Справа № 2а-2368/10/0770
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2014 рокум. Ужгород№ 2а-2368/10/0770

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванчулинець Д.В.

при секретарі Гринюк І.В.,

з участю сторін та осіб, які беруть
участь у справі :

представника позивача -Данканич О.В.,

представника відповідача - Густі М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань у
приміщенні Закарпатського окружного
адміністративного суду
адміністративну справу за зміненою
(зменшеною) позовною заявою Державної
фінансової інспекції в Закарпатській
області до Державного підприємства
"Мукачівське лісове господарство" про
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Контрольно-ревізійне
управління в Закарпатській області в
інтересах держави звернулося у
Закарпатський окружний
адміністративний суд з позовною заявою
до Державного підприємства
"Мукачівське лісове господарство" в
особі директора Булигіна Олександра
Георгійовича (далі -відповідач), якою
просить: зобов'язати директора
Державного підприємства "Мукачівське
лісове господарство" - О.Г. Булигіна
виконати вимогу від 23.06.2009 року за №
02-10/401 щодо усунення виявлених ревізією
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

08 грудня 2010 року провадження по даній
справі зупинялося до набрання законної
сили рішення від 23.06.2009 року по
адміністративній справі за № 2а-3227/09/0770
за позовом Державного підприємства
"Мукачівське лісове господарство" до
Контрольно-ревізійного управління в
Закарпатській області про визнання
протиправними дій та часткове
скасування вимоги за № 02-10/401(а.с.60,61).

19 березня 2014 року провадження по даній
справі поновлено у зв'язку із набранням
законної сили постанови суду від 23.06.2009
року по адміністративній справі №
2а-3227/09/0770 (а.с.72,73).

Під час судового розгляду
представником позивача подано заяву
від 10.11.2010 року за № 07-25 за про уточнення
(зменшення) розміру позовних вимог, у
зв'язку з чим останній просив викласти
позовні вимогу у наступній редакції:
зобов'язати директора Державного
підприємства "Мукачівське лісове
господарство" виконати вимогу за №
02-10/401 від 23.06.2009 року в частині: 1)
привести у відповідність витрати в
загальній сумі 38086,34 грн., які
перевищують визначений розмір,
встановлений постановою Кабінету
Міністрів України "Про стан
фінансово-бюджетної дисципліни, заходи
щодо посилення боротьби з корупцією та
контролю за використанням державного
майна і фінансових ресурсів" від 29.11.2006
року № 1673; 2) вжити заходів щодо повного
відшкодування підприємствами,
установами, організаціями та
громадянами збитків, заподіяних
вилученням земельних ділянок за
відповідними прийнятими рішеннями, на
загальну суму 19087,72 грн.(а.с.56,57)

У зв'язку із реорганізацією шляхом
ліквідації контрольно-ревізійного
управління в Закарпатській області та
утворенням Державної фінансової
інспекції в Закарпатській області у
судовому засіданні було замінено
неналежного позивача на належного.

У судовому засіданні вирішено питання
про заміну неналежно відповідача на
належного, а саме: директора Державного
підприємства "Мукачівське лісове
господарство" на Державне підприємство
"Мукачівське лісове господарство".

У судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені уточненні
(зменшені) позовні вимоги з мотивів
наведених у позовній заяві та
клопотанні про уточнення позовних
вимог та просив суд задовольнити їх у
повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечив проти заявлених
уточнених (зменшених) позовних вимог,
оскільки вважає їх необґрунтованими та
незаконними і такими, що не підлягають
задоволенню та просив суд відмовити
позивачу в задоволенні позову
повністю.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
розглянувши подані матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до
пункту 2.18 плану контрольно-ревізійної
роботи Головного
контрольно-ревізійного управління
України на 1 квартал 2009 року
контрольно-ревізійним відділом у
Мукачівському районі проведено
ревізію фінансово-господарської
діяльності в державному підприємстві
"Мукачівське лісове господарство".

