Справа № 2а-4822/09/1070
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/19979/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження

касаційну скаргуфізичної
особи-підприємцяОСОБА_6на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 13.07.2009

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.02.2011

у справі№ 2-а-4822/09/1070

за позовомфізичної
особи-підприємцяОСОБА_6

до начальника Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації України в Київській
областіПіронкова Віктора Івановича

проскасування рішення про
застосування фінансових санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємецьГриненко
Галина Миколаївна звернулась до судуз
адміністративним позовом до
начальника Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів Державної
податкової адміністрації України в
Київській області Піронкова Віктора
Івановича про скасування рішення про
застосування фінансових санкцій.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 13.07.2009,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22.02.2011у задоволенні позову
відмовлено.

Позивачподав касаційну скаргу, в якій
просить скасувативказані судові
рішеннята ухвалити нове судове рішення
про задоволення позову, посилаючись на
порушення судами норм матеріальногота
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.
Зокрема, зазначає, що спірним рішенням
санкція застосована у розмірі 100%
вартості отриманої партії алкогольних
напоїв по двох накладних, тоді як
порушення щодо мінімальної роздрібної
ціни на алкогольні напої мало місце
лише по двох товарних позиціях. Також
не погоджується позивач із розміром
фінансових санкцій за порушення
максимальної роздрібної ціни на
тютюнові вироби, зазначаючи про те, що
санкції розраховані в розмірі 100%
наявних у позивача тютюнових виробів,
тоді як порушення максимальної ціни
встановлено лише по одній пачці
цигарок. Крім того, посилається на те,
що суди не з'ясували питання про
належне представництво інтересів
відповідача, яким за позовом у справі є
начальник регіонального управління
ДСАТ Піронков В.І., тоді як інтереси
відповідача представляла ОСОБА_5 на
підставі довіреності, виданої
Регіональним управлінням ДСАТ, а не
Піронковим В.І. як начальником цього
органу.

Відповідачем подані заперечення на
касаційну скаргу, в яких просить
залишити касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
мотивуючи свою позицію тим, що сума
фінансових санкцій в оспорюваному
рішенні повністю відповідає розміру,
встановленому Законом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за оспорюванимрішенням
від 17.12.2008 №6/0351до позивача
застосовані фінансові санкції в
загальній сумі 20653,96 грн.:

- за порушення ч. 13 ст. 18 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» від 19.12.95р. № 481/95-ВР
(із змінами і доповненнями, далі - Закон
№481/95-ВР), що виразилося у реалізації
під час перевірки пачки сигарет
«Вайсройред» за ціною 2,25 грн. за одну
пачку при максимальній ціні
реалізації, зазначеній на пачці 1,30
грн., у розмірі 15 938,70 грн., що дорівнює 100
% вартості наявних у суб'єкта
господарювання тютюнових виробів,
розрахованої згідно з актом зняття
залишків тютюнової продукції;

- за порушення ст. 18 Закону № 481/95-ВР та
постанови КМУ №957 від 30.10.2008 «Про
встановлення розміру мінімальних
оптово-відпускних і роздрібних цін на
окремі види алкогольних напоїв», що
виразилося у реалізації під час
перевірки пляшки горілки «Чекушка
путня» міцністю 50% об'єму та місткістю
0,25 літра за ціною 7,98 грн. при
мінімальній ціні 9,00 грн. та пляшки
горілки «SV на кедрових горішках»
міцністю 40% об'єму та місткістю 0,7 літра
за ціною 19,40 грн. при мінімальній ціні
19,40 грн., у розмірі 4715,26 грн., що дорівнює
100% вартості отриманої партії товару,
розрахованої за накладними від 02.10.2008
№БЦ-0015351 та від 28.11.2008 №РН-11-023321, за
якими позивачем були отримані дві
партії товару, що містили горілку
«Чекушка путня» та «SV на кедрових
горішках», виходячи з мінімальних
роздрібних цін на алкогольні напої.

В основу оспорюваного позивачем
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкційвід 17.12.2008
№6/0351 покладено акт перевірки
від 19.12.2008 №6/0391, в якому
зафіксовані встановлені перевіркою
порушення.

