Справа № 826/14008/14
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2014 року 09 год. 00 хв.
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі: Головуючого -
судді Дегтярьової О.В., розглянувши в
порядку письмового провадження
адміністративну справуза
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «НРБ-Девелопмент» до
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києвіпро
скасування податкових
повідомлень-рішень від 18 червня 2014 року
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю
«НРБ-Девелопмент» (далі - позивач, ТОВ
«НРБ-Девелопмент») з позовом до
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
(далі - відповідач, ДПІ) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від 18
В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що висновки
Акта ДПІ у Голосіївському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві від 02.06.2014р. №
209/1/22-01-34866451, складеного за результатами
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«НРБ-Девелопмент» з питань дотримання
вимог податкового законодавства по
взаємовідносинах з ТОВ «УК
Транссервіс» за весь період
фінансово-господарських відносин,
документально та нормативно не
підтверджуються. Зокрема, на думку
позивача, відсутні жодні правові
підстави вважати договори від 17.10.2011р.
№ 17/10 та від 22.11.2011р. № 22/11,
укладені між ТОВ «НРБ-Девелопмент» та
вказаним контрагентом нікчемними, бо
за такими правочинами були вчинені
реальні господарські операції,
обов'язки за якими були виконані обома
сторонами, що, в свою чергу,
підтверджується всіма необхідними та
належним чином оформленими первинними
і розрахунковими документами. Також,
при укладенні та виконанні вказаних
правочинів всі сторони мали достатній
обсяг правосуб'єктності та були
зареєстровані платниками податку на
Крім того, позивач звертає увагу на те,
що нормами чинного законодавства
України не передбачено право органу
доходів і зборів самостійно, в
позасудовому порядку, визнавати
нікчемними правочинами і дані, вказані
платником податків в податкових
деклараціях. Також для висновку про
нікчемність правочину, вчиненого з
метою, що завідомо суперечать
інтересам держави і суспільства
(зокрема, умисел суб'єкта
господарювання на вчинення такого
правочину) має бути доведеним
Відповідач проти позову заперечував,
надавши суду письмові заперечення від
06.10.2014р. б/н. В обґрунтування своїх
заперечень відповідач посилається на
те, що працівником ДПІ у Голосіївському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві була
проведена документальна позапланова
виїзна перевірка ТОВ «НРБ-Девелопмент»
(ідентифікаційний код 34866451) з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ «УК Транссервіс» за весь період
фінансово-господарських відносин, за
результатами якої складений Акт від
02.06.2014р. № 209/1/22-01-34866451. В ході перевірки
встановлено неправомірне формування
ТОВ «НРБ-Девелопмент» показників
податкового кредиту та валових витрат
за 4 квартал 2011 року за рахунок
підприємства-контрагента - ТОВ «УК
Транссервіс» (ідентифікаційний код
37474819), яке має ознаки фіктивності.
Згідно висновків цього Акта перевірки
ТОВ «НРБ-Девелопмент» допустило
порушення норм п .138.2 ст. 138, пп. 139.1.9
п. 193.1 ст. 139, п. 198.3 і п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження підприємством
податку на прибуток на загальну суму
думку відповідача, висновки Акта
перевірки являються правомірними та
ґрунтуються на достовірних і належних
доказах, а саме: постанові слідчого ГУ
Міндоходів у Київській області
Баланюка Р.С. про призначення
позапланової документальної перевірки
від 05.05.2014р., акті ДПІ У
Києво-Святошинському районі ГУ
Мнідоходів у Київській області від
04.04.2012р. № 60/22-05/37474819 про результати
документальної виїзної позапланової
перевірки ТОВ «УК Транссервіс» та
показаннях ОСОБА_1 (директора ТОВ «УК
Транссервіс») про його непричетність
до фінансово-господарської операції
названого підприємства та про не
підтвердження фактів укладення
правочинів з ТОВ «НРБ-Девелопмент», що
були дані 17.03.2014р. під час досудового
розслідування кримінального
проведеної перевірки ДПІ у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві винесені оскаржувані
податкові повідомлення-рішення від 18
повністю відповідає вимогам
податкового законодавства.
В призначеному судовому засіданні у
справі представник позивача підтримав
позовні вимоги та просив їх
Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти позовних
вимог та просив відмовити в їх
06 жовтня 2014 року в судовому засіданні
судом було ухвалено перейти до
письмового провадження.
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з огляду на
В ході судового розгляду було
встановлено, що протягом періоду з
20.05.2014р. по 26.05.2014р. згідно норм пп. 75.1.2 п.
75.1 ст. 75, пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового
кодексу України та на підставі Наказу
ДПІ від 20.05.2014р. № 1274 та направлення на
перевірку від 20.05.2014р. № 1483/22-01,
працівником ДПІ у Голосіївському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві була
проведена документальна позапланова
виїзна перевірка ТОВ «НРБ-Девелопмент»
(ідентифікаційний код 34866451) з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ «УК Транссервіс» за весь період
фінансово-господарських відносин, за
результатами якої складений Акт від
02.06.2014р. № 209/1/22-01-34866451 (далі - Акт
Відповідно до поданих відповідачем
письмових заперечень проти позову
вказана документальна перевірка
позивача була призначена на підставі
постанови слідчого ГУ Міндоходів у
Київській області Баланюка Р.С. про
призначення позапланової
документальної перевірки від 05.05.2014р.
Перелік первинних і розрахункових
документів, наданих ТОВ
«НРБ-Девелопмент» до перевірки, та
податкової звітності позивача, що були
дослідженні працівником відповідача
під час проведення вказаної
документальної перевірки міститься на
стор. 4 цього Акта перевірки.
В ході проведення вказаної
документальної перевірки позивача
перевіряючим були встановлені
фінансово-господарські
взаємовідносини між ТОВ
«НРБ-Девелопмент» і суб'єктом
господарської діяльності - ТОВ «УК
Транссервіс» (ідентифікаційний код
37474819) на підставі договорів про надання
послуг від 17.10.2011р. № 17/10 та від 22.11.2011р.
№ 22/11. Відповідно до наданих до
перевірки актів здачі-прийняття робіт
(надання послуг) ТОВ «УК Транссервіс»
надано позивачу послуг протягом
перевіряємий період ТОВ «УК
Транссервіс» виписало на користь ТОВ
«НРБ-Девелопмент» податкових
документи від імені ТОВ «УК
Транссервіс» були підписані
Згідно з виписками банку по рахунку
позивача ТОВ «НРБ-Девелопмент»
перерахувало на користь контрагента -
ТОВ «УК Транссервіс» суму коштів у
За результатами таких господарських
операцій, згідно тексту Акта перевірки,
ТОВ «НРБ-Девелопмент» віднесло до
складу валових витрат за 4-ий квартал 2011
складу податкового кредиту за листопад
2011 року загальну суму податку на додану
Водночас, відповідно до змісту акта ДПІ
у Києво-Святошинському районі ГУ
Мнідоходів у Київській області від
04.04.2012р. № 60/22-05/37474819 про результати
документальної виїзної позапланової
перевірки ТОВ «УК Транссервіс»
встановлено порушення ч. 5 ст. 203, ч.ч. 1, 2
ст. 215, ст. 216 ЦК України в частині
недодержання вимог зазначених статей в
момент вчинення правочинів, які не
спрямовані на реальне настання
наслідків, що обумовлені ними по
правочинах, здійснених ТОВ «УК
Транссервіс» при придбанні та продажу
товарів (послуг). Товар (послуги) по
вказаних правочинах не був переданий в
порушення ст.ст. 655, 656, 662 ЦК України.
При цьому під час проведення вказаної
документальної перевірки позивача
працівником відповідача були
враховані обставини викладені у
постанові слідчого ГУ Міндоходів у
Київській області Баланюка Р.С. про
призначення позапланової
документальної перевірки від 05.05.2014р.,
та показаннях ОСОБА_1 (директора ТОВ «УК
Транссервіс»), що були дані 17.03.2014р. під
час досудового розслідування
(копії таких протоколу допиту ОСОБА_1
від 17.03.2014р. зі зразками підписів
останнього, та постанови про
призначення позапланової перевірки
від 05.05.2014р. наявні в матеріалах даної
судової справи).
Відповідно до вказаної отриманої
інформації перевіряючі встановили, що
СУ ФР ГУ Міндоходів у Київській області
проводиться досудове розслідування у
кримінальному провадженні, внесеному
до Єдиного реєстру досудових
ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205
Кримінального кодексу України.
Досудовим розслідуванням встановлено,
що громадянин України ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно даних ЄДРПОУ є
засновником суб'єкта підприємницької
діяльності - юридичної особи: ТОВ «УК
Транссервіс» (ідентифікаційний код
37474819). Разом з тим допитаний засновник
та директор ТОВ «УК Транссервіс»
ОСОБА_1 показав, що до
фінансово-господарської діяльності
вказаного підприємства не має жодного
відношення, оскільки не мав наміру
займатися такою діяльністю з
використанням ТОВ «УК Транссервіс».
З урахуванням вищевикладеного
працівник відповідача, в свою чергу,
прийшов до висновку про нікчемність
правочинів, укладених між ТОВ
«НРБ-Девелопмент» і ТОВ «УК
Транссервіс», як таких, що здійснені
без волевиявлення уповноваженої особи
підприємства ТОВ «УК Транссервіс», та в
порушення ст. 228 Цивільного кодексу
України. Як наслідок, наявні у ТОВ
«НРБ-Девелопмент» первинні документи,
оформлені по досліджуваним
господарським операціям не можуть бути
достатньою правовою підставою для
формування позивачем сум валових
витрат і податкового кредиту з податку
В розділі 4 «Висновок» Акта перевірки
від 02.06.2014р. № 209/1/22-01-34866451 перевіряючий
встановив порушення ТОВ
«НРБ-Девелопмент» наступних норм
законодавства України: п .138.2 ст. 138, пп.
139.1.9 п. 193.1 ст. 139, п. 198.3 і п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження підприємством
податку на прибуток на загальну суму
Не погоджуючись з висновками Акта
документальної перевірки позивач
звернувся до ДПІ з відповідними
письмовими заперечення, проте за
результатами розгляду останніх
висновки Акта перевірки залишені без
змін, а заперечення ТОВ «УК
Транссервіс» - без задоволення.
18 червня 2014 року ДПІ у Голосіївському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві на
підставі Акта перевірки від 02.06.2014р. №
209/1/22-01-34866451 прийняла наступні спірні у
даній справі податкові
повідомлення-рішення:
пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу
України та відповідно до абз. 1 п. 123.1 ст.