На підставі проведеної перевірки
контрольно-ревізійним відділом у
Мукачівському районі 08 травня 2009 року
складено акт ревізії
фінансово-господарської діяльності в
державному підприємстві "Мукачівське
лісове господарство" за період з 01.07.2007
року по 31.12.2008 року за № 09-18/46 щодо
встановлених порушень законодавчих та
нормативних документів, що призвели до
фінансових порушень та порушень
фінансової дисципліни (а.с.7-27).

Загальна сума виявлених порушень
становить - 1 103 162,17 грн., із яких:
відшкодовано та усунуто порушень на
загальну суму 22 421,24 грн., упущені вигоди
та непродуктивні витрати внаслідок
неефективних управлінських дій - 174 790,57
грн., оплата за державні кошти вартості
робіт без проведення процедури
закупівлі - 504 000,00 грн.

23 червня 2009 року, у відповідності до
вимог пункту 7 статті 10 Закону України
"Про контрольно-ревізійну службу в
Україні", службовою особою державної
контрольно-ревізійної служби -
керівником контрольно-ревізійного
відділу у місті Мукачево та
Мукачівському районі пред'явлено
вимогу за № 02-10/401 щодо усунення
виявлених порушень законодавства
(а.с.6).

Вищезазначена вимога, яка направлена
директору державного підприємства
"Мукачівське лісове господарство"
полягала в зобов'язанні забезпечити
відшкодування сум, що призвели до втрат
фінансових та матеріальних ресурсів та
інших фінансових порушень на суму - 401
950,36 грн.

Представник позивача стверджує, що
заявлена вимога є законною, а отже, у
відповідності до вимог законодавства є
обов'язковою для виконання службовими
особами об'єктів, що ревізуються.

У судовому засіданні встановлено, що
директором Державного підприємства
"Мукачівське лісове господарство" -
Анталовським В.В., на виконання вимоги
контрольно-ревізійного відділу у місті
Мукачево та Мукачівському районі було
надіслано листа від 19.05.2010 року за № 164
із підтвердженими документами, з якого
слідує, що ним вжито заходів по
виконанню вимог щодо усунення порушень
та відшкодуванню нанесених збитків на
суму 6513,98 грн.

Станом на день подачі позовної заяви до
суду вимоги позивача частково виконані
і суми, які призвели до втрат не
відшкодовані в сумі - 209 804,35 грн., та
суми, які не призвели до втрат (зайве
нарахування до оплати коштів) на суму 185
632,03 грн. не усунуто.

Виявлені позивачем порушення полягали
в наступному.

Пунктом 5 Положення (стандарт)
бухгалтерського обліку № 15 "Дохід",
затвердженого наказом Міністерством
фінансів України від 29.11.1999 року № 290
передбачено, що дохід визнається під
час збільшення активу або зменшення
зобов'язання, що зумовлює зростання
власного капіталу (за винятком
зростання капіталу за рахунок внесків
учасників підприємства), за умови, що
оцінка доходу може бути достовірно
визначена.

Критерії визнання доходу, наведені в
цьому Положенні (стандарті),
застосовуються окремо до кожної
операції. Проте ці критерії потрібно
застосовувати до окремих елементів
однієї операції або до двох чи більше
операцій разом, якщо це випливає із
суті такої господарської операції
(операцій).

У відповідності до вимог пункту 7
вищезазначеного Положення, визнані
доходи класифікуються в
бухгалтерському обліку за такими
групами: а) дохід (виручка) від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг); б) інші операційні доходи; в)
фінансові доходи; г) інші доходи; д)
надзвичайні доходи. Склад доходів, що
відносяться до відповідної групи,
встановлено Положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку 3 "Звіт про
фінансові результати".

Згідно вимог пункту 8 Положення
(стандарту) бухгалтерського обліку № 15
"Дохід", затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
29.11.1999 року за № 290, передбачено, що
дохід (виручка) від реалізації
продукції (товарів, інших активів)
визнається в разі наявності всіх
наведених нижче умов: - покупцеві
передані ризики й вигоди, пов'язані з
правом власності на продукцію (товар,
інший актив); підприємство не здійснює
надалі управління та контроль за
реалізованою продукцією (товарами,
іншими активами); сума доходу (виручка)
може бути достовірно визначена; є
впевненість, що в результаті операції
відбудеться збільшення економічних
вигод підприємства, а витрати,
пов'язані з цією операцією, можуть бути
достовірно визначені.

В ході перевірки ревізією встановлено,
що в порушення пунктів 5, 7 та 8 Положення
(стандарту) бухгалтерського обліку № 15
"Дохід", затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
29.11.1999 року за № 290 нарахування доходів
від вилучення земельних ділянок не
ведеться, що призвело до втрати доходів
державного підприємства на суму 20 651,04
грн.

Статтею 2 Закону України "Про
індексацію грошових доходів населення"
визначено об'єкти індексації грошових
доходів населення, а саме: індексації
підлягають грошові доходи громадян,
одержані ними в гривнях на території
України і які не мають разового
характеру: пенсії; стипендії; оплата
праці (грошове забезпечення); суми
виплат, що здійснюються відповідно до
законодавства про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування; суми
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, а також суми, що
виплачуються особам, які мають право на
відшкодування шкоди в разі втрати
годувальника. Кабінет Міністрів
України може встановлювати інші
об'єкти індексації, що не передбачені
частиною першою цієї статті.

Соціальні виплати, що мають цільовий і
разовий характер (допомога при
народженні дитини, допомога на
поховання, матеріальна допомога,
одноразова допомога при виході на
пенсію тощо), а також допомога у зв'язку
з вагітністю і пологами індексації не
підлягають.

Підтримка купівельної спроможності
провадиться шляхом підвищення розміру
зазначених виплат.

Підтримка купівельної спроможності
соціальних виплат, які визначаються
залежно від прожиткового мінімуму,
здійснюється шляхом перегляду їх
розміру у зв'язку із зростанням
прожиткового мінімуму відповідно до
законодавства.

Вимоги статті 4 вищенаведеного закону
передбачають підстави для проведення
індексації, а саме: індексація грошових
доходів населення проводиться в разі,
коли величина індексу споживчих цін
перевищила поріг індексації, який
установлюється в розмірі 101 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для
індексації грошових доходів населення
провадиться наростаючим підсумком,
починаючи з місяця введення в дію цього
Закону.

Для проведення подальшої індексації
грошових доходів населення обчислення
індексу споживчих цін починається за
місяцем, у якому індекс споживчих цін
перевищив поріг індексації, зазначений
у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення
у зв'язку з індексацією здійснюється з
першого числа місяця, що настає за
місяцем, у якому опубліковано індекс
споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення
підвищено з урахуванням прогнозного
рівня інфляції випереджаючим шляхом,
при визначенні обсягу підвищення
грошових доходів у зв'язку із
індексацією враховується рівень
такого підвищення у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

Статтею 6 Закону України "Про
індексацію грошових доходів населення"
передбачено державні гарантії
підвищення грошових доходів населення
у зв'язку із зростанням цін, а саме: у
разі виникнення обставин, передбачених
статтею 4 цього Закону грошові доходи
населення визначаються як результат
добутку розміру доходу, що підлягає
індексації в межах прожиткового
мінімуму для відповідних соціальних і
демографічних груп населення, та
величини індексу споживчих цін.
Порядок проведення індексації
грошових доходів населення
визначається Кабінетом Міністрів
України.

У відповідності до пункту 1 порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.07.2003 року № 1078, цей Порядок
визначає правила обчислення індексу
споживчих цін для проведення
індексації та сум індексації грошових
доходів населення і поширюється на
підприємства, установи та організації
незалежно від форми власності і
господарювання, а також на фізичних
осіб, що використовують працю найманих
працівників. Підвищення грошових
доходів громадян у зв'язку з
індексацією здійснюється з першого
числа місяця, що настає за місяцем, в
якому офіційно опубліковано індекс
споживчих цін. Індексація грошових
доходів населення проводиться у разі,
коли величина індексу споживчих цін
перевищила поріг індексації, який
встановлюється в розмірі 101 відсотка.
Індекс споживчих цін обчислюється
Держстатом і не пізніше 10 числа місяця,
що настає за звітним, публікується в
офіційних періодичних виданнях.
Обчислення індексу споживчих цін для
проведення індексації грошових
доходів населення провадиться
наростаючим підсумком починаючи з
березня 2003 р. - місяця опублікування
Закону України від 6 лютого 2003 р. N 491-IV
"Про внесення змін до Закону України
"Про індексацію грошових доходів
населення".

