Справа № 534/1213/14-а
Суддя: Таранкова І. М.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 534/1213/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року
м.
Комсомольськ

Суддя Комсомольського міського суду
Таранкова І.М., розглянувши у порядку
скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Комсомольську Полтавської
області про зобов'язання здійснити
перерахунок і виплату пенсії, як дитині
війни,

встановив:

22.03.2011 р. позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом до відповідача, в
якому просив визнати дії відповідача
протиправними, зобов'язати УПФ
здійснити нарахування та виплату
доплати, передбачену ст. 6 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
та сплатити недоплачену суму доплати
за період з 2006 року, а також,
нараховувати і виплачувати 30 % надбавку
до пенсії як дитині війни у повному
обсязі в подальшому.

Ухвалою Комсомольського
міського суду від 22.03.2011 р. у поновленні
строку звернення до суду позивачу було
відмовлено, позовну заяву в частині
вимог за період з 01.01.2006 р. по 22.09.2010 р.
залишено без розгляду на підставі ст.100
КАС України, одночасно відкрито
провадження у справі за період
починаючи з 22.09.2010 р.

17.11.2011 р. позивачем була подана
апеляційна скарга на ухвалу
Комсомольського міського суду від
22.03.2011 р., в якій вона просила скасувати
ухвалу та поновити строк звернення до
суду з адміністративним позовом до
УПФУ в м. Комсомольську.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21.10.2013 р.
апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено
без задоволення, ухвалу
Комсомольського міського суду від
22.03.2011 р. було залишено без змін.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про причини неявки не повідомив, про
місце та час розгляду справи був
повідомлений у встановленому законом
порядку.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про причини неявки не
повідомив, про місце та час розгляду
справи був повідомлений у
встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що позивач має
статус «Дитина війни», відповідно до
якого набув право на підвищення до
пенсії на 30 відсотків мінімальної
пенсії за віком, визначене ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» в редакції Закону України від
18.11.2004 року.

Розглянувши справу в порядку
скороченого провадження, оцінивши
повідомлені сторонами обставини та
надані письмові докази, суд вважає їх
достатніми для прийняття рішення у
справі.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком визначено
лише абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Наявність норми про
застосування мінімального розміру
пенсії за віком та відсутність іншого
нормативно-правового акту, який
визначав би розмір мінімальної пенсії
за віком, є підставою для застосування
судом при розгляді даного
публічно-правового спору аналогії
закону на підставі ч.7 ст. 9 КАСУ.

У відповідності до ст. 1 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
який набув чинності з 1 січня 2006 року,
дитиною війни визнається особа, яка є
громадянином України та якій на час
закінчення (2 вересня 1945 року) Другої
світової війни було менше 18 років.

Відповідно до ст.ст. 6, 7 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
пенсії підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком. Фінансове
забезпечення державних соціальних
гарантій, передбачених цим Законом,
здійснюється за рахунок Державного
бюджету України.

19 червня 2011 року набув чинності Закон
України № 3491-V1 від 14 червня 2011 року «Про
внесення змін до Закону України про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
згідно з яким /п.4 Прикінцевих положень/
норми і положення ст.6 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених КМУ виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».
Отже за відсутності Закону, який би
регулював питання подолання колізії
норм законів, що мають однакову
юридичну силу, а також враховуючи
позицію Конституційного Суду України,
(рішення від 03.10.1997р. № 4-зп справа про
набуття чинності Конституцією України)
суд вважає, що до спірних правовідносин
підлягає застосуванню ЗУ «Про
державний бюджет на 2011 рік», який був
прийнятий пізніше ЗУ «Про соціальний
захист дітей війни». Разом із тим, 06.07.2011
р. КМУ було прийнято постанову № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23.07.2011 р. та встановила інший
порядок застосування ст.6 Закону. З
огляду на викладене, до набрання
чинності вказаною постановою КМУ,
тобто до 23.07.2011 року підлягає
застосуванню положення статей ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни». Отже,
здійснюючи позивачу нарахування та
виплату державної соціальної
підтримки дітей війни за період з 22.09.2010
р. по 22.07.2011 р. у розмірі меншому ніж
встановлений ст.6 Закону № 21-95-ІV,
відповідач діяв неправомірно.

Вирішуючи питання щодо здійснення
перерахунку державної допомоги у 2012 -
2013 роках, суд наголошує про те, що 01.01.2012
р. набув чинності ЗУ «Про державний
бюджет України на 2012 рік» /№4282-VI/,
згідно з яким норми і положення статей 5
та 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на 2012 рік.
Конституційність згаданої норми
Закону була підтверджена відповідними
рішеннями Конституційного суду
України від 26.12.2011 р. та 25.01.2012 р. З
огляду на дане, суд вважає, що до
спірних правовідносин в частині вимоги
позивача про здійснення перерахунку та
виплати пенсії у 2012 році, підлягає
застосуванню ЗУ «Про державний бюджет
на 2012 рік». Згідно з Законом України
від 06.12.2012 р. N 5515-VI «Про Державний бюджет
України на 2013 рік», у 2013 році норми і
положення статті 6 застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Отже, виплачуючи позивачу після 22.07.2011
р. державну соціальну допомогу до
пенсії (у межах отриманих з Державного
бюджету асигнувань), відповідач діяв на
підставах та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України, а від
так вимоги позивача щодо визнання дій
протиправними та здійснення
перерахунку і виплати пенсії з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком за період з 23.07.2011 р. по 31.12.2013 р.
не ґрунтуються на правових підставах,
тому задоволенню не підлягають.

Разом із тим, Законом України «Про
державний бюджет України на 2014 рік» від
16 січня 2014 року № 719-VII будь-яких
обмежень дії ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
встановлено не було.

31.07.2014 року за № 1622-VII прийнято Закон
України «Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік", який набрав законної сили
16.08.2014 року згідно з яким, норми і
положення статей 5 та 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2014
рік.

Виходячи із системного аналізу
наведених норм законодавства та змісту
позову, з метою повного захисту прав
позивача, суд зобов'язує УПФУ в
м.Комсомольську здійснити позивачу
перерахунок пенсії за період з 22
вересня 2010 року по 22 липня 2011 року та
починаючи з 01 січня 2014 року по 15 серпня
2014 року включно із підвищенням її на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
з урахуванням виплаченого у вказаний
період підвищення до пенсії, оскільки
дії відповідача у вказаний період при
нараховуванні позивачу доплати до
пенсії у меншому розмірі ніж 30%
мінімальної пенсії за віком не
ґрунтуються на нормах діючого
законодавства.

Відповідно до ст. 2 КАСУ завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, тому
вимога позивача про зобов'язання
відповідача здійснювати йому
нарахування зазначеної доплати до
пенсії на майбутнє - в подальшому є
необґрунтованою та безпідставною і
задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 64,124,152 Конституції України,
ст.ст.3,6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», ст.ст.
2,6,17-20,94,183-2,186,254-256 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
м. Комсомольську Полтавської області.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Комсомольську
Полтавської області здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1
за період з 22.09.2010 р. по 22.07.2011 р. включно
та з 01 січня 2014 року по 15 серпня 2014 року
включно з підвищенням її на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком,
встановленої абз.1 ч. 1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», з
урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині вимог ОСОБА_1
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь позивача витрати зі сплати
судового збору у розмірі 3,40 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня отримання її копії.
Постанова суду, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Суддя підпис
І.М.Таранкова

З оригіналом вірно:

Суддя
І.М.Таранкова