123 цього Кодексу, за порушення вимог п
.138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 193.1 ст. 139
Податкового кодексу України, визначило
ТОВ «НРБ-Девелопмент» суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток у
пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу
України та відповідно до абз. 1 п. 123.1 ст.
123 цього Кодексу, за порушення вимог п.
198.3 і п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України, визначило ТОВ
«НРБ-Девелопмент» суму грошового
зобов'язання з податку на додану
грн. - основний платіж, 8189,00 грн. -
штрафні (фінансові) санкції.
При вирішення даного спору суд
виходить з наступного.
В розумінні пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) «витрати» - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
Одночасно згідно пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14
цього Кодексу «господарська
діяльність» - діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами;
Відповідно до п 138.1 ст. 138 ПК України
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 -
138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті: інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу; крім витрат,
визначених у пунктах 138.3 цієї статті та
у статті 139 цього Кодексу.
Витрати операційної діяльності
включають собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та інші витрати беруться для
визначення об'єкта оподаткування з
урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї
статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140,
статей 142 і 143 та інших статей цього
Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку (пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138
Згідно абз. 1 п. 138.2 ст. 138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК
України визначено, що не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.
Отже, наведені правові норми
дозволяють платнику податку формувати
валові витрати у зв'язку з реальним
придбанням товарів (робіт, послуг) з
метою їх використання в своїй
господарській діяльності що, в першу
чергу, має підтверджуватись належним
чином оформленими первинними
документами. Документи, які не мають
статус первинних, самі по собі не
можуть підтверджувати реальність
здійснення господарської операції та,
відповідно, валові витрати. При цьому
неодмінною характерною рисою
господарської діяльності в рамках
податкових відносин є її направлення
на отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
Крім цього, податковим кредитом у
розумінні підпункту 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК
України визнається сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно розділу V цього
Відповідно до підпункту «а» п. 198.1 ст. 198
ПК України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
В силу п. 198.2 ст. 198 цього Кодексу датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.
Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.
Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України
встановлено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою податкову
накладну, у якій зазначаються в окремих
рядках такі обов'язкові реквізити: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання без
урахування податку; ж) ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; и) вид цивільно-правового
договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України) (п.
201.1 ст. 201 ПК України).
Форма та порядок заповнення податкової
накладної затверджуються центральним
органом державної податкової служби (п.
201.2 ст. 201 ПК України).
В силу п. 201.4 ст. 201 ПК України податкова
накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.
Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця (п. 201.6 ст. 201 ПК
Згідно з п. 201.7 ст. 201 ПК України
податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс).
Пунктом 201.8 ст. 201 ПК України
встановлено, що право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.
Згідно з п. 1 Порядку заповнення
податкової накладної, затвердженої
Наказом Міністерства фінансів України
від 01.11.2011р. № 1379, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22
набрав чинності 16 грудня 2011 року та
втратив чинність 01 березня 2014
року)(далі - Порядок) податкову накладну
заповнює особа, яка зареєстрована як
платник податку в податковому органі
та якій присвоєно індивідуальний
податковий номер платника податку на
Пунктом 5 Порядку встановлено, що
сплачена (нарахована) сума податку на
додану вартість у податковій накладній
повинна відповідати сумі податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг продавця у реєстрі
виданих та отриманих податкових
Податкова накладна є підставою для
віднесення до податкового кредиту
витрат зі сплати податку на додану
вартість у покупця, зареєстрованого як
платник податку (п. 6.2 Порядку).
Одночасно відповідно до положень п. 6.3
цього Порядку не дає права покупцю на
віднесення сум податку на додану
вартість до податкового кредиту:
відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних;
порушення порядку заповнення
податкової накладної; податкова
накладна виписана платником,
звільненим від сплати податку за
рішенням суду, після набрання чинності
таким рішенням суду.

