Справа № 822/4076/14
Суддя: Данилюк У.Т.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/4076/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року м.
ХмельницькийХмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіДанилюк У.Т.
при секретаріГорячій Д.Л. за
участі:представників
сторінрозглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
Шепетівської районної державної
лікарні ветеринарної медицини до
Державної фінансової інспекції в
Хмельницькій області про визнання
п. 2 Вимоги нечинним, -

ВСТАНОВИВ:

22 вересня 2014 року позивач звернувся в
суд з позовом до Державнаої фінансовї
інспекції в Хмельницькій області, в
якому просить визнати нечинним п.2
Вимоги щодо усунення порушень від
29.07.2014 року №3-33/2037.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
працівниками відповідача було
проведено перевірку діяльності
Шепетівської районної державної
лікарні ветеринарної медицини, за
результатами якої була складна вимога
щодо усунення порушень, з пунктом 2 якої
позивач не погоджується.

В даному пункті вимоги відповідач
зазначає про неправильність
нарахування доплати за шкідливі умови
праці без проведення атестації робочих
місць та вимагає повернути зайво
сплачені кошти.

Однак ним не було враховано, що
законодавство України (постанова КМУ
від 11.12.1998 року №1960) не ставить
обов'язок проведення доплат до
заробітної плати в залежність від
проведення атестації робочих місць.
Крім того, додаткова заробітна плата -
це винагорода, в тому числі, і за
особливі умови праці. Вона включає
надбавки, доплати, гарантійні та
компенсаційні виплати, передбачені
чинним законодавством. Тому невиплата
даної надбавки буде суперечити праву
на отримання заробітної плати.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали з
підстав, зазначених в позовній заяві,
та просили позов задовольнити.

Представники відповідача позовні
вимоги не визнали та просили відмовити
в їх задоволенні, вказуючи про те, що
нарахування доплати за роботу зі
шкідливими умовами праці повинна
проводитись за результатами атестації
робочих місць.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
дійшов до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що працівниками
Шепетівської об'єднаної державної
фінансової інспекції проведено
ревізію окремих питань
фінансово-господарської діяльності в
Шепетівській районній державній
лікарні ветеринарної медицини за
період з 01.01.2011 року по 01.06.2014 року. За
результатами перевірки був складений
акт від 25.07.2014 року №3-35/45, яким
зафіксовано порушення фінансової
дисципліни.

На підставі вказаного акту, за
результатами проведеної ревізії,
відповідачем були виставлені Вимоги
від 18.06.2014 року №4-33/908, з п.2 яких не
погоджується позивач. Даним пунктом
встановлено, що в порушення п.п.1-4
Порядку проведення атестації робочих
місць за умовами праці нарахування
доплати за роботу зі шкідливими
умовами праці, як для лікарів
протиепізоотичного відділу, так і для
завідуючих лікарень-лікарів
епізоотологів проводилось без
проведення атестації робочих місць.

Зазначене призвело до зайвого
нарахування доплати за роботу зі
шкідливими умовами праці в розмірі 9327,87
грн. та, як наслідок, зайвого
нарахування та сплати єдиного внеску
на суму 3022,89 грн.

В зв'язку з цим зобов'язано провести
атестацію робочих місць та при
необхідності переглянути умови оплати
праці працівників. Стягнути з
начальника Шепетівської райветлікарні
ОСОБА_3, винної у зайвих грошових
виплатах коштів на суму 9327,87 грн., шкоду
у порядку та розмірі, встановленому
ст.ст.130-136 КзПП України. Провести
перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум єдиного внеску
та повернути зайво сплачені кошти в
сумі 3022,89 грн. (зарахувати в рахунок
майбутніх платежів).

Суд звертає увагу на те, що відповідно
до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні" № 2939-XII
(далі - Закон), головними завданнями
органу державного фінансового
контролю є, зокрема, здійснення
державного фінансового контролю за
використанням і збереженням державних
фінансових ресурсів, необоротних та
інших активів, ефективним
використанням коштів і майна у
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 10 Закону
встановлено, що контрольно-ревізійним
управлінням в областях,
контрольно-ревізійним підрозділам у
районах, містах і районах у містах
надається право пред'являти керівникам
та іншим службовим особам
підконтрольних установ, що
ревізуються, вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства.

Надаючи правову оцінку спірному пункту
вимоги, суд звертає увагу на наступне.

