Справа № 820/16072/14
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харківський окружний адміністративний
суд в складі:
судді Самойлової В.В.
секретаря судового засідання -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові адміністративну
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Ю БІ
СІ-СЕРВІС" до Харківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про визнання
протиправними дій та скасування
податкового повідомлення-рішення,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ю БІ СІ-СЕРВІС"
звернулось до належного суду з
адміністративним позовом, в якому
просить визнати протиправними дії
відповідача щодо прийняття, стосовно
повідомлення-рішення від 22.07.2014 року №
Позивач обґрунтовує свої вимоги
Так, він посилається на те, що при
проведенні перевірки податковим
органом та при оформленні її
результатів мало місце не дотримання
вимог податкового законодавства,
висновки акту перевірки базуються на
припущеннях і не підтверджуються
об'єктивними даними, а тому дії щодо
прийняття оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення вчинені з
порушенням норм діючого законодавства
України, що є підставою для задоволення
В судовому засіданні представник
позивача за довіреністю Зенкін С.В.
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі та просив їх задовольнити.
Представник відповідача за
довіреністю Юсупова М.С. проти позову
заперечувала, посилаючись на те, що під
час проведення вказаної перевірки та
складанню акту перевірки фахівці
відповідного податкового органу діяли
згідно до вимог чинного податкового
законодавства, а прийняте за
результатами перевірки рішення є
законним, у зв'язку з тим, що у
складеному за результатами перевірки
акті були зафіксовані порушення вимог
податкового законодавства, за що
згідно до Податкового кодексу України
позивачу було визначене відповідне
податкове зобов'язання на підставі
оскаржуваного рішення.
Заслухавши представників сторін,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню, з наступних
Встановлено, що фахівцями Харківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області була
проведена документальна планова
виїзна перевірка ТОВ "Ю БІ СІ-СЕРВІС" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ "СК "Глобал-Строй" за період з 01.02.2014
р. по 28.02.2014 р. та подальшого
використання придбаних товарів у
господарській діяльності
підприємства, за результатами якої
07.07.2014 р. був складений акт за №
1038/20-23-22-01-05/34446066, де були зафіксовані
порушення вимог податкового
законодавства, а саме:
- п. 198.3, п. 198.6, ст. 198. п. 201.1, ст. 201
Податкового кодексу України, в
результаті чого позивачу донараховано
ПДВ, всього в сумі 691982 грн.
За наслідками вказаного акту перевірки
22.07.2014 року відповідачем стосовно
позивача було прийняте податкове
загальну суму грошового зобов'язання 1
Із зазначеним рішенням суб'єкта
владних повноважень суд не
погоджується, виходячи з наступного.
Так, відповідно до вимог статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, де передбачено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
В даному випадку відповідач не надав
належних доказів правомірності
оскаржуваного рішення, оскільки, як
вбачається з наявних письмових доказів
факт вказаних порушень позивачем вимог
податкового законодавства не знайшов
свого підтвердження при судовому
розгляді та спростовуються наступним.
Так, в мотивувальній частині акту даної
перевірки зазначається, що позивач мав
взаємовідносини з ТОВ "СК
"Глобал-Строй", а саме: був укладений
договір № 3-02/14 від 03.02.2014 р., за п.1.1.
якого замовник (позивач) доручає, а
виконавець (ТОВ "СК "Глобал-Строй")
зобов'язується своїми силами і
засобами виконувати у встановлені
строки роботи з ремонту та відновлення
працездатності холодильного
обладнання замовника, а саме: ремонт та
відновлення агрегатів холодильного
обладнання; відновлення зовнішнього
вигляду холодильного обладнання, а
замовник зобов'язувався прийняти
виконані роботи та оплачувати їх на
умовах, встановлений цим договором.
Суд звертає увагу, що факт надання
зазначених послуг документально
підтверджується наданими до перевірки
актами приймання - здачі виконаних
робіт б/н від 24.02.2014 р., 25.02.2014 р., 26.02.2014 р.,
27.02.2014 р., 28.02.2014 р. до договору № 3-02/14 від
03.02.2014 р., за звітний період (лютий 2014 р.)
Виконавець задав послуг на загальну
суму 3 459 908,90 грн., в т.ч. ПДВ 691 981,78 грн.,
результати наданих послуг було
використано в господарській
діяльності позивача.
Податкові накладні № 173 від 24.02.2014 р., №
183 від 25.02.2014 р., № 192 від 26.02.2014 р., № 204 від
27.02.2014 р., № 217 від 28.02.2014 р., видані ТОВ "СК
"Глобал-Строй" за вказаними актами
приймання-здачі виконаних робіт
Як свідчать докази у справі, підставою
для встановлення податковим органом
вищевказаних порушень з боку позивача,
є відсутність факту реального вчинення
ним господарських операцій з його
контрагентом, що базується на акті
Ленінської об"єднаної державної
податкової інспекції у м. Луганську ГУ
Міндоходів у Луганській області "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "СК "Глобал-Строй" щодо
підтвердження господарських відносин
із постачальниками та покупцями за
період з 01.02.2014 р. по 31.03.2014 р." від 24.04.2014
р. № 70/12-36-22-2-03/10/38088668.
Таким чином, дана обставина була
покладена відповідачем в
обгрунтування порушень вимог
податкового законодавства з боку
позивача, що на думку суду є
безпідставним, з огляду на наступне.
Так, у п. 198.1 ст. 198. Податкового кодексу
України передбачено, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво,
спорудження, створення) необоротних
активів, у тому числі при їх
ввезенні на митну територію України (у
тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого
вести облік результатів спільної
в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.
Пунктом 198.2 ст. 198 визначено, - датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.
Також, відповідно до п. 198.3 ст. 198
Податкового кодексу України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.
При судовому розгляді встановлено, що
укладений між позивачем та
вищевказаним контрагентом правочин є
дійсним, виконаним сторонами в повному
обсязі, без претензій та зауважень, ні
ким не оскаржений та у судовому порядку
не визнаний не дійсним.
Виконання умов договорів
підтверджується наданими до
матеріалів справи первинними
документами, бухгалтерської та
податкової звітності, які виписані
відповідно до п. 9.2. ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік і фінансової
звітності в Україні" і п. 2.4. ст. 2
"Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку".
Статтею 1 розділу 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" дається поняття
первинного документу - це документ,
який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо-безпосередньо
після її закінчення.
В даному випадку позивачем такі
документи в повному обсязі були надані
як до перевірки так і до суду. При цьому
відповідна сторона жодних зауважень до
них не мала. А від так, суд не має
підстав піддавати сумніву реальність
вчинення позивачем господарських
операцій в періоді, що перевірявся.
Також, суд вважає безпідставним
посилання відповідача на акт
Ленінської об'єднаної державної
податкової інспекції у м. Луганську ГУ
Міндоходів у Луганській області "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "СК "Глобал-Строй" щодо
підтвердження господарських відносин
із постачальниками та покупцями за
період з 01.02.2014 р. по 31.03.2014 р." від 24.04.2014
р. № 70/12-36-22-2-03/10/38088668, який не може бути
взятий судом до уваги, оскільки нормами
діючого законодавства України не
передбачено можливість посилання ДПІ в
ході проведення перевірки чи звірки
одного суб'єкта господарювання на акти
перевірок чи звірок інших суб'єктів
Водночас, суд зазначає, що даний акт є
оскаржуваним, як свідчать докази у
справі, у зв'язку з чим його законність
під питанням, а тому він не може бути
врахований судом, як належний та
допустимий доказ , в розумінні ст. 72
Також, суд звертає увагу, що чинним
законодавством України на сторону
цивільно-правової угоди, яка є
платником податків, не покладено
обов'язку перевірки відповідності
законодавству установчих документів
постачальників товару та дотримання
ними вимог податкового законодавства.
Навіть якщо контрагент позивача не
виконав своїх зобов'язань по сплаті
податку, то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме щодо цієї
Чинне податкове законодавство не
ставить в залежність право позивача на
формування податкового кредиту від
податкового обліку (стану) інших осіб і
фактичної сплати контрагентами
податку до бюджету. Питання
податкового кредиту поширюється
тільки на окремо взятого платника
податків і не ставить цей факт у
залежність від розрахунку з бюджетом
А від так, суд не може погодитися, що
оскаржуване рішення є законним та
Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого: суд
вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах та у спосіб, передбачені
Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
Таким чином, в даному випадку
відповідна сторона не дотримала вимоги
закону про захист охороняємих прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин, на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а тому її оскаржуване
рішення, як суб'єкта владних
повноважень, є неправомірним, що дає
суду підстави для задоволення
адміністративного позову в цій
частині, оскільки в даному випадку буде
дотримано принцип повного захисту прав
та інтересів позивача, про які він
просить, що відповідає положенням ч. 2
ст. 11 КАСУ.

Щодо решти позовних вимог, то вони на
думку суду є недоведеними та
необгрунтованими, а тому задоволенню
не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 94 КАСУ позивачу
підлягають поверненню судові витрати
зі сплати судового збору в розмірі 487,20
грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 94, 159, 160, 162 КАСУ,
суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області від 22.07.2014 року № ,
прийняте щодо товариства з обмеженою
відповідальністю "Ю БІ СІ-СЕРВІС".

В іншій частині позовних вимог в
задоволенні - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
(УДКСУ в Червонозаводському районі
міста Харкова, код: 37999628, р/р 4011,
МФО 851011) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "Ю БІ
СІ-СЕРВІС" (62461, Харківська область, м.
Південне, вул. Ширшова, буд. 22, ) судові витрати зі сплати
судового збору в розмірі 487,20
(чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний
суд протягом 10 днів з дня її
проголошення, а в разі складання
постанови у повному обсязі відповідно
до ст. 160 КАСУ - з дня отримання копії
постанови, шляхом подачі апеляційної
скарги, з направленням її копії до
апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено
21.10.2014 року.

Суддя
Самойлова В.В.