Отже, виходячи з аналізу наведених норм
в сукупності, ПК України визначено
окремі випадки, за яких неможливе
формування податкового кредиту,
зокрема це відсутність зв'язку з
господарською діяльністю, фіктивність
операцій (відсутність поставок),
відсутність податкової
правосуб'єктності, відсутність на
момент перевірки податкових накладних
або видача їх особою, яка не є платником
податку на додану вартість. Таким
чином, із зазначеного вище також
випливає те, що при дослідженні факту
здійснення господарської операції,
оцінці підлягають відносини
безпосередньо між учасниками тієї
операції, на підставі якої сформовані
дані податкового обліку.

Також у відповідності до правової
позиції Вищого адміністративного суду
України, що викладена у його листі від
02.06.2011р. № 742/11/13-11, податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість має бути
фактично здійснений і підтверджений
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

При цьому у вищезгаданому листі від
02.06.2011р. № 742/11/13-11 Вищий
адміністративний суд України
одночасно зазначає, що за відсутності
факту придбання товарів чи послуг або в
разі якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів

Сама по собі наявність або відсутність
окремих документів, а так само помилки
у їх оформленні не є підставою для
висновків про відсутність
господарської операції, якщо з інших
даних вбачається, що фактичний рух
активів або зміни у власному капіталі
чи зобов'язаннях платника податків у
зв'язку з його господарською
діяльністю мали місце. Водночас
наявність формально складених, але
недостовірних первинних документів,
відповідність яких фактичним
обставинам спростована належними
доказами, не є безумовним
підтвердженням реальності
господарської операції (про що також
було зазначено в листі Вищого
адміністративного суду України від
01.11.2011р. № 1936/11/13-11).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999р. №
996-ХІV (в редакції на момент спірних
правовідносин)(далі - Закон №
996-ХІV), який визначає правові засади
регулювання, організації, ведення
бухгалтерського обліку та складання
фінансової звітності в Україні,
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

В розумінні Закону № 996-ХІV первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 996-ХІV
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції (ч.
2 ст. 9 Закону № 996-ХІV).

