Справа № 490/13052/14-а
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2014-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 жовтня 2014 року Центральний районний
суд м. Миколаєва у складі:

головуючої - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Аслановій Е.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні падання головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Миколаївській області про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва про
захист соціальних прав, передбачених
законом України «Про соціальний захист
дітей війни», -

ВСТАНОВИВ:

Відділ примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Миколаївській області звернувся до
суду з поданням, в якому просить
змінити спосіб виконання постанови
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19 листопада
2013 року з «Зобов’язання Управління
пенсійного фонду України в
Центральному районі м.Миколаєва
здійснити перерахунок та виплату на
користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», за період часу з
30.06.2010 р. по 30.10.2010 р. з урахуванням
виплачених сум мінімальної пенсії за
віком, та виплатити визначену різницю»
на «стягнення з Управління пенсійного
фонду України у Центральному районі
м.Миколаєва на користь ОСОБА_1 кошти в
сумі 793,08 грн.».

У судове засідання сторони не
з’явилися, заявник просив суд
розглядати справу у його відсутність.

Ухвалою суду справу розглянуто у
відсутність сторін, оскільки
відповідно до ч.2 ст. 263 КАС України
неприбуття у судове засідання осіб, які
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце розгляду справи, не
перешкоджає судовому розгляду.

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 12.03.2011 року
зобов’язано Управління пенсійного
фонду України у Центральному районі
м.Миколаєва здійснити перерахунок
пенсії ОСОБА_1 за період з 22 травня 2008
року по 11 лютого 2011 року, обчисливши її
у ці періоди з урахуванням підвищення в
розмірі 30 % визначеної відповідно до ч.1
ст. 28 ЗУ «Про загальнообов’язкове
пенсійне страхування» мінімальної
пенсії за віком, та виплатити визначену
різницю.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19 листопада
2013 року апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в
Центральному районі м.Миколаєва
залишити без задоволення, а постанову
Центрального районного суду
м.Миколаєва від 12 березня 2011 року
змінено. Викладено резолютивну частину
вищевказаної постанови у редакції
«Позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність
Управління пенсійного фонду України в
Центральному районі м.Миколаєва щодо
нарахування та виплати на користь
позивача підвищення до пенсії як
дитині війни. Зобов’язано Управління
пенсійного фонду України в
Центральному районі м.Миколаєва
здійснити перерахунок та виплату на
користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», за період часу з
30.06.2010 р. по 30.10.2010 р.з урахуванням
виплачених сум. В іншій частині
залишено без задоволення».

Як зазначає заявник у своїй заяві,
Управлінням пенсійного фонду України в
Центральному районі м.Миколаєва
рішення суду виконано в частині
здійснення нарахування, проте в
частині виплати суми не виконано,
оскільки, на даний момент в Державному
бюджеті відсутні кошти, передбачені
для виплати надбавок зазначеній
категорії громадян, фактична виплата
даної надбавки відбудеться після
фінансування відповідної статті
бюджету України.

Статтею 124 Конституції України
визначено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Статтею 7 Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
передбачено, що у разі, якщо рішення
суду не виконано протягом двох місяців
з дня винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження,
крім випадків, коли стягувач
перешкоджає провадженню виконавчих
дій, державний виконавець зобов'язаний
звернутись до суду із заявою про зміну
способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до статті 2 вищеназваного
Закону держава гарантує виконання
рішення суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є, зокрема,
державний орган. Водночас, судові
рішення у справах, пов'язаних із
соціальними виплатами, які мають
зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Підставою
для зміни чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення є
обставини, що роблять виконання
судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття судом
нових заходів для реалізації рішення.
Ці заходи повинні забезпечити
виконання конкретного судового
рішення і не поширюватися на відносини,
які виникли після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат.

Також, рішенням Європейського суду
«Кечко проти України» встановлено, що
органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів, як на
підставу невиконання зобов'язань.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що неможливість виконання
судового рішення яке вступило в
законну силу у зв'язку із його
зобов'язальним характером, є підставою
для зміни способу виконання цього
судового рішення, оскільки кінцевим
результатом його виконання у даній
справі є виплата позивачеві належних
йому коштів державним органом.

Керуючись ст. 165, 263 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Подання головного державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Миколаївській області про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва про
захист соціальних прав, передбачених
законом України «Про соціальний захист
дітей війни» - задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання
судового рішення від 19 листопада 2013
року на підставі якого був виданий
виконавчий лист №2а-5-5953/2010, Центральним
районним судом м. Миколаєва з
зобов’язання Управління пенсійного
фонду України в Центральному районі
м.Миколаєва здійснити перерахунок та
виплату на користь ОСОБА_1 підвищення
до пенсії в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28
ЗУ «Про загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», за період часу з
30.06.2010 р. по 30.10.2010 р. з урахуванням
виплачених сум» мінімальної пенсії за
віком, та виплатити визначену різницю
на стягнення з Управління пенсійного
фонду України у Центральному районі
м.Миколаєва на користь ОСОБА_1 кошти в
сумі 793,08 грн.

Ухвалу суду може бути оскаржено до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Центральний районний суд м. Миколаєва
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

Суддя

О.А. Гуденко