Ухвалюючи судові рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з
наявності встановлених перевіркою
фактів порушень під час роздрібної
торгівлі тютюновими виробами за
цінами, вищими від максимальних
роздрібних цін на тютюнові вироби,
встановлених виробниками або
імпортерами таких тютюнових виробів та
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями за цінами, нижчими від
встановлених мінімальних роздрібних
цін на алкогольні напої.

Суди виходили з того, що позивачем
факти виявлених перевіркою порушень не
оспорювались, в той же час позивач
обґрунтовував позов непогодженням із
розміром застосованих до нього
фінансових санкцій, які на думку
позивача мали бути застосовані у
мінімальному розмірі, встановленому
Законом, в розмірі 1000,00 грн. за кожне з
порушень, всього на суму 2000,00 грн.

Суди попередніх інстанцій, при
визначенні розміру фінансових санкцій
за роздрібну торгівлю тютюновими
виробами за цінами, вищими від
максимальних роздрібних цін на
тютюнові вироби, встановлених
виробниками або імпортерами таких
тютюнових виробів, виходили з того, що
розмір фінансових санкцій за це
порушення визначений абзацом 12 частини
2 статті 17 Закону №481/95-ВРта дорівнює 100%
вартості наявних у суб'єкта
господарювання тютюнових виробів, але
не менше 1000 грн., яка розрахована,
виходячи з вартості наявних у суб'єкта
господарювання тютюнових виробів на
момент проведення перевірки, що
підтверджується актом зняття залишків
тютюнової продукції на суму 15938,70 грн.

При визначенні розміру застосованих
фінансових санкцій за роздрібну
торгівлю алкогольними напоями за
цінами, нижчими від встановлених
мінімальних роздрібних цін на
алкогольні напої, суди попередніх
інстанцій керувались абзацом 11 частини
2 статті 17 Закону №481/95-ВР, який
передбачає відповідальність у вигляді
фінансових санкцій у розмірі 100 %
вартості отриманої партії товару,
розрахованої виходячи з мінімальних
оптово-відпускних або роздрібних цін,
але не менше 1000 грн. При цьому до уваги
судів попередніх інстанцій було взято
визначення терміну «партія товару»
згідно Державного стандарту України
(ДСТУ) 3993-2000 «Товарознавство. Термін та
визначення», відповідно до якого під
партією товару розуміється визначена
кількість товарів одного або кількох
найменувань, закуплених, відвантажених
або отриманих одночасно за одним
товаросупровідним документом. Суди
попередніх інстанцій визнали
правомірною суму застосованих
відповідачем до позивача санкцій,
розрахованих на підставі накладних від
02.10.2008 №БЦ-0015351 та від 28.11.2008 №РН-11-023321,
за якими позивачем були отримані дві
партії товару, що містили горілку
«Чекушка путня» та «SV на кедрових
горішках», виходячи з мінімальних
роздрібних цін на алкогольні напої.

Суд касаційної інстанції вважає за
правильне погодитися з висновками
судів попередніх судових інстанцій
через доведеність ознак
протиправності прийнятого
відповідачем рішення про застосування
фінансових санкцій за роздрібну
торгівлю алкогольними напоями за
цінами, нижчими від встановлених
мінімальних роздрібних цін на
алкогольні напої,загальна сума яких
складає 4715,26 грн.

Згідно ч.10 ст.18 Закону №481/95-ВР Кабінету
Міністрів України надано право
встановлювати мінімальні
оптово-відпускні та роздрібні ціни на
алкогольні напої.

Постановою КМУ від 30.10.2008 №957 «Про
встановлення розміру мінімальних
оптово-відпускних і роздрібних цін на
окремі види алкогольних напоїв
вітчизняного виробництва» установлено
розмір мінімальних оптово-відпускних і
роздрібних цін на окремі види
алкогольних напоїв вітчизняного
виробництва, зокрема згідно з додатком
до вказаної постанови розмір
мінімальної роздрібної ціни горілки та
лікеро-горілчаних виробів становить
70,00 грн. за 1 літр 100-відсоткового спирту.

