Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року
м. Київ К/800/3075/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_3 до Управління праці та
соціального захисту населення
Будьоннівської районної у м. Донецьку
ради про визнання дій відповідача
неправомірними та стягнення
одноразової компенсації у зв'язку із
встановленням інвалідності, касаційне
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Будьоннівського районного
суду м. Донецька від 24 вересня 2013 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Будьоннівської районної у м. Донецьку
ради про визнання дій відповідача
неправомірними та стягнення
одноразової компенсації у зв'язку із
встановленням інвалідності.

Постановою Будьоннівського районного
суду м. Донецька від 24 вересня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 18 грудня 2013 року, позивачу
відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, ОСОБА_3 звернувся з касаційною
скаргою, в якій просить рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задовольнити його позовні вимоги,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_3 є учасником
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС 1-ї категорії, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1 та перебуває
на обліку в Управлінні праці та
соціального захисту населення
Будьоннівської районної у м. Донецьку
ради.

Згідно повідомлення Управління праці
та соціального захисту населення
Будьоннівської районної у м. Донецьку
ради, позивачу виплачується допомога,
як інваліду 3-ї групи, яку він отримав у
зв'язку із наслідками Чорнобильської
катастрофи, розмір якої встановлено
постановою КМУ № 836 від 26 липня 1996 року
«Про компенсаційні виплати громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», і яка
складає за 2012 рік - 189,00 грн. Вказана
допомога позивачу сплачена 17 липня 2012
року.

Відповідно до статті 8 Конституції
України, в Україні визнається і дії
принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу
юридичну силу, Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України і повинні
відповідати їй. пунктом 1 частини
1статті 92 Конституції України
передбачено, що виключно Законами
України визначаються права і свободи
людини і громадянина, гарантії цих прав
і свобод.

Згідно ст. 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами у відповідності до
приписів ч.4 ст.9 КАС України, при
вирішенні даного спору підлягають
застосуванню ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та Закон
України про встановлення мінімальної
заробітної плати на 2012 рік, а не
постанова Кабінету Міністрів України
КМУ за № 836 від 26 липня 1996 року «Про
компенсаційні виплати громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Статтею 63 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок державного бюджету.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011
закріплено, що в одних законах
безпосередньо встановлено розміри
соціальних виплат, а в інших їх
визначення віднесено до повноважень
Кабінету Міністрів України. Відповідно
до положень Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначення порядку та
розмірів соціальних виплат віднесено
до відання Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих
положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2012 рік» встановлено,
що у 2012 році норми і положення статей 20,
21, 22, 23, 30, 31,7, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Таким чином, при виплаті щорічної
одноразової компенсації позивачу,
котрий є інвалідом у зв'язку із
наслідками Чорнобильської катастрофи,
відповідач керувався Постановою
кабінету Міністрів України № 836 від 26
липня 1996 року «Про компенсаційні
виплати громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
якою встановлений розмір одноразової
компенсації інвалідам 3-ї групи, а саме
-189,00 гривень.

Враховуючи вказане, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що позовні
вимоги позивача щодо стягнення
заборгованості по недоотриманій
одноразовій компенсації, як інваліду
3-ї групи не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини третьою статті
2201 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
касаційні скарги слід відхилити,
оскільки судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційних скарг висновків
судів не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
постанову Будьоннівського районного
суду м. Донецька від 24 вересня 2013 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: