Справа № 263/6323/14-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 р. Справа № 263/6323/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів:Бегунца А.О., Бартош Н.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Маріуполя Донецької області на
постанову Жовтневого районного суду
м.Маріуполя Донецької області від
29.07.2014р. по справі № 263/6323/14-а

за позовом ОСОБА_3

до Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Маріуполя Донецької області

про зобов'язання здійснити
перерахунок, нарахування та стягнення
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги дітям війни,

ВСТАНОВИЛА:

10.07.14 року позивач звернувся до суду з
вищезазначеним адміністративним
позовом.

Постановою Жовтневого районного суду
м.Маріуполя Донецької області від
29.07.2014 року вказаний позов задоволено .
Визнано неправомірними дії та
зобов'язати відповідача провести
позивачу нарахування та виплату
щомісячної доплати до пенсії
встановленої ст..6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком ,
з урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність
за період з 10.01.14 р., включно з
урахуванням фактично виплачених за цей
період сум.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просив скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

Виходячи з приписів п.3 ч. 1 ст. 197 КАС
України вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, перевіривши рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції обґрунтовано
встановлено, що позивач відповідно до
ст.1 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" має статус дитини
війни та за приписами ст.6 цього закону
має право на отримання підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції застосував до спірних
правовідносин норми матеріального
права надавши перевагу ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" над постановою Кабінету
Міністрів України від 28.12.2011 року р. за
№ 1381 "Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення", як нормативно-правовому
акту, що має вищу юридичну силу. Також
судом визначено розмір мінімальної
пенсії за віком, виходячи із приписів
ч.1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", оскільки іншими законами
такий розмір не врегульовано.

Колегія суддів частково погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Закон України "Про соціальний захист
дітей війни" установлює правовий
статус дітей війни і визначає основи їх
соціального захисту та гарантує їх
соціальну захищеність шляхом надання
пільг і державної соціальної
підтримки.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
державні соціальні гарантії дітям
війни, встановлені цим Законом, не
можуть бути обмежені або скасовані
іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 6 Закону України
„Про соціальний захист дітей війни" ,
який набрав чинності з 01.01.2006 року,
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003 року, іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Статтею 7 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
передбачено, що фінансове забезпечення
соціальних гарантій, передбачених
зазначеним законом, здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Щодо доводів апеляційної скарги про не
врахування судом першої інстанції
Закону України "Про державний бюджет
України на 2014 рік." колегія суддів
зазначає наступне.

З 01.01.2014р. Законом України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" не
було встановлено обмеження щодо виплат
підвищення до пенсії "дітям війни", не
внесено змін до ЗУ "Про соціальний
захист дітей війни", тому з 01.01.2014 р.
виплати проводяться в розмірі
визначеним ст.6 ЗУ "Про соціальний
захист дітей війни", відповідно до якої
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищується на 30%
мінімальної пенсії за віком.

На підставі Закону України від 31 липня
2014 року "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік", який набув чинності 03 серпня
2014 року, "Прикінцеві положення" Закону
України "Про державний бюджет України
на 2014 рік" були доповнені п. 6-7, за яким
було установлено, що у 2014 році норми і
положення ст. ст. 5, 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Таким чином, Законом України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" з 03
серпня 2014 року Кабінету Міністрів
України надано повноваження визначати
розмір доплати до пенсії, передбаченої
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджетів
на 2014 рік. А тому, саме до цієї дати
відповідач повинен був проводити
виплати позивачу державної соціальної
допомоги в розмірі визначеному ст.6
Законом "Про соціальний захист дітей
війни".

З положень ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
вбачається, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод і інтересів
фізичних осіб, прав і інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Зі змісту наведеної правової
норми вбачається, що судовому захисту
підлягають лише порушені права,
свободи і інтереси фізичних або права і
інтереси юридичних осіб, а не
можливість їх порушення в майбутньому.
В зв'язку з цим колегія суддів вважає за
доцільне обмежити період перерахунку
та виплати основної та додаткової
пенсії датою 03.08.14 року.

Отже, колегія суддів дійшла
висновку, що рішення суду першої
інстанції є законним та обґрунтованим,
однак у резолютивній частині
зазначеної постанови необхідно
вказати кінцеву дату, а саме дату
набрання чинності Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік",
тобто 03.08.14 р.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 201 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для зміни
постанови суду першої інстанції є
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але з помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст.201, 205, 207,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Маріуполя Донецької області
задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду
м.Маріуполя Донецької області від
29.07.2014 р. по справі № 263/6323/14-а
змінити, виклавши абзац 3 резолютивної
частини в наступній редакції:
"Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Маріуполя Донецької області провести
ОСОБА_3 нарахування та виплату
щомісячної доплати до пенсії
встановленої ст.6 Закону України " Про
соціальний захист дітей війни" в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком ,
з урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
за період з 10.01.14 р. до 03.08.2014 р., з
урахуванням фактично виплачених за цей
період сум."

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Старостін В.В.Судді
Бегунц А.О. Бартош Н.С.