Як вказано у постанові КМУ №957,
мінімальна роздрібна ціна під час
реалізації (продажу) горілки різного
вмісту спирту в тарі різної місткості
визначаються як добуток відповідних
затверджених мінімальних цін, міцності
за об'ємом (у відсотках) та місткості
тари (у літрах), розділений на 100
відсотків.

Судами попередніх інстанцій правильно
розраховано мінімальну роздрібну ціну
горілки «Чекушка путня» та «SV на
кедрових горішках» з урахуванням
міцності за об'ємом та місткості тари,
та встановлено, що мінімальна
роздрібна ціна реалізованої під час
перевірки пляшки горілки «Чекушка
путня» міцністю 50 % об'єму та місткістю
0,25 літра має становити 9,00 грн., тоді як
перевіркою встановлений факт її
реалізації за ціною 7,98 грн.

Також суди попередніх інстанцій
правильно розрахували мінімальну
роздрібну ціну горілки «SV на кедрових
горішках» міцністю 40% об'єму та
місткістю тари 0,7 літра, реалізованої
під час перевірки, яка має дорівнювати
19,60 грн., в той час як перевіркою
встановлений факт її реалізації за
ціною 19,40 грн.

Абзацом 11 частини 2 статті 17 Закону
№481/95-ВРвстановлено, що до суб'єктів
підприємницької діяльності
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів у разіроздрібної
торгівлі горілкою та
лікеро-горілчаними виробами за цінами,
нижчими від встановлених мінімальних
оптово-відпускних або роздрібних цін
на горілку та лікеро-горілчані вироби -
100 відсотків вартості отриманої партії
товару, розрахованої виходячи з
мінімальних оптово-відпускних або
роздрібних цін, але не менше 1000 гривень.

Судова колегія погоджується із
застосуванням судами попередніх
інстанцій визначення терміну «партія
товару», яке надано Державним
стандартом України (ДСТУ) 3993-2000
«Товарознавство. Термін та
визначення», відповідно до якого під
партією товару розуміється визначена
кількість товарів одного або кількох
найменувань, закуплених, відвантажених
або отриманих одночасно за одним
товаросупровідним документом.

Під товаросупровідними документами
судами попередніх інстанцій правильно
визначено видаткові накладні на товар,
за якими позивач отримав горілку та
лікеро-горілчані вироби для подальшої
реалізації у магазині, в якому він
здійснює діяльність із роздрібної
торгівлі.

Суд касаційної інстанції визнає
правильним застосування відповідачем
фінансових санкцій за роздрібну
торгівлю алкогольними напоями за
цінами, нижчими від встановлених
мінімальних роздрібних цін на
алкогольні напої, які розраховані на
підставі видаткових накладних від
02.10.2008 №БЦ-0015351 та від 28.11.2008 №РН-11-023321,
за якими позивачем були отримані дві
партії товару, що містили горілку
«Чекушка путня» та «SV на кедрових
горішках», виходячи з мінімальних
роздрібних цін на алкогольні напої.

Не заслуговують на увагу суду
касаційної інстанції доводи
касаційної скарги про те, що порушення
мінімальної роздрібної ціни на
алкогольні напої мало місце лише по
двох товарних позиціях, які містилися в
видаткових накладних, тоді як
відповідальність застосована і за інші
алкогольні напої, зазначені в
накладних, оскільки суд касаційної
інстанції вважає, що розмір фінансових
санкцій у нормі Закону №481/95-ВР, що
передбачає відповідальність за
роздрібну торгівлю алкогольними
напоями за цінами, нижчими від
встановлених мінімальних роздрібних
цін на алкогольні напої, визначається
саме виходячи з отриманої партії
товару, тому до розрахунку потрапляють
всі алкогольні напої (горілка та
лікеро-горілчані вироби), які отримані
суб'єктом господарювання за одним
товаросупровідним документом, і лише
виходячи з мінімальних
оптово-відпускних або роздрібних цін,
встановлених на такі товари.

Суд касаційної інстанції зазначає, що
розмір мінімальних роздрібних цін на
алкогольні напої, отримані позивачем
за видатковими накладними від 02.10.2008
№БЦ-0015351 та від 28.11.2008 №РН-11-023321
визначено відповідачем саме з
урахуванням положень постанови КМУ від
30.10.2008 №957 на всі види алкогольних
напоїв, які зазначені в цих
товаросупровідних документах і їх
розмір позивачем не оскаржується.