Пунктом 2 вищезазначеного порядку
передбачено, що індексації підлягають
грошові доходи громадян, одержані в
гривнях на території України, які не
мають разового характеру: пенсії (з
урахуванням надбавок, доплат,
підвищень до пенсії, додаткової пенсії,
цільової грошової допомоги на
прожиття, державної допомоги та
компенсаційних виплат, крім тих, які
зазначені у пункті 3 цього Порядку),
щомісячне довічне грошове утримання,
що виплачується замість пенсії;
стипендії; оплата праці найманих
працівників підприємств, установ,
організацій у грошовому виразі, яка
включає оплату праці за виконану
роботу згідно з тарифними ставками
(окладами) і відрядними розцінками,
доплати, надбавки, премії, гарантійні
та компенсаційні виплати, передбачені
законодавством, а також інші
компенсаційні виплати, що мають
постійний характер; грошове
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу,
посадових осіб митної служби; суми
виплат, що здійснюються відповідно до
законодавства про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
(допомога по безробіттю, матеріальна
допомога у період професійної
підготовки, перепідготовки або
підвищення кваліфікації безробітного,
щомісячна грошова сума, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання (з
урахуванням виплат на необхідний
догляд за потерпілим), щомісячна
страхова виплата особам, які
перебували на утриманні потерпілого
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, страхова виплата дитині,
яка народилась інвалідом внаслідок
травмування на виробництві або
професійного захворювання її матері
під час вагітності); суми відшкодування
шкоди, заподіяної працівникові
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, а також суми, що виплачуються
особам, які мають право на
відшкодування шкоди у разі втрати
годувальника.

Судом також встановлено, що ревізією
дотримання законодавства при
проведенні індексації грошових
доходів працівників підприємства
встановлено, що протягом періоду з
01.07.2007 року по 31.12.2008 року індексація за
періоди перевищення індексу споживчих
цін встановленого порогу індексації не
проводилась, чим порушено вимоги
статей 2, 4, 6 Закону України "Про
індексацію грошових доходів населення"
та пунктів 1, 2 порядку проведення
індексації грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.07.2003 року за №
1078, що призвело до втрати доходів
фізичних осіб на загальну суму 135 891,98
грн.

Згідно пункту 1 статті 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Пунктом 8 статті 9 вищенаведеного
закону передбачено, що
відповідальність за несвоєчасне
складання первинних документів і
регістрів бухгалтерського обліку та
недостовірність відображених у них
даних несуть особи, які склали та
підписали ці документи.

Пунктом 15 Положення (стандарт)
бухгалтерського обліку № 16 "Витрати",
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 31.12.1999 року за № 318
передбачено, що до складу
загальновиробничих витрат
включаються: витрати на управління
виробництвом (оплата праці апарату
управління цехами, дільницями тощо;
відрахування на соціальні заходи й
медичне страхування апарату
управління цехами, дільницями; витрати
на оплату службових відряджень
персоналу цехів, дільниць тощо);
амортизація основних засобів
загальновиробничого (цехового,
дільничого, лінійного) призначення;
амортизація нематеріальних активів
загальновиробничого (цехового,
дільничого, лінійного) призначення;
витрати на утримання, експлуатацію та
ремонт, страхування, операційну оренду
основних засобів, інших необоротних
активів загальновиробничого
призначення; витрати на вдосконалення
технології й організації виробництва
(оплата праці та відрахування на
соціальні заходи працівників, зайнятих
удосконаленням технології й
організації виробництва, поліпшенням
якості продукції, підвищенням її
надійності, довговічності, інших
експлуатаційних характеристик у
виробничому процесі; витрати
матеріалів, купівельних комплектуючих
виробів і напівфабрикатів, оплата
послуг сторонніх організацій тощо);
витрати на опалення, освітлення,
водопостачання, водовідведення та інше
утримання виробничих приміщень;
витрати на обслуговування виробничого
процесу (оплата праці
загальновиробничого персоналу;
відрахування на соціальні заходи,
медичне страхування робітників та
апарату управління виробництвом;
витрати на здійснення технологічного
контролю за виробничими процесами та
якістю продукції, робіт, послуг);
витрати на охорону праці, техніку
безпеки і охорону навколишнього
природного середовища; інші витрати
(внутрішньозаводське переміщення
матеріалів, деталей, напівфабрикатів,
інструментів зі складів до цехів і
готової продукції на склади; нестачі
незавершеного виробництва; нестачі і
втрати від псування матеріальних
цінностей у цехах; оплата простоїв
тощо).

Судом встановлено, що в ході проведення
перевірки ревізією встановлено,
порушення п.1 п.8 статті 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" та п.15 Положення
(стандарт) бухгалтерського обліку № 16
"Витрати", затверджено наказом
Міністерства фінансів України від
31.12.1999 року № 318 внаслідок подвійного
включення до актів виконаних робіт
витрат на суму 12 604,80 грн. завищено
вартість виконаних робіт на загальну
суму 15 174,99 грн., що призвело до зайвого
використання коштів державного
підприємства на суму 15 174,99 грн.

Слід зазначити, що в ході перевірки
встановлено порушення п.1, п.8 ст.9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в України", що
полягало у зайво нарахованих до оплати
коштів підряднику ПП "З.Р.З." внаслідок
завищення вартості виконаних
ремонтно-будівельних робіт на загальну
суму 185 632,03 грн.

Підпунктом 2а пункту 13 постанови
Кабінету Міністрів України "Про стан
фінансово-бюджетної дисципліна, заходи
щодо посилення боротьби з корупцією та
контролю за використанням державного
майна і фінансових ресурсів" від 29.11.2006
року за № 1673 передбачено, що
Міністерствам та іншим центральним
органам виконавчої влади:
установлювати під час формування та
затвердження фінансових планів
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки: граничний обсяг їх
витрат, які можуть бути визначені (за
результатами попереднього звітного
року), на: оплату консалтингових та
аудиторських послуг на рівні не більш
як 1,5 відсотка обсягу чистого прибутку;
страхування (крім витрат на державне
соціальне страхування, обов'язкове
страхування та страхування відповідно
до міжнародних договорів) на рівні не
більш як 1,5 відсотка обсягу чистого
прибутку, а також обмеження
максимального розміру страхового
тарифу; представницькі заходи та
рекламу на рівні не більш як 0,5 відсотка
обсягу чистого прибутку.

У відповідності до підпункту 2в пункту
13 вищенаведеної постанови передбачено,
що Міністерствам та іншим центральним
органам виконавчої влади:
установлювати під час формування та
затвердження фінансових планів
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки: суму витрат на
благодійну, спонсорську та іншу
допомогу суб'єктів господарювання,
державна частка у статутному фонді
яких перевищує 50 відсотків, у розмірі
не більш як 1 відсоток обсягу чистого
прибутку (за результатами попереднього
звітного року).

Судом встановлено, що в ході перевірки,
встановлено порушення підпунктів 2а та
2в пункту 13 постанови Кабінету
Міністрів України "Про стан
фінансово-бюджетної дисципліна, заходи
щодо посилення боротьби з корупцією та
контролю за використанням державного
майна і фінансових ресурсів" від 29.11.2006
року за № 1673, витрати на благодійну,
спонсорську та іншу допомогу, витрати
на добровільне страхування за 2008 рік
перевищили граничний розмір на
загальну суму 38 086,34 грн.

Заявлена позивачем вимога про
виконання вимог щодо усунення
виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
виконання фінансів в частині
відшкодування сум, складає суму 395 436,38
грн., яка підлягає відшкодуванню та
відображенню в бухгалтерському обліку.

Отже, загальна суму виявлених ревізією
порушень становить 1 103 162,17 грн., з яких
станом на день розгляду справи, як
стверджує представник позивача
залишається не усунутою 57 174,06 грн.

Дана суму випливає з наступного:

а) порушення підпунктів 2а та 2в пункту 13
постанови КМУ "Про стан
фінансово-бюджетної дисципліна, заходи
щодо посилення боротьби з корупцією та
контролю за використанням державного
майна і фінансових ресурсів" від 29.11.2006
року за № 1673 щодо витрат на благодійну,
спонсорську та іншу допомогу, витрат на
добровільне страхування за 2008 рік, які
перевищили граничний розмір на
загальну суму 38 086,34 грн.

б) порушення пунктів 5,7 та 8 Положення
(стандарт) про бухгалтерський облік № 15
"Дохід", затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
29.11.1999 року № 290 щодо нарахування
доходів від вилучених земельних
ділянок не ведеться, що призвело до
витрат доходів державного бюджету на
суму 20651,04 грн., з яких залишилося на
день подання позовної заяви до суду
непогашеною сума коштів в розмірі 19 087,72
грн.

Однак, аналізуючи поданні документи та
матеріали справи судом встановлено, що
згідно постанови Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 16 вересня 2010 року закрито
кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_5 головного бухгалтера
Державного підприємства "Мукачівське
лісове господарство" у вчиненні
злочину передбаченого частиною 1
статті 367 Кримінального кодексу
України (а.с.88-89).

Вищенаведеним рішенням встановлено, що
на підставі доказів, що містяться в
кримінальній справі та показів
свідків, допитаних у судовому
засіданні Мукачівським міськрайонним
судом встановлено, що нараховані від
вилучення земельних ділянок збитки
громадянами ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18,ОСОБА_19 оплачено і дані
збитки включено в дохід підприємства.
Громадянам ОСОБА_20 та ОСОБА_21
нараховані збитки від вилучення
земельних ділянок в сумі відповідно
339,76 грн. та 434,89 грн. і дані збитки також
ними сплачено і включено в дохід
підприємства. Вказана суму збитків в
розмірі 10 654,87 грн. нарахована ОСОБА_21 та
сума збитків в розмірі 8 324,12 грн.
нарахована ОСОБА_20 є помилковою, про що
не заперечив прокурор в судовому
засіданні. У подальшому цим особам було
проведено новий розрахунок суми
збитків, по якому вони повністю
сплатили нараховані збитків.

Отже, виходячи з вищенаведеного, суд
приходить висновку, що вимога позивача
щодо зобов'язання Державного
підприємства "Мукачівське лісове
господарство" виконати вимогу №02-10/401
від 23.06.2009 року в частині: привести у
відповідність витрати в загальній сумі
38086,34 грн., які перевищують визначений
розмір, встановлений постановою
Кабінету Міністрів України "Про стан
фінансово - бюджетної дисципліни,
заходи щодо посилення боротьби з
корупцією та контролю за використанням
державного майна та фінансових
ресурсів" від 29.11.2006 року №1673 - є
законною та обґрунтованою, а тому
підлягає задоволенню.

Натомість, вимога позивача, щодо
зобов'язання Державного підприємства
"Мукачівське лісове господарство"
виконати вимогу №02-10/401 від 23.06.2009 року в
частині: вжиття заходів щодо повного
відшкодування підприємствами,
установами, організаціями та
громадянами збитків, заподіяних
вилученням земельних ділянок за
відповідними прийнятими рішеннями на
загальну суму 19 087,72 грн. не підлягає
задоволенню, оскільки згідно постанови
Мукачівського міськрайонного суду
Закарпатської області від 16 вересня 2010
року по кримінальній справі за № 1-135/10
встановлено, що нараховані від
вилучення земельних ділянок збитки
громадянами оплачено та включено в
дохід підприємства.

Керуючись ст.ст.160, 161, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Уточнений (зменшений) позов Державної
фінансової інспекції в Закарпатській
області до Державного підприємства
"Мукачівське лісове господарство" про
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

2.Зобов'язати Державне підприємство
"Мукачівське лісове господарство"
виконати вимогу №02-10/401 від 23.06.2009 року в
частині:

- привести у відповідність витрати в
загальній сумі 38086,34 грн., які
перевищують визначений розмір,
встановлений постановою Кабінету
Міністрів України "Про стан фінансово -
бюджетної дисципліни, заходи щодо
посилення боротьби з корупцією та
контролю за використанням державного
майна та фінансових ресурсів" від 29.11.2006
року №1673.

3.У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

4.Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

СуддяД.В. Іванчулинець