Справа № 810/4403/14
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/4403/14
Головуючий у 1-й інстанції: Леонтович
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

23 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Коротких А.Ю.,

суддів:
Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі
Некрасовій М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
екологічної інспекції у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 07
серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"Віво-Актив" до Державної екологічної
інспекції у Київській області про
визнання протиправними та скасування
припису, -

В С Т А Н
О В И В :

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 07 серпня 2014
року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Державна екологічна інспекція у
Київській області подала апеляційну
скаргу, в якій просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нову, якою
в задоволенні позову відмовити
повністю. Свої вимоги апелянт
аргументує тим, що судом першої
інстанції були неповно з'ясовані всі
обставини, що мали суттєве значення для
вирішення справи та допущені порушення
норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, які з'явились у судове
засідання, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

На підставі наказу від 10 липня 2014 року
№ 47, направлення на перевірку № 001729 від
14 липня 2014 року, 15 липня 2014 року
відповідачем проведено планову
перевірку позивача.

За результатами перевірки складено акт
№ 439, в якому зафіксовано, що у позивача
відсутні дозвіл та ліміт на утворення
та розміщення відходів у 2013 році. Крім
того, позивачем не ведеться первинний
поточний облік кількості, типу і складу
відходів, що утворюються, збираються,
перевозяться, зберігаються,
обробляються, утилізуються,
знешкоджуються та видаляються.

На підставі акту перевірки, 15 липня 2014
року відповідачем складено припис б/н,
яким позивача зобов'язано: отримати
дозвіл та ліміт на утворення і
розміщення відходів у строк до 15 серпня
2014 року; завести журнал первинного
поточного обліку кількості, типу і
складу відходів, що утворюються,
збираються, перевозяться,
зберігаються, обробляються,
утилізуються, знешкоджуються та
видаляються, у встановленій формі у
строк до 25 липня 2014 року; укласти
договори з організаціями, які
займаються утилізацією, вивозом та
знешкодженням відходів, які
утворюються у ході діяльності у строк
до 15 серпня 2014 року.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

Спірні правовідносини врегульовано
нормами Закону України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності" від 05
квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон
України № 877-V), Закону України "Про
відходи" від 05 березня 1998 року № 187/98-ВР
(далі - Закон України № 187/98-ВР), Закону
України "Про охорону навколишнього
природного середовища" від 25 червня 1991
року № 1264-XII (далі - Закон України
№1264-XII), Порядку організації та
проведення перевірок суб'єктів
господарювання щодо дотримання вимог
природоохоронного законодавства від 10
вересня 2008 року № 464 (далі - Порядок №
464), Порядку розроблення, затвердження і
перегляду лімітів на утворення та
розміщення відходів від 03 серпня 1998
року № 1218 (далі - Порядок № 1218), Порядку
ведення державного обліку та
паспортизації відходів від 01 листопада
1999 року № 2034 (далі - Порядок № 2034),
Інструкції щодо заповнення типової
форми первинної облікової
документації № 1-ВТ "Облік відходів та
пакувальних матеріалів і тари" від 07
липня 2008 року № 342 (далі - Інструкція №
342), Положення про державну екологічну
інспекцію в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі від 04 листопада 2011 року №
429 (далі - Положення № 429) та іншими
нормативно-правовими актами.

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначені Законом України №
877-V.

Відповідно до ст. 1 Закону України №
187/98-ВР відходи - будь-які речовини,
матеріали і предмети, що утворилися у
процесі виробництва чи споживання, а
також товари (продукція), що повністю
або частково втратили свої споживчі
властивості і не мають подальшого
використання за місцем їх утворення чи
виявлення і від яких їх власник
позбувається, має намір або повинен
позбутися шляхом утилізації чи
видалення; виробник відходів - фізична
або юридична особа, діяльність якої
призводить до утворення відходів;
розміщення відходів - зберігання та
захоронення відходів у спеціально
відведених для цього місцях чи
об'єктах.

В статті 17 Закону України № 187/98-ВР
зазначені обов'язки суб'єктів
господарської діяльності у сфері
поводження з відходами.

Статтями 32, 33 та 42 Закону України №
187/98-ВР визначені заходи щодо обмеження
та запобігання негативному впливу
відходів, вимоги щодо зберігання та
видалення відходів та правопорушення у
сфері поводження з відходами.

Правові, економічні та соціальні
основи організації охорони
навколишнього природного середовища в
інтересах нинішнього і майбутніх
поколінь визначені Законом України №
1264-XII.

