Справа № 412/4241/12 (412/11373/12)
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/14952/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів : Логвиненко А.О.
(доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

здійснивши попередній розгляд
касаційної скаргу ОСОБА_3 на постанову
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 24.09.2012р. та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 26.02.2013р. у
справі

за позовом Приватного підприємця
ОСОБА_3

до відповідача Відділу з питань
реклами Дніпропетровської міської
ради

про визнання незаконним та скасування
рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

31.08.2012р. до суду з позовом про
оскарження дій відділу з питань
реклами Дніпропетровської міської
ради (далі Відділ реклами) звернувся
приватний підприємець ОСОБА_3 Свої
вимоги позивач мотивував тим, що він
направив відповідачу заяву про надання
дозволу на розміщення зовнішньої
реклами. Листом від 2.07.2012р. Відділ
реклами повідомив про відмову у
наданні дозволу. Вважаючи вказане
рішення незаконним, позивач просив
його скасувати та зобов'язати
відповідача прийняти рішення про
погодження розміщення реклами.

Постановою Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 24.09.2012р.,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 26.02.2013р., в
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовими рішеннями,
позивач звернувся з касаційною
скаргою, в якій, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
просив їх скасувати та задовольнити
позов. При цьому скаржник зазначив, що
суди дійшли помилкового висновку про
необґрунтованість позовних вимог.

У своїх запереченнях відповідач
вважає судові рішення законними та
обґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що у
червні 2012р. позивач звернувся до
Дніпропетровської міської ради із
заявою про надання дозволу на
розміщення зовнішньої реклами за
адресою : АДРЕСА_1.

Відділ реклами, що є робочим органом,
до повноваження якого віднесено
розгляд заяв розповсюджувачів
зовнішньої реклами на надання дозволу;
прийняття рішення про встановлення
пріоритету заявника на місце
розташування рекламного засобу;
підготовку проекту рішення
виконавчого органу ради щодо надання
дозволу чи про відмову у його наданні,
тощо, листом від 2.07.2012р. проінформував
позивача про відмову у встановленні
пріоритету на місце розташування
рекламного засобу за адресою АДРЕСА_1.

Відносини, що виникають у зв'язку з
розміщенням зовнішньої реклами у
населених пунктах, та визначають
порядок надання дозволів на розміщення
такої реклами внормовано положеннями
Закону України «Про рекламу» та
Типовими правилами розміщення
зовнішньої реклами (затв. Постановою
від 29.12.2003р. №2067).

Відповідно до Типових правил
прийняття робочим органом рішення про
встановлення за заявником пріоритету
на заявлене місце або про відмову у
встановленні пріоритету є обов'язковою
передумовою вирішення питання про
надання дозволу на розміщення
зовнішньої реклами.

Здійснивши аналіз матеріалів справи
та давши належну оцінку наданим
сторонами доказам, суди попередніх
інстанцій дійшли правильного висновку
про те, що відповідач у спірних
правовідносинах діяв на підставі
закону та в межах своїх повноважень.

При цьому, судами правильно
застосовано норми матеріального права,
що регулюють спірні правовідносини,
наведено мотиви, з яких суди виходили
при їх прийнятті та мотиви
неврахування доводів позивача.

Судами попередніх інстанцій також
враховано, що відповідачем не
приймалось рішення про відмову у
наданні дозволу на розміщення
зовнішньої реклами.

З огляду на обсяг повноважень
робочих органів, встановлений
положеннями пункту 6 Типових правила
розміщення зовнішньої реклами, суди
обґрунтовано відмовили в задоволенні
адміністративного позову про визнання
незаконним рішення відділу реклами від
2.07.2012р. та про зобов'язання відповідача
погодити розміщення рекламних засобів.

Доводи касаційної скарги
правильність цих висновків не
спростовують та не дають підстав для
скасування чи зміни судових рішень.

Відповідно до статті 224 КАС України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 2201,223, 224, 230, 231, 254
КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, постанову Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
24.09.2012р. та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 26.02.2013р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України в
порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС
України.

Судді
А.О.
Логвиненко

О.Є.
Донець

В.Ф. Мороз