Тому підстав для скасування судових
рішень судів попередніх інстанцій в
частині застосування до позивача
фінансових санкцій за роздрібну
торгівлю алкогольними напоями за
цінами, нижчими від встановлених
мінімальних роздрібних цін на
алкогольні напоїна загальну суму 4715,26
грн. суд касаційної інстанцій не
вбачає.

При перевірці правильності вирішення
судами справи щодо застосування за
оспорюваним рішенням відповідача
фінансових санкцій за роздрібну
торгівлю тютюновими виробами за
цінами, вищими від максимальних
роздрібних цін на тютюнові вироби,
встановлених виробниками або
імпортерами таких тютюнових виробів,
суд касаційної інстанції виходить з
такого.

Відповідно до частини 2 статті 17 Закону
№481/95-ВР до суб'єктів господарювання
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів у разі роздрібної
торгівлі тютюновими виробами за
цінами, вищими від максимальних
роздрібних цін на тютюнові вироби,
встановлених виробниками або
імпортерами таких тютюнових виробів, -
100 відсотків вартості наявних у
суб'єкта господарювання тютюнових
виробів, але не менше 1000 гривень.

Порядок та умови встановлення
максимальних роздрібних цін на
тютюнові вироби визначені статтею 11-1
цього Закону.

Так, згідно з частинами 1, 2 статті 11-1
Закону №481/95-ВР(в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) встановлена виробником
або імпортером максимальна роздрібна
ціна на тютюнові вироби наноситься на
пачку, коробку або сувенірну коробку
тютюнових виробів разом з датою їх
виготовлення. Максимальна роздрібна
ціна за пачку, коробку або сувенірну
коробку наноситься визначеним
виробником способом у визначеному
виробником місці і складається з її
цифрового виразу та скороченого
найменування грошової одиниці України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що під час перевірки
господарської одиниці позивача -
магазину за адресою: Київська область,
м. Біла Церква, вул.50 років Перемоги, 169,
виявлено факт реалізації пачки сигарет
«Вайсройред» за ціною 2,25 грн. за одну
пачку при максимальній ціні
реалізації, зазначеній на пачці 1,30 грн.
Цей факт позивачем не оспорюється.

Під час складання акту перевірки
службовими особами регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації України в Київській
області складено акт зняття залишків
тютюнової продукції, в якому зазначено
всі тютюнові вироби, які знаходились в
реалізації на момент проведення
перевірки в магазині, в тому числі дві
пачки сигарет «Вайсройред» за ціною 2,25
грн. за одну пачку на загальну суму 4,50
грн. за цінами реалізації. Загальна
сума тютюнових виробів згідно
вказаного акту зняття залишків
тютюнової продукції складає 15938,70 грн.

Суди попередніх інстанцій при
визначенні розміру застосованих до
позивача фінансових санкцій за
роздрібну торгівлю тютюновими
виробами за цінами, вищими від
максимальних роздрібних цін на
тютюнові вироби, встановлених
виробниками або імпортерами таких
тютюнових виробів виходили з
правомірності застосування санкцій за
роздрібну торгівлю всіх наявних у
суб'єкта господарювання тютюнових
виробів, зазначених в акті зняття
залишків тютюнової продукції на суму
15938,70 грн.Проте суд касаційної
інстанції з таким висновком погодитися
не може.

Аналізуючи норму Закону №481/95-ВР, яка
встановлює відповідальність за
роздрібну торгівлю тютюновими
виробами за цінами, вищими від
максимальних роздрібних цін на
тютюнові вироби, встановлених
виробниками або імпортерами таких
тютюнових виробів,суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що до
розрахунку вартості наявних у суб'єкта
господарювання тютюнових виробів
можна включити лише ті тютюнові вироби,
щодо яких перевіркою встановлено
порушення максимальної роздрібної
ціни, а не всі тютюнові вироби, наявні в
реалізації у суб'єкта господарювання
тютюнові вироби.

