Справа № 427/2050/13-а
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/27974/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого
Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів
Ємельянової В.І.,

Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Свердловську Луганської області про
перерахунок пенсії та зобов'язання
вчинити певні дії,

за касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
м. Свердловську Луганської
області (далі - Управління) на постанову
Свердловського міського суду
Луганської області від 12 грудня 2013 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 28 квітня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013 року ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом, в
подальшому уточненим, в якому просив
визнати неправомірними дії Управління
та зобов'язати відповідача здійснити з
20 вересня 2012 року перерахунок пенсії,
враховуючи довідку про заробіток за
час знаходження у зоні відчуження, яка
видана Державним відкритим
акціонерним товариством
«Свердловантрацитшахтобуд» (далі -
ДВАТ «САШБ») 10 вересня 2001 року.

Постановою Свердловського міського
суду Луганської області від 12 грудня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 28 квітня 2014
року, позов задоволено.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати ухвалені ними судові
рішення та постановити нове рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права згідно статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 з 5 січня
1987 року по 23 березня 1987 року
знаходився на військових зборах по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
внаслідок чого був безстроково
визнаний інвалідом II групи.

Позивач отримує пенсію по інвалідності
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Управлінням з 1 січня 2012 року позивачу
був здійснений перерахунок пенсії без
врахування заробітної плати,
зазначеної у довідці ДВАТ «САШБ» від 10
вересня 2001 року, а саме: заробіток
ОСОБА_2 за час знаходження на
військових зборах з 5 січня 1987 року по
23 березня 1987 року склав: за січень 1987
року - 1180 крб 08 коп.; за лютий 1987 року - 2141
крб 72 коп.; за березень 1987 року - 1189 крб 12
коп.

Суми зазначені у вказаній довідці
позивачу не було виплачено.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суди посилалися на перелік підзаконних
нормативно-правових актів, з яких було
знято гриф «секретно» Радою Міністрів
СРСР, та які передбачають порядок
нарахування збереженої заробітної
плати за період перебування у зоні
відчуження.

Згідно з частиною першою статті 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи можуть
призначатися за бажанням громадянина
із заробітку, одержаного за роботу в
зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі
відшкодування фактичних збитків, який
визначається згідно з законодавством.

Відповідно до підпункту 4 пункту 3
Порядку обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 року №1210 «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», в разі
коли особа пропрацювала у зоні
відчуження менше календарного місяця у
1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може
обчислюватися виходячи із заробітної
плати, одержаної за роботу у зоні
відчуження, за весь фактично
відпрацьований час, в одному із
неповних календарних місяців роботи
протягом цих років, без додавання суми
заробітної плати за період роботи за
межами зони відчуження. У такому разі
заробітна плата за весь фактично
відпрацьований час ділиться на число
відпрацьованих днів, а одержана сума
множиться на 25,4. Якщо дні роботи
припали на вихідні і святкові дні,
розрахунок заробітної плати
проводиться у такому ж порядку, як і за
роботу у робочі дні, а доплата за
вихідні і святкові дні, нарахована за
фактично відпрацьований час, з
урахуванням установленої кратності
додається до суми обчисленої
заробітної плати.

Таким чином, розмір пенсії по
інвалідності ставиться в залежність
від заробітку, фактично отриманого
особою у період її роботи в зоні
відчуження.

Вирішуючи спір, суди не встановили, в
якому розмірі позивач фактично отримав
заробітну плату за січень-березень 1987
року та якими первинними документами
це підтверджується (розрахунковим
листом, табелем обліку робочого часу
тощо).

Частиною першою статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно зі статтею 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.
Справа направляється до суду
апеляційної інстанції для продовження
розгляду або на новий розгляд, якщо
порушення допущені тільки цим судом. В
усіх інших випадках справа
направляється до суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Свердловську Луганської області
задовольнити частково.

Скасувати постанову Свердловського
міського суду Луганської області від 12
грудня 2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 28 квітня 2014 року, а справу направити
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Й. Рецебуринський

Судді
В.І.
Ємельянова

О.П. Стародуб