Справа № 821/3565/14
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/3565/1410
год. 55 хв.

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за
участю представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Оперчук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 до Скадовської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення та
скасування податкової вимоги,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
(позивач) звернулась до суду з позовом,
в якому просить визнати протиправним
та скасувати податкове повідомлення -
рішення Скадовської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області від 09 січня 2014 року
№ , яким ФОП ОСОБА_3 збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування на 102 908,23 грн. за
основним платежем та 51 454,12 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями та
просить скасувати податкову вимогу
Скадовської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Херсонській області від 11.07.14 № 702-25.
Позивач вважає спірне податкове
повідомлення - рішення незаконним,
оскільки воно прийняті внаслідок
протиправної оцінки податковим
органом господарських відносин
позивача з ПП «Островок» у 2012 році.
Позивач зазначає, що всі первинні
документи були надані до перевірки,
отримані товари від ПП "Островок"
оформлені належним чином, є податкові
та видаткові накладні, розрахунки з ПП
"Островок" були здійснені у
безготівковій формі. Позивач вважає
неправомірним використання для своїх
висновків в акті перевірки доводів,
викладених в актах перевірок ПП
«Островок», за діяльність якого не несе
відповідальності, відсутність
товарно-транспортних накладних
пояснив відсутністю витрат на
перевезення товарів. Щодо не надання до
перевірки сертифікатів якості товарів,
то пояснює цей факт передачею
сертифікатів кінцевим покупцям.
Позивач звертає увагу суду на те, що
придбаний у ПП «Островок» товар був в
подальшому реалізований кінцевим
покупцям, тобто, позивачем був
задекларований отриманий від такого
продажу дохід, розмір якого перевірка
не змінила, а зменшила тільки витрати,
які поніс позивач при придбанні товару.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, позов просив
задовольнити.

Скадовська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області (відповідач) проти позовних
вимог заперечує. В наданих суду
письмових запереченнях на позов
зазначено, що спірне податкове
повідомлення - рішення є законним,
оскільки воно прийняте на підставі
обґрунтованих висновків акту
документальної виїзної позапланової
перевірки з питань здійснення
господарських операцій ФОП ОСОБА_3 за
період з 01.01.2012 по 31.12.2012 при здійсненні
взаємовідносин щодо постачання товару
від ПП «Островок». ОДПІ було
встановлено, що контрагент позивача ПП
"Островок" має ознаки фіктивної
діяльності, що підтверджено актами
перевірок даного платника та його
постачальників. ОДПІ вважає, що
правочини, укладені між ФОП ОСОБА_3 та
ПП «Островок» не спричинили реального
настання юридичних наслідків, угоди
укладались для надання податкової
вигоди третім особам з метою штучного
формування валових витрат та
податкового кредиту.

Представник відповідача в судовому
засіданні просив суд відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_3 зареєстрована фізичною особою
підприємцем в 2004 році. Знаходиться на
обліку як платник податків у
Скадовській ОДПІ, є платником податку
на доходи фізичних осіб, платником
податку на додану вартість. Основний
вид діяльності неспеціалізована
оптова торгівля та роздрібна торгівля
харчовими продуктами, напоями,
посередництво в торгівлі продуктами
харчування.

В грудні 2013 року головним державним
ревізором-інспектором Скадовської
ОДПІ ОСОБА_4 була проведена
документальна виїзна позапланова
перевірка з питань здійснення
господарських операцій ФОП ОСОБА_3 за
період з 01.01.2012 по 31.12.2012 при здійсненні
взаємовідносин щодо постачання товару
від ПП «Островок», висновки перевірки
зафіксовані в акті від 26.12.2013 №
133/17/НОМЕР_2.

Дана перевірка проведена на підставі
пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПКУ в рамках
кримінального провадження № 0000072
від 04.12.2012 року за ознаками злочину,
передбаченого ч. 5 ст.27, ч.2 ст.212
Кримінального кодексу України.

Перевіркою виявлено придбання
позивачем товарів (продуктів
харчування) у приватного підприємства
«Островок» в червні, липні 2012 року за
договором поставки № 05-1 від 30.05.12 та
подальший продаж товарів закладам
відпочинку, пансіонатам - ДТГО
«Львівська залізниця», ДПС ОК «Гілея»,
ПАТ «Арселорміттал Кривій Ріг».