Такий підхід до визначення розміру
фінансових санкцій обумовлений
аналізом диспозиції та санкції норми
абзацу 12 частини 2 статті 17 Закону
№481/95-ВР, в якій факт порушення
максимальних роздрібних цін на
тютюнові вироби пов'язується саме із
наявними у суб'єкта господарювання
тютюновими виробами, до числа яких
неправильно відносити всі наявні
тютюнові вироби, а слід відносити лише
ті, факт реалізації яких за цінами,
вищими від максимальних, встановлений
перевіркою.

Суд касаційної інстанції, беручи до
уваги встановлення перевіркою
порушення позивачем максимальних
роздрібних цін на сигарети
«Вайсройред» під час їх реалізації за
ціною 2,25 грн. за одну пачку при
максимальній ціні реалізації,
зазначеній на пачці 1,30 грн. вважає, що
розмір застосованих санкцій мав
складати мінімальний розмір,
встановлений Законом №481/95-ВР, в сумі 1000
гривень, виходячи з наявності у
позивача на час перевірки лише двох
пачок вказаних сигарет.

Враховуючи викладене, суд касаційної
інстанції вважає, що судові рішення
судів попередніх інстанцій підлягають
зміні в частині відмови в задоволенні
позову фізичної
особи-підприємцяОСОБА_6 про скасування
рішення про застосування фінансових
санкцій від 17.12.2008 №6/0351 в
частиніфінансових санкцій за
роздрібну торгівлю тютюновими
виробами за цінами, вищими від
максимальних роздрібних цін на
тютюнові вироби, встановлених
виробниками або імпортерами таких
тютюнових виробівна суму 14938,70 грн.
(15938,70 - 1000), задовольнивши позов в цій
частині. У решті судові рішення є
законними і обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги щодо
порушення судами попередніх інстанцій
норм процесуального права при
з'ясуванні питання про належне
представництво інтересів відповідача
не заслуговують на увагу суду
касаційної інстанції, оскільки
належним відповідачем за даним
адміністративним позовом має бути не
посадова особа органу, а сам орган, від
імені якого діяв його начальник при
підписанні оспорюваного рішення. Таким
чином, належним відповідачем у справі є
Регіональне управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації України в Київській
області, інтереси якого правомірно
представляла ОСОБА_5 на підставі
довіреності від 17.06.2009 №2393/к/32-22310,
виданої від імені органу.

Приймаючи до уваги часткове
задоволення позову суд має визначити
розмір судового збору, який належить
стягнути з Державного бюджету України.

За змістом частини третьої статті 94 КАС
України якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Відповідно до платіжного доручення від
21.01.2009 № 22 позивачем при зверненні до
суду із адміністративним позовом
сплачено 206,53 грн. судових витрат зі
сплати судового збору.

Відповідно до частини вимог,
задоволених на користь позивача,
присудженню з Державного бюджету
України судового збору підлягає сума в
розмірі 134,20 грн. (дорівнює різниці між
розміром сплаченого судового збору 206,53
грн. та розміром судового збору в
частині незадоволених вимог 72,33 грн.
(сума незадоволених вимог - 14938,70 грн.
помножена на 100 % та поділена на суму
позовних вимог - 20653,96 грн.), з
урахуванням округлення.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 227, 231Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу фізичної
особи-підприємцяОСОБА_6задовольнити
частково.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 13.07.2009

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.02.2011у
справі№ 2-а-4822/09/1070 змінити.

ПостановуКиївського окружного
адміністративного суду від 13.07.2009 у
справі № 2-а-4822/09/1070 викласти в такій
редакції:

«Адміністративний позов задовольнити
частково.

Скасувати рішення Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової адміністрації
України в Київській області про
застосування фінансових санкцій від
17.12.2008 №6/0351 в частині фінансових
санкцій на суму 14938,70 грн. (чотирнадцять
тисяч дев'ятсот тридцять вісім грн. 70
копійок).

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної
особи-підприємцяОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1,
АДРЕСА_1) судові витрати зі сплати
судового збору в розмірі 134,20 грн. (сто
тридцять чотири гривні 20 копійок)».

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі,та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, передбачених
статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України, за заявою про
перегляд даної ухвали, поданою через
Вищий адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя Н.Г.
Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун