Справа № 320/8824/14-а
Суддя: Притуло Л. В.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 15.10.2014
Справа № 320/8824/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року Мелітопольський
міськрайонний суд Запорізької області
у складі:

головуючого - судді Притуло Л. В.

при секретарі - Луценко П. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мелітополі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Мелітополі та
Мелітопольському районі Запорізької
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Мелітополі та Мелітопольському
районі Запорізької області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату пенсії., посилаючись на те, що
він є учасником ліквідації аварії на
ЧАЕС, перебуває на обліку та отримує
пенсію, призначену йому УПФУ в м.
Мелітополі та Мелітопольському районі
Запорізької області. Відповідно до ст.
ст. 50, 54 ч.4 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-ХІІ
йому, як учаснику ліквідації наслідків
аварії ЧАСЕ І категорії, інваліду 3
групи, має нараховуватися та
виплачуватися пенсія у наступних
розмірах: основна пенсія - в розмірі не
нижче 6 розмірів прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, - в розмірі 50% прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність. Одночасно, позивачем
заявлено клопотання про відновлення
процесуальних строків на звернення до
суду у зв'язку з поважністю його
пропуску.

Позивач в судове засідання не з'явився,
однак просить суд розглянути справу в
скороченому провадженні без виклику
сторін.

Представник відповідача в м.
Мелітополі та Мелітопольському районі
Запорізької області в судове засідання
не з'явився, надав заперечення проти
позову, в яких просив у задоволенні
позову відмовити з наступних підстав.
ОСОБА_1 знаходиться на обліку в
управлінні та отримує пенсію по
інвалідності в розмірі відшкодування
фактичних збитків відповідно до Закону
України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
від 28.02.1991 року № 796-ХІІ. Згідно із
вказаним Законом позивач має статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС (категорія 1).
Також йому встановлено 3 групу
інвалідності до 01.05.2016 року та ступень
втрати професійної працездатності - 50%.
Відповідно до ст. 63 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991
року № 796-ХІІ фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок державного
бюджету. Відповідно до пункту 3
прикінцевих положень Закону України
від 22.12.2011 року № 4282 - VI «Про державний
бюджет України на 2012 рік» та пункту 4
прикінцевих положень Закону України
від 06.12.2012 року № 5515- VI «Про державний
бюджет України на 2013 рік» установлено,
що у 2012 та 2013 роках норми і положення
ст..ст. 20,21,22,23,30,31,37,39,48,50,51,52 та 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосувались у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
та 2013 рік відповідно. Крім того,
Рішенням Конституційного Суду України
від 25 січня 2012 року у справі № 3-рп/2012
встановлено, що однією з ознак України
як соціальної держави є забезпечення
загальносуспільних потреб у сфері
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України виходячи з
фінансових можливостей держави.
Кабінет Міністрів України регулює
порядок та розміри соціальних витрат
та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України. Тобто, Кабінет
Міністрів України має всі достатні
правові підстави щодо здійснення
соціальних виплат та допомоги в межах
фінансових ресурсів. передбачених
Законом України «Про державний бюджет
України на 2014 рік». Наданий час пенсія
позивачу розрахована відповідно до
вимог Постанови Кабінету Міністрів
України від 23.11.2011 року № 1210 «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Таким
чином, підстав для перерахунку пенсії
позивачу відповідно до Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з
врахуванням, що розмір пенсії для осіб.
віднесеним до категорії 1, інвалідам 3
групи, не може бути нижчим 6 розмірів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, - в
розмірі 50% прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, на
даний час немає.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 99 п.2 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Пунктом 4 зазначеної статті
передбачено, що якщо законом
передбачена можливість досудового
порядку вирішення спору і позивач
скористався цим порядком, то для
звернення до адміністративного суду
встановлюється місячний строк, який
обчислюється з дня, коли позивач
дізнався про рішення суб'єкта владних
повноважень за результатами розгляду
його скарги на рішення, дії або
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень.

Судом встановлено, що відповідачем
було відмовлено ОСОБА_1 у здійсненні
перерахунку пенсії 30.07.2014 року, до суду
ОСОБА_1 звернувся 22.08.2014 року, тобто в
межах встановленого законодавством
строку для звернення до суду, тому
заява позивача про поновлення
процесуальних строків не підлягає
розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
інвалідом ІІІ групи, призначеної
згідно з Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", має статус ліквідатора
наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії
(а.с.7).

Останній перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Мелітополі та Мелітопольському
районі Запорізької області, як
одержувач пенсії по інвалідності ІІІ
групи згідно Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", що не оспорюється
відповідачем.

З 01.08.2014 року УПФУ в м. Мелітополі та
Мелітопольському районі Запорізької
області проводив нарахування та
виплату позивачу ОСОБА_1 пенсії в
розмірі 2135,25 грн., у тому числі:

- 1376,05грн. - основний розмір пенсії по
інвалідності;

- 284,70 грн. - додаткова пенсія за шкоду.
заподіяну здоров'ю, як інваліду ІІІ
групи - учаснику ліквідації наслідків
на ЧАЕС;

- 284,70грн. - підвищення, як інваліду
війни, ІІІ групи;

- 50 грн. - цільова грошова допомога на
прожиття, як інваліду війни ІІІ групи;

- 139,80грн. - державна адресна допомога
(а.с.8).

В задоволені заяви ОСОБА_1 про
перерахунок та виплату йому державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю згідно ст.ст. 50, 54
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту", листом УПФУ в м. Мелітополі та
Мелітопольському районі Запорізької
області від 30.07.2014 року було відмовлено
(а.с. 8).

Закон України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
визначає основні положення щодо
реалізації конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, на охорону
їх життя і здоров'я та створює порядок
визначення категорій зон
радіоактивного забруднених територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення.

Статтею 49 вказаного Закону
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до 1 категорії,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії, б) додаткової пенсії за шкоду,
завдану здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Частиною 1 ст. 50 вказаного Закону
визначено, що особам, віднесеним до 1
категорії, інвалідамІ групи
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 50% мінімальних пенсій за віком.

Частиною 4 ст.54 вказаного Закону
передбачено, що розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими, по ІІІ групі
інвалідності, - 6-ти мінімальних пенсій
за віком.

Разом з тим, постановою Кабінету
Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року
"Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
затверджений Порядок обчислення
пенсії особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 4 Порядку встановлено, що у разі
коли особа пропрацювала у зоні
відчуження менше календарного місяця у
1986-1990 роках, за їх бажанням пенсія може
обчислюватися виходячи із заробітної
плати, одержаної за роботу у зоні
відчуження, за весь фактично
відпрацьований час, в одному із
неповних календарних місяців роботи
протягом цих років.

Пунктом 13 Порядку встановлено, що
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, інвалідам ІІІ групи
з числа учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 1
категорії виплачується в розмірі 284
грн.70 коп.

Таким чином, на даний час існують два
чинних нормативно-правових акта, якими
по різному визначено розмір пенсії
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Статтею 63 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету.

Якщо у 2011 році Законом України "Про
внесення змін до Закону України "Про
державний бюджет України на 2011 рік"
№3491-VI від 14.06.2011 року було встановлено,
що у 2011 році норми і положення ст.ст.39, 50,
51, 52, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011рік; а
також ч.3 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2012 рік" було встановлено, що у 2012 році
норми і положення ст.ст.20, 21, 22, 23, 30, 31, 37,
39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік; а також ч.4 Прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2013 рік" було встановлено, що
у 2013 році норми і положення ст.ст.20, 21, 22,
23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік; то зазначені
положення Законів були об'єктивною
підставою для обґрунтованого
застосування у вказаних роках при
обчисленні пенсії особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, постанови КМУ №1210 від
23.11.2011 року.

Однак Закон України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 року
не містить жодної норми, яка б
обмежувала у 2014 році пряме
застосування Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", зокрема
статей 50, 54 вказаного Закону, якими
визначено розмір державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, завдану
здоров'ю.

Зі змісту вимог ч. 2 ст. 19 Конституції
України вбачається, що органи
державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Положеннями ч.4 ст.9 КАС України
визначено, що, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачеві з 01.01.2014 року
застосуванню підлягає не постанова КМУ
№1210 від 23.11.2011 року, а норми ст.ст. 50, 54
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" затверджено нові
розміри соціальних стандартів. Так,
мінімальний розмір пенсій, призначених
відповідно до ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", визначається виходячи із
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, з
01.01.2014 року - 949 грн., з 01.07.2014 року - 974 грн.,
з 01.10.2014 року - 1014 грн.

Виходячи із розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, провадиться
перерахунок, зокрема, - додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та
компенсаційної виплати за втрату
годувальника відповідно до Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
(ст.50); - мінімальних розмірів пенсії по
інвалідності внаслідок аварії на ЧАЕС,
призначених відповідно до ст. 54
вказаного Закону.

Оцінюючи письмові заперечення
відповідача проти позову, суд вважає їх
необґрунтованими і такими, що
протиречать діючому законодавству
України.

Таким чином, суд приходить до висновку
про обґрунтованість вимог позивача та
наявність підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст. 94 ч. 5 КАС України
судові витрати слід віднести за
рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 14, 70-72, 86, 159-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в м. Мелітополі та
Мелітопольському районі Запорізької
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в м.
Мелітополі та Мелітопольському районі
Запорізької області щодо нарахування
та виплати ОСОБА_1 з 01.01.2014 року
державної пенсії та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, всупереч
положень ст.ст. 50, 54 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Мелітополі та
Мелітопольському районі Запорізької
області провести перерахунок та
виплатити з 01.01.2014 року ОСОБА_1, який
народився 20 грудня 1965 року у м.
Мелітополі Зпорізької області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
інваліду ІІІ групи 1-ї категорії,
державну пенсію на підставі ст.54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
обсязі не нижче від 6-ти розмірів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, та додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на
підставі ст.50 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в обсязі 50%
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, за
відрахуванням фактично отриманих ним
сум.

Постанова у межах суми стягнення за
один місяць підлягає негайному
виконанню.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського адміністративного
апеляційного суду через
Мелітопольський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

СУДДЯ:
Л.В. Притуло