Справа № 826/12965/14
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2014-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючої судді
Кузьменко А.І., при секретарі Яцюті М.С.,
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомКооперативу по будівництву
та експлуатації індивідуальних
гаражів «Балтика»доІнспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києвіпровизнання
протиправною та скасування постанови,
Кооператив по будівництву та
експлуатації індивідуальних гаражів
«Балтика» (далі за текстом - позивач,
Кооператив «Балтика») звернувся до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві (далі за текстом -
відповідач, Інспекція), у якому просив
визнати протиправною та скасувати
постанову про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 18 липня 2013 року №296/13/1.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04 вересня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі та призначено
справу до судового розгляду на 11
У судовому засіданні 11 вересня 2014 року
судом оголошувалась перерва до 22
вересня 2014 року для надання
представникам сторін часу подати
витребувані судом документи.
У судовому засіданні 22 вересня 2014 року
представники позивача наполягали на
задоволенні позову з викладених у
ньому підстав. Представник відповідача
проти задоволення позову заперечувала
з огляду на його необґрунтованість.
У порядку частини 4 статті 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
представники сторін надали суду
клопотання про розгляд справи у
порядку письмового провадження, що
стало підставою для постановлення
судом 22 вересня 2014 року ухвали про
перехід до розгляду справи в
письмовому провадженні.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва встановив наступне.
Відповідно до указу Президента України
від 08.04.2011р. №439 «Про Положення про
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України» та постанови
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р.
№553 «Про затвердження Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю»
та на підставі наказу Інспекції №52 «з»
від 23.07.2012р., вимоги Управління
Міністерства внутрішніх справ України
на Південно-Західній залізниці №37/6-5644
від 04 червня 2013 року (вхід. №7/26-1806/85 від
18 червня 2013 року) і направлення для
проведення позапланової перевірки б/н
від 08 липня 2013 року Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
Кооперативу по будівництву та
експлуатації індивідуальних гаражів
«Балтика», який розташований за
адресою: м. Київ, вул. Качалова, 5-а у
Святошинському районі м. Києва, за
наслідками якої складено Акт перевірки
від 12 липня 2013 року (далі - Акт
За результатами проведеної перевірки
встановлено, що в кооперативі
розташовано 657 гаражних боксів, які, зі
слів голови правління Гонтаря Є.П.
побудовані в період з 1987 року по 1990 рік,
та експлуатуються без прийняття в
експлуатацію, чим порушено частину 8
статті 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
Виявлення зазначеного порушення стало
підставою для складення припису про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від 12
липня 2013 року, протоколу про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 12 липня 2013 року та
винесення постанови №296/13/1 про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності від 18
липня 2013 року, якою на позивача
накладено стягнення за вчинене
правопорушення у вигляд штрафу у
Саме не погоджуючись з постановою про
накладення штрафу, Кооператив
«Балтика» звернувся з відповідним
позовом до суду.
Розглядаючи позовні вимоги по суті, суд
виходить із того, що Кооператив
«Балтика» звернувся до суду в межах
строку, визначеного Кодексом
адміністративного судочинства
Так, відповідно до приписів статті 99
названого Кодексу для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
У той же час, частиною 5 згаданої статті
закріплено, що для звернення до
адміністративного суду щодо
оскарження рішення суб'єкта владних
повноважень, на підставі якого ним може
бути заявлено вимогу про стягнення
грошових коштів, встановлюється
Однак, у будь-якому разі зазначений
строк обчислюється з дня, коли особа
дізналась або повинна була дізнатись
про порушення своїх прав, свобод чи
Як зазначає позивач, про існування
оскаржуваної постанови він дізнався
після отримання від органу державної
виконавчої служби постанови про
відкриття виконавчого провадження від
25 липня 2014 року щодо виконання
постанови №296/13/1, виданої Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві 18 липня 2013 року,
тобто 06 серпня 2014 року.
На підтвердження викладеного
представником позивача надано копію
журналу реєстрації вихідної
кореспонденції Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у м.
З огляду на викладене, а також
враховуючи реєстрацію
адміністративного позову Кооперативу
«Балтика» в Окружному
адміністративному суді міста Києва 02
вересня 2014 року, суд приходить до
висновку про дотримання позивачем
строку, визначеного частиною 5 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
Перевіряючи правомірність оскарженого
рішення суб'єкта владних повноважень,
суд звертає увагу на таке.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про
архітектурну діяльність» державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд здійснює центральний орган
виконавчої влади з питань будівництва,
містобудування та архітектури.
Державний контроль та нагляд у системі
центрального органу виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури здійснює Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України та її територіальні органи.