Так, відповідно до п.1-2 Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 1 серпня 1992 р. №442 (далі - Порядок №442)
атестація робочих місць за умовами
праці проводиться на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріали є
потенційними джерелами шкідливих і
небезпечних виробничих факторів, що
можуть несприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхніх
нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у
регулюванні відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах.

Атестація робочих місць передбачає,
зокрема, обґрунтування віднесення
робочого місця до категорії із
шкідливими (особливо шкідливими),
важкими (особливо важкими) умовами
праці (п.6 Порядку №442).

Однак, відповідно до п.1 постанови
Кабінету Міністрів України від 11
грудня 1998 р. № 1960 "Про умови оплати
праці працівників підприємств, установ
і організацій державної ветеринарної
медицини" установлено, що працівникам
підприємств, установ і організацій
державної ветеринарної медицини,
безпосередньо зайнятим на роботах із
шкідливими умовами праці і на роботах з
особливо шкідливими умовами праці
провадяться доплати в розмірі
відповідно до 12 і до 24 відсотків
посадового окладу за переліком посад
згідно з додатками 1 і 2.

Також зазначено, що працівники
підприємств, установ і організацій
державної ветеринарної медицини, які
займають посади, визначені зазначеними
додатками, вважаються постійно
зайнятими на роботах із шкідливими
(особливо шкідливими) умовами праці
незалежно від фактичного часу роботи в
таких умовах.

Позивачем протягом січня-травня 2014
року нараховувалась та виплачувалась
надбавка за шкідливі умови праці в
розмірі 12% до посадового окладу для
лікарів протиепізоотичного відділу,
так і для завідуючих лікарень-лікарів
епізоотологів.

Відповідно до Додатку 2 до постанови
Кабінету Міністрів України від 11
грудня 1998 р. №1960 затверджено перелік
посад спеціалістів (у тому числі
керівників) та інших працівників
підприємств, установ і організацій
державної ветеринарної медицини,
безпосередньо зайнятих на роботах з
особливо шкідливими умовами праці,
яким може встановлюватися доплата в
розмірі до 24 відсотків посадового
окладу.

У розділі III даного Додатку зазначені
працівники, які безпосередньо зайняті
на роботах з особливо шкідливими
умовами праці з мікроорганізмами III - IV
групи патогенності, радіонуклідами,
токсичними речовинами III класу
небезпечності для людей, хімічними
речовинами, віднесеними до алергенів,
зокрема: завідувачі
протиепізоотичного відділів та
провідні лікарі, лікарі ветеринарної
медицини цих структурних підрозділів.

Отже, постанова №1960 містить перелік
працівників, які мають право на доплату
(якому відповідають посади працівників
позивача), без жодних застережень про
атестацію робочих місць. Враховуючи
викладене суд приходить до висновку, що
виплата відповідним спеціалістам
Шепетівської районної державної
лікарні ветеринарної медицини доплати
за роботу зі шкідливими умовами праці
відповідно до постанови №1960
проводилась правомірно.

Суд також звертає увагу відповідача на
те, що аналогічна позиція щодо
порушеного питання викладена Головним
контрольно-ревізійним управлінням
України у листі від 04.12.2009 р. №07-14/1494.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проте всупереч наведеним положенням,
відповідачем, який є суб'єктом владних
повноважень, не доведено правомірність
його рішення, що оскаржується.

Таким чином, суд вважає, що п.2 вимоги
Державної фінансової інспекції в
Хмельницькій області від 29.07.2014 року
№3-33/2037 є протиправним та підлягає
скасуванню.

При цьому позивач в прохальній частині
позову спірний пункт вимоги просить
визнати нечинним, про що суд зазначає
наступне.

Відповідно до ч.2 ст.162 КАС України у
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень.

Згідно з п.10.2 постанови Пленуму ВАСУ
від 20 травня 2013 року №7 "Про судове
рішення в адміністративній справі" у
разі визнання акта незаконним суд
повинен скасувати його, якщо він є
актом індивідуальної дії, або визнати
нечинним, якщо він є
нормативно-правовим актом.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Враховуючи наведене, суд вважає за
можливе вийти за межі позовних вимог
для повного захисту прав, свобод та
інтересів позивача, про захист яких він
просить та визнати протиправним і
скасувати оскаржуваний пункт вимоги.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 158-163, 254 КАС
України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п.2
Вимоги щодо усунення порушень,
виданої Шепетівською об'єднаною
державною фінансовою інспекцією від
29.07.2014 року № 3-33/2037.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 23
жовтня 2014 року

Суддя/підпис/У.Т. Данилюк"Згідно з
оригіналом" Суддя У.Т. Данилюк