Відповідно до п. 2.1 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. № 88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05 червня
1995 року за № 168/704 (в редакції на момент
спірних правовідносин)(далі -
Положення), яке встановлює порядок
створення, прийняття і відображення у
бухгалтерському обліку, а також
зберігання первинних документів,
облікових регістрів, бухгалтерської
звітності підприємствами, їх
об'єднаннями та госпрозрахунковими
організаціями (крім банків) незалежно
від форм власності (підприємства),
установ та організацій, основна
діяльність яких фінансується за
рахунок коштів бюджету (установи),
первинні документи - це документи,
створені у письмовій або електронній
формі, що фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути
складені у момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це
неможливо, безпосередньо після її
завершення. При реалізації товарів за
готівку допускається складання
первинного документа не рідше одного
разу на день на підставі даних касових
апаратів, чеків тощо. (п. 2.2 Положення).

Згідно з п. 2.3 Положення первинні
документи, створені в електронному
вигляді, застосовуються у
бухгалтерському обліку за умови
дотримання вимог законодавства про
електронні документи та електронний
документообіг.

В силу п. 2.4 Положення первинні
документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції (у
натуральному та/або вартісному виразі),
посади і прізвища осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Залежно від характеру операції та
технології обробки даних до первинних
документів можуть бути включені
додаткові реквізити: ідентифікаційний
код підприємства, установи з
Державного реєстру, номер документа,
підстава для здійснення операцій, дані
про документ, що засвідчує
особу-одержувача тощо.

Усі первинні документи, облікові
регістри і бухгалтерська звітність
повинні складатись українською мовою.
Поряд з українською мовою може
застосовуватися інша мова у порядку,
визначеному статтею 11 Закону України
«Про мови в Україні» (п. 1.3 Положення).

Аналіз викладених норм свідчить про те,
що валові витрати та податковий кредит
для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток та
податком на додану вартість має бути
фактично здійснений і підтверджений
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків, що також було
зазначено в листі Вищого
адміністративного суду України від
02.06.2011р. № 742/11/13-11.

В ході судового розгляду також
встановлено, що 17.10.2011р. та 22.11.2011р. між
ТОВ «НРБ-Девелопмент» (Замовник), в
особі директора ОСОБА_2, та ТОВ «УК
Транссервіс» (Виконавець), в особі
директора ОСОБА_1, були укладені
договори за № 17/10 та № 22/11 відповідно.
За умовами цих Договорів Виконавець
зобов'язується виконати для Замовника
послуги з транспортного забезпечення
конференції (п. 1.1 Договорів).

Згідно з п.п. 2.1, 2.2 і 2.5 зазначених
Договорів вартість послуг
встановлюються Виконавцем. При зміні
вартості на послуги Виконавець не
пізніше, ніж за два тижні до введення
нових тарифів повідомляє про це
Замовника. Фінансові розрахунки з
Виконавцем Замовник проводить не
пізніше, ніж за десять днів після
надання Замовником рахунка-фактури.
Оплата виконується згідно з
рахунком-фактурою.

За результатами дослідження змісту цих
договорів суд не виявив в текстах таких
договорів посилань на спосіб виконання
послуг з транспортного забезпечення
конференцій (тобто самотужки та/або із
залученням підрядних організацій, та в
т.ч. відомості про вид транспорту, який
мав бути використаний для перевезень),
на об'єкти перевезень та на наявність у
Виконавця права на залучення до
виконання своїх договірних зобов'язань
третіх осіб - перевізників,
ліцензованих у встановленому чинним
законодавством порядку (а саме3,
зокрема: в силу норми абз. 3 п. 25 ст. 9
Закону України «Про ліцензування
певних видів господарських
діяльності» від 01.06.2000р. № 1775-III
господарська діяльність з надання
послуг з перевезення пасажирів
автомобільним транспортом підлягає
ліцензуванню. Натомість згідно даних
Єдиного ліцензійного реєстру, що
функціонує на підставі Постанови
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Порядку формування,
ведення і користування відомостями
ліцензійного реєстру та подання їх до
Єдиного ліцензійного реєстру» від
08.10.2000р. № 1658, доступ до якого наданий на
офіційному веб-сайті ДП
«Інформаційно-ресурсний центр»
(http://irc.gov.ua/ua/Poshuk-v-YeLR.html) відомості про
наявність ТОВ «УК Транссервіс» діючих
ліцензій на право здійснення певних
видів господарської діяльності
відсутні.

