Справа № 2-а-533/10/1527
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-533/10/1527

Категорія: 10.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Мунтян О.О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Кравця О.О.,
Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради на
ухвалу Суворовського районного суду м.
Одеси від 24 лютого 2012 року по про
відмову у задоволені заяви
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради про
надання відстрочки виконання
постанови Суворовського районного
суду м. Одеси від 02 липня 2010 року, яка
змінена постановою апеляційного суду
Одеської області від 02 листопада 2011
року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці
та соціальної політики Одеської
міської ради про визнання дій
неправомірними, зобов'язання провести
перерахунок та виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

Департамент праці та соціальної
політики Одеської міської ради подав
апеляційну скаргу на ухвалу
Суворовського районного суду м. Одеси
від 24 лютого 2012 року, в якій просить
скасувати оскаржену ухвалу.

Ухвалою від 24 лютого 2012 року,
постановленою у відкритому судовому
засіданні, Суворовський районний суд м.
Одеси відмовив у задоволенні заяви
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради про
надання відстрочки виконання
постанови Суворовського районного
суду м. Одеси від 02 липня 2010 року, яка
змінена постановою апеляційного суду
Одеської області від 02 листопада 2011
року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці
та соціальної політики Одеської
міської ради про визнання дій
неправомірними, зобов'язання провести
перерахунок та виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку

Вимоги апеляційної скарги апелянт
обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального права, оскільки ст. 33
Закону України «Про виконавче
провадження» стороні виконавчого
провадження, окрім іншого, надано право
на звернення до суду із заявою про
відстроченні виконання судового
рішення, у разі наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення. Апелянт вважає, що відсутність
коштів, які надходять з Державного
бюджету, є підставою, яка ускладнює
виконання судового рішення, що
безпідставно не прийнято судом першої
інстанції до уваги.

ОСОБА_1 письмових заперечень на
апеляційну скаргу не надала.

Постановляючи ухвалу про відмову у
задоволенні заяви про надання
розстрочки виконання судового рішення,
суд першої інстанції встановив, що
постановою Суворовського районного
суду м. Одеси від 02 липня 2010 року, яка
змінена постановою апеляційного суду
Одеської області від 02 листопада 2011
року, Департамент праці та соціальної
політики Одеської міської ради
зобов'язано провести ОСОБА_1
перерахунок і здійснити доплату сум
невиплаченої щомісячної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, виходячи з розміру,
встановленого ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», з урахуванням розміру
прожиткового мінімуму, визначеного
законодавством на відповідні періоди,
та проведених виплат, з 01 січня 2009 року,
на період дії ст. 43 зазначеного Закону.

Суд першої інстанції встановив, що
судове рішення перебуває на
примусовому виконанні в органах
Державної виконавчої служби, а
посилання заявника на відсутність
коштів не є поважною причиною, за
наявності якої суд може допустити
відстрочення виконання судового
рішення, пославшись при цьому п. 9 ст. 129
Конституції України, норми якої є
нормами прямої дії.

Справа розглянута в порядку письмового
провадження, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга не може
бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд
першої інстанції повно та всебічно
дослідив та оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив правову природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги (а.с. 89-91), які
повністю дублюють доводи клопотання
про відстрочку виконання судового
рішення (а.с. 75-76) не спростовують
висновків суду першої інстанції, з
якими погоджується і апеляційний суд,
що відсутність коштів не є поважною
причиною для застосування ст. 263 КАС
України та надання відстрочення
виконання постанови суду, оскільки це
порушило права позивача на соціальний
захист, встановлені ст. 46 Конституції
України.

Також апеляційний суд вважає за
необхідне зазначити, що невиконання
Державою, у даному випадку апелянтом,
який здійснює функції держави, своїх
фінансових зобов'язань не може бути
обґрунтовано відсутністю коштів.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС
України, апеляційна скарга має бути
залишена без задоволення, а оскаржена
постанова - без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 46, 129 Конституції
України, ст. ст. 2, 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1
ст. 199, ст. ст. 200, 206, ч. 2 ст. 211, ч. 6 ст. 254
КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту праці
та соціальної політики Одеської
міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м.
Одеси від 24 лютого 2012 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
постановлення є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя
С.Д Домусчі

суддя
О.О.Кравець

суддя
Л.П.Шеметенко