При проведені перевірки податковою
інспекцією був використаний акт ДПІ у
м. Херсоні від 05.11.12 №2426/22-4/31848906 про
результати виїзної позапланової
документальної перевірки ПП
„Островок" з питання дотримання вимог
податкового законодавства при
взаєморозрахунках з ТОВ „ІГ"Каспій -
Дон" за червень, липень 2012 року, яким
встановлені порушення п.185.1 ст.185, п.198.1,
п.198.2, п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу
України, ч.1-5 ст. 203, ч. 1-2 ст. 215, ч.І ст. 216,
228, 626. 629 ЦК України в частині
недодержання вимог зазначених статей в
момент вчинення правочинів, які не
спрямовані на реальне настання
наслідків, що обумовлені ними по
правочинах, здійснених ПП „Островок"
при придбанні товарів (послуг) у ТОВ «ІГ
«Каспій-Дон» у червні, липні 2012 року.
Товар (послуги) по вказаних правочинах
не був переданий в порушення ст.ст. 662, 655
та 656 ЦК України. До ЄДР внесено запис
про відсутність ПП «Островок» за
юридичною адресою, свідоцтво платника
ПДВ анульовано 04.06.13. Перевіркою
неможливо підтвердити факт реального
здійснення господарських операцій,
встановлено невідповідність первинних
документів нормам діючого
законодавства. З посиланням на даний
акт від 05.11.12 податкова інспекція
вказує на не підтвердження поставки
товарів по ланцюгу постачання ФОП
ОСОБА_3 - ПП „Островок" - ТОВ «ІГ
«Каспій-Дон».

Також відповідачем при проведені
перевірки були використані відомості
акту ДПІ у м. Херсоні від 09.01.13 №
171/22-4/31848906 про результати виїзної
позапланової документальної перевірки
ПП „Островок" з питання дотримання
вимог податкового законодавства при
взаєморозрахунках з ТОВ «ДНС Траст» за
серпень, вересень 2012 року, а саме ті
факти, що у ТОВ «ДНС Траст» відсутній
об'єкт оподаткування податком на
додану вартість та податком на
прибуток по операцій з
підприємствами-покупцями та покупцями
- продавцями за серпень - вересень 2012 р.,
усі операції купівлі-продажу ТОВ «ДНС
Траст» не спричиняють реального
настання правових наслідків, мають
ознаки нікчемності, за юридичною
адресою ТОВ «ДНС Траст»: м. Донецьк, вул.
Куйбишева, 109, не знаходиться. Не був
знайдений і директор ТОВ «ДНС Траст»
Алексеєв А.В. за адресою реєстрації:
АДРЕСА_1, за даними з центральної бази
даних ДРФО ДПС України про суми
виплачених доходів встановлено, що
Алексеєв А.В. з 01.01.2009 доходи не отримує.
Реєстрацією підприємства займався
ОСОБА_6 згідно довіреності від 02 липня
2012р., який згідно центральної бази
даних ДРФО ДПС України про суми
виплачених доходів з третього кварталу
2011 року перебуває на обліку у
Донецькому міському центрі зайнятості.
ТОВ «ДНС Транс» не має основних фондів,
трудових ресурсів, встановлено
відсутність фактичної поставки ТМЦ від
ТОВ «ДНС Траст» на адресу ПП
«Островок», відсутність реального
здійснення господарських операцій, у
зв'язку з чим вбачається факт укладання
«нікчемного» правочину.

Крім того, вироком Куйбишевського
районного суду м. Донецька від 27.06.13 у
справі № 259/461643-К визнано посадових
осіб ТОВ «ІГ «Каспій -Дон» та ТОВ «ДНС
Траст» винними у скоєнні злочину,
передбаченому ст. 205, 209 КК України
(фіктивного підприємництва та
легалізації коштів, здобутих
злочинним шляхом).

