Справа № 278/3054/14а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"23" жовтня 2014 р.
Справа № 278/3054/14а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Кузьменко Л.В.

суддів:
Іваненко Т.В.

Охрімчук І.Г.,

при секретарі
Воронецькому Т.Р. ,

за участю: представника позивача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Житомирського районного
суду Житомирської області від "11"
вересня 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_4 до Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області Головного управління
Державного казначейства України у
Житомирській області , Управління
Пенсійного фонду України в
Житомирському районі Житомирської
області про визнання дій
протиправними і зобов'язання вчинити
дії ,

ВСТАНОВИВ:

26.06.2014 ОСОБА_4 звернувся до суду з
наведеним позовом та зазначив, що
постановою державного виконавця ВДВС
від 20.06.2014 йому незаконно повторно
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження за виконавчим листом
Житомирського районного суду про
стягнення з УПФУ на його користь 53211
грн. 84 коп. нарахованої пенсії в порядку
ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Вважає
посилання ВДВС на необхідність
виконання судового рішення
Казначейством неправомірними,
оскільки відповідні рахунки боржника
відкриті в банках, рахунками яких
Казначейство не розпоряджається.

Постановою Житомирського районного
суду Житомирської області від 11
вересня 2014 року у задоволенні позову
ОСОБА_4 до відділу примусового
виконання судових рішень Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії
відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
ОСОБА_4 звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
вищевказане рішення та прийняти нове,
яким задовольнити позовні вимоги. В
апеляційній скарзі відповідач
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, розглянувши
справу та перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах, передбачених
статтею 195 КАС України, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Як вбачається зі справи, судовими
рішеннями, які набрали законної сили,
було зобов'язано УПФУ здійснити
перерахунок та виплату пенсії позивачу
відповідно до ст. 50, ч.4 ст. 54 ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (а.с. 8-11).
03.09.2013 на підставі заяви позивача
згідно із Законом. Ухвалою цього суду,
залишеною в силі ухвалою Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 11.12.2013, змінено порядок і спосіб
виконання наведених постанов судів, та
вирішено стягнути з УПФУ на користь
ОСОБА_4 конкретну суму - 53211 грн. 84 коп.
(а.с. 14-16). 21.01.2014 позивачу було видано
виконавчий лист (а.с. 24).

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що вперше позивачу
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження постановою ВДВС від 24.04.2014
з причин набрання чинності 01 січня 2013
року Законом, яким визначено, що
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється Казначейством (а.с.
19). У свою чергу, листом №02-08/437 від 10.06.2014
Казначейство повідомило, що рахунки
боржника УПФУ, з яких можуть бути,
стягнуті кошти, відкриті в банках,
якими органи казначейської служби не
розпоряджаються та повернуло
виконавчий лист без виконання (а.с. 21).
На повторне звернення до ВДВС, останній
відмовив у відкритті виконавчого
провадження 20.06.2014 з наведених у
попередній постанові причин (а.с. 21). При
цьому представник позивача пояснила,
що на момент розгляду апеляційної
скарги виконавчий лист скеровано до
Головного управління державного
казначейства України в Житомирській
області для виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень" держава гарантує
реальне виконання рішення суду про
стягнення коштів та зобов'язання
вчинити певні дії щодо майна, боржником
за яким є: державний орган; державні
підприємство, установа, організація;
юридична особа, примусова реалізація
майна якої забороняється відповідно до
законодавства.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що
в даному випадку боржником ОСОБА_4 є
саме державний орган.

Відповідно до ч. 1 ст. З Закону виконання
рішень суду про стягнення коштів,
боржником за якими є державний орган,
здійснюється Державною казначейською
службою України в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Виходячи з положень наведеного Закону
та Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03 серпня 2011 року
№ 845, органи Казначейства приймають до
виконання виконавчий документ із
зазначенням суми стягуваних коштів.
Така сума у виконавчому листі заявника
вказана.

Суд першої інстанції перевіряючи
правомірність винесення постанови
дійшов висновків, що Відділ
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області діяв відповідно
до норм Закону України "Про виконавче
провадження", а тому підстави для
задоволення позову відсутні.

Однак, відмовляючи у задоволенні
позову з названих підстав, поза увагою
суду першої інстанції залишилася та
обставина, що Відділ примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області не є належним відповідачем у
справі, отже, позов пред"явлено до
неналежного відповідача, що є
самостійною підставою для відмови в
задоволенні позовних вимог.

Так, відповідно до вимог ст. 181 КАС
України відповідачем у справах з
приводу оскарження рішень, дій чи
бездіяльності органів державної
виконавчої служби чи іншої посадової
особи державної виконавчої служби є
відповідний орган державної
виконавчої служби.

За змістом статті 3 Закону України "Про
державну виконавчу службу" органи
державної виконавчої служби є:
Державна виконавча служба України, до
складу якої входить відділ примусового
виконання рішень; управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, головних управлінь
юстиції в областях, містах Києві та
Севастополі, до складу яких входять
відділи примусового виконання рішень;
районні, районні в містах, міські (міст
обласного значення), міськрайонні,
міжрайонні відділи державної
виконавчої служби відповідних
управлінь юстиції.

Виходячи з приписів зазначених
правових норм, наведений перелік
органів державної виконавчої служби,
що можуть бути відповідачами у справах
даної категорії є вичерпним, а тому
відділ примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області не може бути
відповідачем у даній справі.

Відповідно до частини 1 статті 52 КАС
України, суд першої інстанції
встановивши, що з адміністративним
позовом звернулася не та особа, якій
належить право вимоги, або не до тієї
особи, яка повинна відповідати за
адміністративним позовом, може за
згодою позивача допустити заміну
первинного позивача або відповідача
належним позивачем або відповідачем,
якщо це не потягне за собою зміни
підсудності адміністративної справи.

Однак, судом першої інстанції не
виконано приписи ст.52 КАС України, що
призвело до порушення норм
процесуального права, яке не може бути
усунуто судом апеляційної інстанції
при розгляді справи відповідно до норм
ст.195 КАС України.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_4 до відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області про скасування
постанови не підлягають задоволенню у
зв"язку з тим, що заявлені до
неналежного відповідача, що є
підставою для зміни мотивувальної
частини постанови та відмови в
задоволенні позовних вимог.

Разом з тим, слід зазначити, що відмова
у задоволенні позовних вимог не
позбавляє позивача права на звернення
до суду з даним позовом до належного
відповідача.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову
Житомирського районного суду
Житомирської області від "11" вересня 2014
р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.В. Кузьменко

судді:
Т.В. Іваненко

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "23" жовтня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_4 АДРЕСА_1

представник позивача ОСОБА_3 АДРЕСА_2

3- відповідачу: Відділ примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області майдан Соборний,1,м.Житомир,10014

4-третій особі: Головне управління
Державного казначейства України у
Житомирській області -
вул.Л.Українки,1,м.Житомир,10003,

Управління Пенсійного фонду України в
Житомирському районі Житомирської
області - пл. Польова,8,м.Житомир,10009,