На підтвердження фактів виконання
Сторонами своїх зобов'язань за
вказаними Договорами позивачем були
надані суду наступні копії первинних
документів:

- договори від 17.10.2011р. № 17/10 та від
22.11.2011р. № 22/11;

- акти здачі-прийняття робіт (надання
послуг) від 01.11.2011р. № 110102 на суму 48507,00
грн. (в т.ч. ПДВ - 8084,50 грн.) та від 29.11.2011р.
№ 112901 на суму 49755,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 8292,50
грн.), всього на загальну суму 98262 грн. (в
т.ч. ПДВ - 16377). За результатами
дослідження таких актів судом
встановлено, що в них відсутній такий
обов'язковий реквізит первинного
документу як місце складання. Крім того
з текстів зазначених актів та
податкових накладних неможливо
встановити які саме послуги та в якому
об'ємі були виконані ТОВ «УК
Транссервіс» та оплачені позивачем;

- виписки банку по рахунку позивача,
відповідно до яких ТОВ
«НРБ-Девелопмент» перерахувало на
користь ТОВ «УК Транссервіс» суму
коштів у розмірі 98262 грн. (в т.ч. ПДВ - 16377)
на підставі рахунків № 025-06 від 01.11.2011р.
і № 025-07 від 29.11.2011р.

Також за результатами наданих послуг
контрагентом позивача були виписані
такі податкові накладні від 01.11.2011р. №
102 на суму 48507,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 8084,50 грн.)
та від 29.11.2011р. № 2901 на суму 49755,00 грн. (в
т.ч. ПДВ - 8292,50 грн.), всього на загальну
суму 98262 грн. (в т.ч. ПДВ - 16377).

Інших первинних документів, оформлених
на підставі Договорів від 17.10.2011р. № 17/10
та від 22.11.2011р. № 22/11, зокрема,
рахунків-фактур, які в силу п. 2.5
Договорів є підставою для оплати за
надані послуги, позивач суду не
пред'явив.

Більш того, позивач не надав суду
жодних документальних доказів на
підтвердження факту використання ТОВ
«НРБ-Девелопмент» результатів спірних
господарських операцій з метою
отримання прибутку (в тому числі
договорів, укладених Товариством з
контрагентами-замовниками
транспортних послуг, та оформлених на
їх виконання первинних і розрахункових
документів), а також факту проведення
конференцій у відповідних місцях та
протягом певного часу.

Враховуючи вищенаведений аналіз
наявних в матеріалах справи первинних
і розрахункових документів, що були
надані позивачем, судом вбачається, що
позивачем ні під час проведення
документальної перевірки, ні в ході
розгляду даної справи в суді, не були
надані документи, зокрема первинні, які
б підтверджували як факти дійсного
надання послуг ТОВ «УК Транссервіс» на
користь позивача, так і наявність
зв'язку таких операцій з господарською
діяльністю ТОВ «НРБ-Девелопмент».

З огляду на те, що позивачем не
підтверджено реальність
фінансово-господарських операцій з
його контрагентом (ТОВ «УК
Транссервіс») належними первинними
документами та зв'язок їх з його
господарською діяльністю, суд дійшов
висновку про правомірність
донарахування контролюючим органом
позивачу сум податку на прибуток і
податку на додану вартість із
застосування штрафних (фінансових)
санкцій спірними податковими
повідомленнями-рішеннями від 18 червня
2014 року.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч. 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, суд дійшов висновку
про безпідставність позовних вимог, у
зв'язку з чим адміністративний позов не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, ст. 9, ст.ст. 69 - 71, ст. 94,
ст.ст. 158-163, ст. 167, ст. 186, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «НРБ-Девелопмент»
відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими в ст.ст. 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідно.

Суддя
О.В. Дегтярьова