Відповідач посилається в акті від
26.12.2013 № 133/17/НОМЕР_2 на те, що слідчим
управлінням фінансових розслідувань
головного управління Міндоходів у
Херсонській області в ході проведення
досудового розслідування у
кримінальному провадженні за
№0000072 було допитано 16 чоловік
найманих працівників ПП «Островок»,
які засвідчили, що вказане
підприємство фактично здійснювало
прибирання прибудинкової території
мікрорайону «Острів», та не
здійснювало діяльності, пов'язаної з
купівлею - продажем товару (продуктів
харчування в асортименті, сантехніки,
будматеріалів, інше). Наведені
обставини, на думку ДПІ, свідчать, що
протягом перевіряємого періоду
господарська діяльність ПП «Островок»
має ознаки нереальності здійснення
фінансово-господарських операцій.
Перевіркою встановлено відсутність у
ФОП ОСОБА_3 власних транспортних
засобів, транспортування товару не
підтверджено товарно-транспортними
накладними за формою № 1-ТН, яка
затверджена наказом Мінтрансу України,
Мінстату України від 29.12.95р. № 488/346. В
акті вказано про ненадання
сертифікатів якості на товар. Також
податкова інспекція зазначає про
відсутність у ФОП ОСОБА_3 складських
приміщень. Відповідач вважає, що
позивач відніс до складу витрат суми,
не підтверджені відповідними
первинними документами, витрати
завищені на 608898 грн. 05 коп., що в свою
чергу призвело до заниження суми
податку на доходи фізичних осіб на суму
102908 грн. 23 коп. за 2012 рік.

У висновку акту перевірки від 26.12.13
зазначено, що перевіркою встановлено
порушення приватним підприємцем норм
діючого законодавства:

- п. 44.1 ст.44, п. 177.2, п. 177.4 ст. 177
Податкового Кодексу України, внаслідок
чого занижено податок на доходи
фізичних осіб за період 2012 рік у сумі 102
908,23грн. через віднесення до складу
витрат сум, не підтверджених
відповідними первинними документами.

- пп.14.1.191. п.14.1. ст. 14, п. 198.1, 198.2, 198.6 ст. 198,
п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України, внаслідок чого завищено
податковий кредит з ПДВ на суму 121 780
грн., в тому числі, за червень 2012 року - 62
905 грн., за липень 2012 року - 53 875 грн., за
серпень 2012 року - 5 000 грн.

- пп. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14, абз. «а» п. 185.1 ст. 185,
п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст.188 Податкового
кодексу України, внаслідок чого
завищено податкові зобов'язання з ПДВ
(в межах непідтвердженого податкового
кредиту) на загальну суму 121 780 грн. по
контрагентах-покупцях: ДП СОК «Гілея»,
ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг», ДТГО
«Львівська залізниця» (Пансіонат
«Галичина»).

09 січня 2014 року Скадовською ОДПІ ГУ
Міндоходів у Херсонській області було
прийняте податкове
повідомлення-рішення № , яким ФОП
ОСОБА_3 збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування на 102 908,23грн. за
основним платежем та 51 454,12грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями.

11.07.14 Скадовською ОДПІ була сформована
та надіслана позивачу податкова вимога
№ 702-25 про те, що сума податкового боргу
позивача по податку з доходів фізичних
осіб станом на 11.07.14 складає 165907 грн. 50
коп.

Позивач скористався правом на судове
оскарження податкового повідомлення -
рішення, податкової вимоги , які є
предметом розгляду в даній справі.

Об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд дійшов до
висновку про наявність підстав для
задоволення позову.

Доходи фізичних осіб - підприємців,
отримані протягом календарного року
від провадження господарської
діяльності, оподатковуються за
ставками, визначеними в пункті 167.1
статті 167 цього Кодексу. Згідно п. 177.2 ст.
177 ПКУ об'єктом оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та не грошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної особи -
підприємця. До переліку витрат,
безпосередньо пов'язаних з отриманням
доходів, належать документально
підтверджені витрати, що включаються
до витрат операційної діяльності
згідно з розділом III цього Кодексу (п.
177.4 ст. 174 ПКУ). Таким чином, до складу
витрат позивач мав право відносити
витрати, що безпосередньо пов'язані з
отриманням доходів. Підприємець на
загальній системі оподаткування може
віднести до складу витрат, витрати,
якщо вони відповідають наступним
умовам: включаються до витрат
операційної діяльності згідно з
розділом ІІІ Податкового кодексу
України, документально підтверджені
первинними документами, пов'язані із
господарською діяльністю підприємця,
безпосередньо пов'язані з отриманням
доходів, повинні бути фактично
сплачені, товари повинні бути
поставлені, а послуги повинні бути
отримані. Витрати операційної
діяльності визначаються відповідно до
п.138.4; п.138.6 - 138.9; п.138.10.2 - 138.10.4; п.138.11 ст. 138
Податкового кодексу України. Не
включаються до складу валових витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку (п. 139.1.9
ст. 139 ПКУ). Дані, наведені в декларації,
повинні підтверджуватися первинними
документами, даними бухгалтерського
обліку і відповідати податковому
обліку. Отже, за відсутності
відповідних первинних документів або
їх неналежного оформлення
підприємство не може включити до
валових витрат понесені при виконанні
угод витрати.