Відповідно приписів Положення про
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України, затвердженого
указом Президента України від 08.04.2011р.
№439, остання відповідно до покладених
на неї завдань здійснює, зокрема, в
межах своїх повноважень державний
контроль за дотриманням юридичними і
фізичними особами державних
будівельних норм, стандартів і правил
під час виконання підготовчих і
будівельних робіт, перепланування та
реконструкції (дообладнання) житлового
фонду, будівель громадського
призначення, елементів упорядження
територій для задоволення потреб осіб
з обмеженими фізичними можливостями та
інших маломобільних груп населення.

Для виконання покладених на неї
завдань має право в установленому
порядку:

- видавати обов'язкові до
виконання приписи щодо усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил;
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які виконуються без реєстрації
декларації про початок їх виконання
або дозволу на виконання будівельних
робіт;

- складати акти перевірок у сферах
містобудівної діяльності,
житлово-комунального господарства;

- складати протоколи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, житлово-комунального
господарства, накладати штрафи
відповідно до законодавства.

Враховуючи викладене, наведеними
правовими нормами закріплено право
відповідача проводити перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
та, за їх наслідками, виносити
обов'язкові для виконання приписи, а
також постанови про накладення
стягнень за допущені правопорушення.

Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
врегульований положеннями постанови
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р.
№553 (далі по тексту - Порядок №553).

Так, відповідно до пункту 1 названого
Порядку він визначає процедуру
здійснення заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності.

Пунктом 7 Порядку №553 закріплено, що
позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції.

Підставами для проведення
позапланової перевірки є:

подання суб'єктом містобудування
письмової заяви про проведення
перевірки об'єкта будівництва або
будівельної продукції за його бажанням
чи письмової заяви про проведення
перевірки щодо дотримання суб'єктом
господарювання Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності,
пов'язаної з будівництвом об'єкта
архітектури, який за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності;

необхідність проведення перевірки
достовірності даних, наведених у
повідомленні та декларації про початок
виконання підготовчих робіт,
повідомленні та декларації про початок
виконання будівельних робіт,
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, протягом трьох місяців з
дня подання зазначених документів;

виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта;

перевірка виконання суб'єктом
містобудівної діяльності вимог
приписів інспекцій;

перевірка виконання суб'єктом
господарювання вимог інспекції щодо
усунення порушень ліцензіатом
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності;

звернення фізичних чи юридичних осіб
про порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства;

вимога правоохоронних органів про
проведення перевірки.

Строк проведення позапланової
перевірки не може перевищувати п'яти
робочих днів, а у разі потреби може бути
одноразово продовжений за письмовим
рішенням керівника відповідної
інспекції чи його заступника не більше
ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової
перевірки посадова особа інспекції
зобов'язана пред'явити службове
посвідчення та направлення для
проведення позапланової перевірки.

У повній відповідності до приведених
правових приписів, відповідачем у
межах 5 робочих днів проведено
позапланову перевірку позивача на
підставі вимоги Управління
Міністерства внутрішніх справ України
на Південно-західній залізниці від 04
червня 2013 року №37/6-5644, яка надійшла до
Інспекції 18 червня 2013 року та була
зареєстрована за вх. №7/26-1806/5).

Надання державним інспектором
направлення на проведення зазначеної
перевірки перед початком її
проведення, позивачем під час розгляду
справи не заперечувалось.

Щодо допущення позивачем порушення,
виявленого під час його перевірки, суд
приходить до наступного.

Як вбачається з Акту перевірки,
контролюючим суб'єктом виявлено
здійснення позивачем експлуатації
об'єктів ІІ категорії складності - 657
гаражні бокси без прийняття їх в
експлуатацію у встановленому
законодавством порядку.

Правові та організаційні основи
містобудівної діяльності встановлені
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності» від 17.02.2011р.
№3038-VI з наступними змінами та
доповненнями у відповідній редакції
(далі по тексту - Закон України від
17.02.2011р. №3038-VI).

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 7
цього Закону управління у сфері
містобудівної діяльності
здійснюється, зокрема, шляхом контролю
за дотриманням законодавства у сфері
містобудівної діяльності, вимог
будівельних норм, державних стандартів
і правил, положень містобудівної
документації всіх рівнів, вихідних
даних для проектування об'єктів
містобудування (далі - вихідні дані),
проектної документації.