В статтях 20 та 68 Закону України № 1264-XII
визначені компетенція центрального
органу виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
охорони навколишнього природного
середовища, в галузі охорони
навколишнього природного середовища
та використання природних ресурсів та
відповідальність за порушення
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища.

Як вбачається з матеріалів справи, для
забезпечення вивезення та утилізації
відходів, у тому числі поліетилену,
картону, пластику, позивач уклав з ТОВ
«Комунтранс-Бровари» договір №01-04/82
від 1 квітня 2013 року, відповідно до
якого, ТОВ «Комунтранс-Бровари»
зобов'язувалось згідно з графіком
надавати послуги з вивезення твердих
побутових відходів (а.с. 20-22).

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що в процесі господарської
діяльності підприємства позивача
утворюються побутові відходи,
обов'язок щодо їх тимчасового
розміщення, вивезення, утилізації або
захоронення покладено на контрагентів
позивача.

Як зазначено в п. "а" ч. 1 ст. 32 Закону
України № 187/98-ВР, з метою обмеження та
запобігання негативному впливу
відходів на навколишнє природне
середовище та здоров'я людини,
забороняється вести будь-яку
господарську діяльність, пов'язану з
утворенням відходів, без одержання від
уповноважених органів виконавчої
влади у сфері поводження з відходами
лімітів на обсяги утворення та
розміщення відходів. Ліміти на обсяги
утворення і розміщення побутових
відходів не встановлюються.

Крім того, в п. 8 Порядку № 1218 визначено,
що власники відходів, для яких платежі
за розміщення відходів усіх класів
небезпеки не перевищують 10 гривень на
рік, власники тільки побутових
відходів, що уклали договори на
розміщення відходів з підприємствами
комунального господарства та власники
відходів як вторинної сировини, які
провадять статутну діяльність із
збирання і заготівлі таких відходів,
звільняються від одержання лімітів на
утворення та розміщення відходів.

Також п. 10 Порядку № 1218 визначено, що
місцеві державні адміністрації за
погодженням з органами Мінекоресурсів
на місцях до 1 лютого поточного року
визначають перелік власників відходів,
яким необхідно одержати ліміти на
утворення та розміщення відходів на
наступний рік (крім власників, які
звільняються від одержання таких
лімітів).

Проте, як встановлено під час розгляду
справи, підприємство позивача не було
включено до жодних подібних переліків.

Крім того, відповідно до п. 6 Порядку №
2034 номенклатура відходів, за якою
ведеться державний статистичний облік
відходів, розроблюється Мінекобезпеки
відповідно до державного
класифікатора ДК 005-96 "Класифікатор
відходів" і затверджується
Держкомстатом.

Разом з тим, побутові відходи, які
утворюються в процесі господарської
діяльності підприємства позивача, не
внесені до вказаного класифікатора.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що у позивача
відсутній обов'язок на отримання
дозволу та лімітів на утворення та
розміщення відходів.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції № 342 дана
інструкція встановлює порядок ведення
первинного обліку відходів та
пакувальних матеріалів і тари за
типовою формою № 1-ВТ "Облік відходів та
пакувальних матеріалів і тари" (далі -
типова форма № 1-ВТ), яку заповнюють
підприємства, установи, організації
усіх форм власності, видів економічної
діяльності та організаційно-правових
форм господарювання і фізичні особи -
підприємці (далі - підприємства), у
процесі діяльності яких утворюються
відходи, у тому числі відходи
пакувальних матеріалів і тари (далі -
упаковка).

Проте, як зазначалось вище, в процесі
господарської діяльності підприємства
позивача утворюються лише побутові
відходи.

Таким чином, вимога відповідача щодо
зобов'язання позивача завести на
підприємстві журнал первинного обліку
відходів форми 1-ВТ є неправомірною.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що встановлені
відповідачем в акті перевірки
порушення законодавства поводження з
відходами матеріалами справи не
підтверджуються, а тому припис
державної екологічної інспекції у
Київській області від 15 липня 2014 року
б/н є необґрунтованим та протиправним.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
а тому колегія суддів вважає висновки
суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому, у відповідності до ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
екологічної інспекції у Київській
області залишити без задоволення, а
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 07 серпня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку,
визначеному ст. 254 КАС України, але може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий суддя:
Коротких А.Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

Повний текст виготовлено: 28.10.2014 року.

.

Головуючий суддя
Коротких А. Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.