З акту перевірки ФОП ОСОБА_3 вбачається,
що на висновки посадової особи
контролюючого органу вплинули
відомості, взяті з актів перевірок ПП
«Островок» з іншими суб'єктами
підприємницької діяльності, факт
відсутності транспортних засобів у
позивача, відомості щодо не
знаходження ПП «Островок» за юридичною
адресою, наявність кримінальної справи
відносно посадових осіб ПП «Островок»
за ознаками злочину, передбаченого ч. 5
ст.27, ч.2 ст.212 Кримінального кодексу
України та вирок суду відносно
посадових осіб контрагентів ПП
«Островок» - ТОВ «ІГ «Каспій -Дон» та
ТОВ «ДНС Траст».

Статтею 69 КАС України передбачено, що
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

ФОП ОСОБА_3 до складу витрат 929080 грн. 75
коп. включено вартість придбаних у ПП
Островок» товарів в розмірі 608898 грн. 05
коп. (без ПДВ), в декларації за 2012 рік
витрати включено на підставі
видаткових накладних, платіжних
доручень.

Під час перевірки даних сум
господарських операцій, перевіряючою
особою були досліджені первинні
документи підприємця, зауважень до їх
складання не було. ПП «Островок» не
заперечує факту продажу продуктів
харчування позивачу в перевіряємому
періоді.

В той же час податкова інспекція не
встановила будь-яких порушень при
формуванні складу доходів позивача в
2012 році в сумі 952509 грн. 56 коп., які
виникли в тому числі і внаслідок
подальшого продажу товарів, придбаних
у ПП «Островок». Отже презюмується, що
дохід позивачем був отриманий,
оскільки доходом є виручка у грошовій
та не грошовій формі, тобто всі суми
коштів, що поступили на розрахунковий
рахунок чи в касу підприємця в рахунок
оплати за реалізовані товари, виконані
роботи чи надані послуги. Витрати та
доходи приватного підприємця на
загальній системі оподаткування дуже
тісно пов'язані між собою, без доходу
немає витрат. Відповідач не пояснив
суду причини, за якими при перевірці
ФОП ОСОБА_3 не приймалось до уваги факти
подальшої реалізації придбаного у ПП
«Островок» товару іншим суб'єктам
господарювання - ДП СОК «Гілея», ПАТ
«Арселорміттал Кривий Ріг», ДТГО
«Львівська залізниця» (Пансіонат
«Галичина»), тобто податкова інспекція
не заперечує правомірності включення
до валового доходу позивача сум
отриманих внаслідок продажу цього
товару, який був врахований при
обчисленні оподатковуваного доходу.
Таким чином, у разі «безтоварності»
операцій по вищевказаному ланцюгу, як
зазначено в акті перевірки, при
встановленні завищення валових витрат
мало бути встановлено і завищення
валового доходу, але до такого висновку
відповідач не прийшов, що дає підстави
суду вважати перевірку такою, що
здійснена односторонньо.

Суд вважає обґрунтованими доводи
позивача про те, що факт порушення
кримінальної справи відносно
посадових осіб ПП «Островок» не
повинен прийматись до уваги, тому що
відсутній вирок суду, відповідачем не
повідомлено в якому стані знаходиться
кримінальна справа №0000072 за
фактом ухилення від сплати податків в
особливо великих розмірах службовими
особами ПП «Островок» за ознаками
злочину, передбаченого ч.2 ст.212 КК
України. Звільнення від доказування в
адміністративному судочинстві
відповідно до положень статті 72 КАС
України можливе лише на підставі
вироку суду в кримінальній справі або
постанови суду у справі про
адміністративний проступок, які
набрали законної сили, стосовно питань,
чи мало місце діяння та чи вчинено воно
особою, щодо якої ухвалено вирок або
постанову суду.

