів і зборів податкових
декларацій та документів фінансової
звітності більше одного року, вказані
дії порушують встановлені
законодавчими актами правила
здійснення господарської діяльності
та є підставою для припинення такого
суб'єкта господарювання.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159-163, 1832 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Припинити підприємницьку діяльність
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (20216,
Черкаська область, Звенигородський
район, с. Тарасівка; ідентифікаційний
номер НОМЕР_1).

Копію постанови надіслати державному
реєстратору реєстраційної служби
Звенигородського районного управління
юстиції Черкаської області для
виконання обов'язків, передбачених ст.
49 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців».

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження, є остаточною.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
в порядку, передбаченому ст.ст.185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України. Строк для подання апеляційної
скарги обчислюється з моменту
отримання копії постанови.

Суддя
В.І. Орленко