Однією з вимог до містобудівної
діяльності, закріпленої Законом у
статті 39, є прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів.

Відповідно до частини 8 названої
правової норми експлуатація
закінчених будівництвом об'єктів, не
прийнятих в експлуатацію,
забороняється.

Порядок прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів,
чинний на момент виникнення спірних
правовідносин, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 13.04.2011р. №461 також закріплює, що
експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих в експлуатацію,
забороняється.

Проте, позивачем ані до позовної заяви,
ані під час розгляду справи по суті, не
було надано доказів дотримання вимог
Закону України від 17.02.2011р. №3038-VI, а саме
документального підтвердження
прийняття відповідачем в експлуатацію
гаражних боксів, що розташовані на
території кооперативу.

Оцінюючи правомірність накладення
стягнення у вигляді штрафу шляхом
винесення 18 липня 2013 року постанови
№296/13/1 про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, суд приходить до
наступного.

Відповідальність юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (суб'єктів
містобудування) за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
встановлена Законом України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» від
14.10.1994р. №208/94-ВР з наступними змінами та
доповненнями у редакції на момент
винесення оскаржуваної постанови (далі
по тексту - Закон України від 14.10.1994р.
№208/94-ВР).

Абзацом 3 пункту 6 частини 2 статті 2
названого Закону закріплено, що
суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за такі правопорушення,
зокрема, експлуатація або використання
об'єктів будівництва II категорії
складності, не прийнятих в
експлуатацію, - у розмірі сорока п'яти
мінімальних заробітних плат.

Відповідно до частини 11 названої
правової норми штраф може бути
накладено на суб'єктів містобудування
протягом шести місяців з дня виявлення
правопорушення, але не пізніш як через
три роки з дня його вчинення.

Саме відповідно до наведених положень,
відповідачем було винесено
оскаржувану постанову від 18 липня 2013
року №286/13/1.

Посилання позивача на те, що кооператив
не здійснював та не здійснює
експлуатацію гаражних боксів, а лише
виділяв громадянам місця для
будівництва зазначених боксів, суд
вважає помилковим, з огляду на таке.

Основним нормативно-правовим актом, що
визначає правові, організаційні,
економічні та соціальні основи
функціонування кооперації в Україні є
Закон України «Про кооперацію» від
10.07.2003р. №1087-IV з наступними змінами та
доповненнями у відповідній редакції.

Відповідно до положень статті 19
названого Закону для досягнення мети
своєї діяльності кооператив набуває та
використовує майно, фінансові та інші
ресурси.

Джерелами формування майна
кооперативу є:

1) вступні, членські та цільові внески
його членів, паї та додаткові паї;

2) майно, добровільно передане
кооперативу його членами;

3) кошти, що надходять від провадження
господарської діяльності;

4) кошти, що надходять від створених
кооперативом підприємств, установ,
організацій;

5) грошові та майнові пожертвування,
благодійні внески, гранти, безоплатна
технічна допомога юридичних і фізичних
осіб, у тому числі іноземних;

6) інші надходження, не заборонені
законодавством.

Кооператив є власником будівель,
споруд, грошових та майнових внесків
його членів, виготовленої продукції,
доходів, одержаних від її реалізації та
провадження іншої передбаченої
статутом діяльності, а також іншого
майна, придбаного на підставах, не
заборонених законом.

З огляду на викладене та ненадання
позивачем будь-яких документів на
підтвердження будівництва гаражних
боксів саме членами кооперативу, суд
приходить до висновку про
правомірність накладення саме на
позивача штрафу за експлуатацію
гаражних боксів не прийнятих в
експлуатацію.

За таких підстав та враховуючи, що
позивачем будь-яких документів на
підтвердження будівництва гаражних
боксів саме членами кооперативу не
надано, а відповідачем під час розгляду
справи доведено допущення позивачем
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
суд приходить до висновку про
відсутність підстав для скасування
оскаржуваної постанови.

Частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доказів, які б спростовували доводи
відповідача, позивач суду не надав.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва
вважає, що Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві у повній відповідності до
чинних нормативно-правових актів
винесено постанову від 18 липня 2013 року
№286/13/1 про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, а тому позовні вимоги про
її скасування задоволенню не
підлягають.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
А.І. Кузьменко