Що стосується вироку Куйбишевського
районного суду міста Донецька від 27.06.13
відносно посадових осіб ТОВ "ІГ
"КАСПІЙ-ДОН" та ТОВ "ДНС ТРАСТ", то суд
погоджується з доводами ОДПІ про
створення даних підприємств для
здійснення незаконної діяльності з
шляхом оформлення безтоварних
операцій, але в матеріалах справи немає
беззаперечних доказів того, що товар,
придбаний ФОП ОСОБА_3 у ПП «Островок»,
був придбаний останнім саме у ТОВ «ІГ
«Каспій-Дон» та ТОВ «ДНС ТРАСТ».

Щодо відсутності товарно-транспортних
накладних на перевезення продуктів
харчування від ПП "Островок" позивачу,
представник позивача не заперечує
даної обставини, пояснюючи тим, що
приватний підприємець використовував
різний транспорт, але витрати на
перевезення до складу витрат не
включав, тому потреби в оформленні ТТН
у позивача не було. Суд погоджується з
тезою позивача про те, що товарно -
транспортна накладна не є тим
первинним обов'язковим документом, на
підставі якого формуються валові
витрати, валовий дохід та в підсумку
обчислюється податок на доходи
фізичних осіб, які підлягають сплаті до
бюджету. Вимоги до підтвердження даних,
визначених у податковій звітності,
визначені п.44.1 ст.44 Податкового кодексу
України, а саме: для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.
Товарно-транспортна накладна (в
значенні, наведеному в правилах)
необхідна для відображення витрат на
транспортування при перевезенні
товару. Оскільки ФОП ОСОБА_3 не
відображала в податковому обліку
витрати на перевезення товарів, тому їй
не потрібні товарно-транспортні
накладні для ведення бухгалтерського
та податкового обліку.

Щодо ненадання до перевірки
сертифікатів якості, то, як пояснює
представник позивача, вони не були
надані не у зв'язку з їх відсутністю
взагалі, а у зв'язку з тим, що вони були
передані кінцевим покупцям. Суд вважає,
що сертифікат якості не є первинним
документом, відсутність якого
забороняє платнику податків
формування валових витрат та доходу.
Сертифікат якості взагалі не є
первинним документом в розумінні
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні». Відсутність
товарно-транспортних накладних та
сертифікатів якості при наявності
інших первинних документів щодо
господарської операції недостатньо
для висновку про безтоварність такої
операції.

На час виконання угод з позивачем ПП
"Островок" було діючим підприємством, в
актах перевірок від 09.01.13 та від 05.11.12 ПП
«Островок» зазначено про те, що
перевірки проведені з відома
керівника, копії наказів вручались
директору Панишку А.М. З наданого суду
витягу з ЄДР від 109.09.14 на ПП Островок»
вбачається, що підприємство є діючим,
запису про його відсутність за
місцезнаходженням немає. ДПІ не надала
суду належних доказів того, що на
момент проведення операцій з позивачем
приватне підприємство «Островок» було
фіктивним, вчиняло порушення в сфері
оподаткування, документувало
безтоварні операції з метою формування
фіктивного податкового кредиту для
інших суб'єктів господарювання, та
укладало нікчемні правочини, які
завідомо порушують публічний порядок
та суперечать інтересам держави і
суспільства. Податкова інспекція не
заперечує тієї обставини, що
контрагент позивача ПП "Островок"
відобразив в податковій звітності у
складі податкових зобов'язань операції
із позивачем, ця обставина
підтверджується наданими суду
податковими деклараціями ПП "Островок"
по ПДВ за червень-серпень 2012 року. Також
позивач надав суду докази наявності у
ПП "Островок" орендованих приміщень.

Письмові пояснення громадян, які
надані суду, свідчать про опитування в
жовтні 2013 року слідчим з ОВС СУ ФР ГУ
Міндоходів у Херсонській області
працівників ПП "Островок" щодо
діяльності підприємства. Але з
пояснення гр.-н ОСОБА_8, яка працювала
майстром в ПП «Островок», ОСОБА_9, який
працював прибиральником в ПП
«Островок» в 2012 році, ОСОБА_10, яка
працювала прибиральницею в 2012 році в ПП
«Островок», не вбачається, що за своїми
трудовими обов'язками вони повинні
бути ознайомлені з господарською
діяльністю усього підприємства. Що
стосується пояснень інших працівників
(ОСОБА_11, ОСОБА_12), то дані працівники не
працювали у червні-серпні 2012 року в ПП
"Островок", тому їх пояснення не
відносяться до предмету спору.

Таким чином, доводи відповідача про
відсутність реальності господарських
операцій за правочином між ФОП ОСОБА_3
та ПП "Островок" не мають юридичного
підґрунтя. В силу положень Цивільного
кодексу України, Господарського
кодексу України та Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців" позивач,
його контрагент є окремими суб'єктами
права зі статусом юридичної особи, а
відтак за змістом норм Податкового
кодексу вони є окремими платниками
податків. За таких обставин, межі
юридичної відповідальності кожного
платника податків, яка відповідно до
ст.61 Конституції України має
індивідуальний характер, поширюються
на діяння, що визнаються законом
протиправними та були вчинені саме цим
платником. Притягнення суб'єкта права
до відповідальності за діяння, що було
вчинено іншою особою, є неможливим, за
винятком встановлених ст.228 Цивільного
кодексу України та ст.ст.207 і 208
Господарського кодексу України
випадків свідомого укладення таким
суб'єктом права нікчемного правочину з
метою відображення певних первинних
документів в податковому обліку без
фактичного проведення господарських
операцій.

Посилання податкового органу на акти
перевірок ПП "Островок" також само по
собі не може бути доказом на
спростування факту реального
виконання господарських операцій,
оскільки такі обставини в даному
випадку необхідно встановити,
враховуючи відповідні первинні
документи та інші докази в сукупності,
як це випливає з приписів статті 86 КАС
України. Лише встановлення в ході
судового розгляду факту узгодженості
дій платника податків з
недобросовісним постачальником з
метою незаконного отримання
податкових вигод або його обізнаності
з такими діями контрагента може
слугувати підставою для висновку про
неправомірне формування валових
витрат та податкового кредиту з
податку на додану вартість.

З наданих суду доказів, суд не вбачає
порушень позивачем вимог податкового
законодавства під час формування
валових витрат.

Враховуючи вищевикладене, з
урахуванням доведеності позивачем
наданими до матеріалів справи
первинними документами доказів
вчинення господарських операцій з ПП
"Островок", доведеності використання
придбаних товарів у власній
господарській діяльності та
враховуючи те, що контролюючим органом
не надано до суду належних доказів, що
інформація, яку містять первинні
бухгалтерські та податкові документи,
не відповідає дійсності, а також, що
позивач отримував податкову вигоду з
порушенням приписів податкового
законодавства, відсутність в чинному
законодавстві обов'язку суб'єкта
господарювання здійснювати контроль
за дотриманням закону іншими
платниками податків, з'ясовані
обставини господарської діяльності
позивача не дають суду підстав вважати,
що головною метою позивача було
одержання доходу саме за рахунок
податкової вигоди, за відсутності
наміру здійснювати реальну
підприємницьку діяльність.

Суд, виходячи з наявних у справі
доказів, приходить до висновку, що
відповідачем не доведено
правомірність оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення, у
зв'язку із чим позовні вимоги позивача
є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі. Що стосується податкової
вимоги, то вона також підлягає
скасуванню з огляду на висновок суду
про неправомірність податкового
повідомлення-рішення. Судові витрати
підлягають відшкодуванню позивачу з
Державного бюджету в повному обсязі.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови суду.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 КАС України,
суд -

постановив:

Задовольнити позов фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Скадовської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області № від 09.01.14.

Скасувати вимогу Скадовської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області від
11.07.14 № 702-25.

Відшкодувати з Державного бюджету на
користь ФОП ОСОБА_3 (номер платника
НОМЕР_2) витрати по сплаті судового
збору в сумі 487 грн. (чотириста
вісімдесят сім гривень) 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Постанова
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо вона не була подана у встановлений
строк. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 20 жовтня 2014 р.

Суддя
Хом'якова В.В.

кат. 8.3.2