Справа № 278/3829/14-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Зубчук
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
УХВАЛА

іменем України

"27" жовтня 2014 р.
Справа № 278/3829/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Мацького Є.М.

суддів:
Євпак В.В.

Шидловського В.Б.,

позивач - ОСОБА_3 ;

представника відповідача - Кравцова
Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Житомирському районі
Житомирської області на постанову
Житомирського районного суду
Житомирської області від "25" вересня 2014
р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Житомирському районі Житомирської
області про визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
дії ,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з адміністративним позовом та
просив зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в
Житомирському районі Житомирської
області призначити йому пенсію зі
зниженням пенсійного віку, відповідно
до абз.7 п.2 ч.1 ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи»,

Постановою Житомирського районного
суду Житомирської області від 25
вересня 2014 року позов задоволено.

Визнано неправомірною відмову
управління Пенсійного фонду України в
Житомирському районі Житомирської
області в призначення пенсії ОСОБА_3
відносно до ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» на 2 роки.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Житомирському районі
Житомирської області призначити
позивачу та виплачувати пенсію
відносно до ч.1 ст. 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» на 2 роки з
12 лютого 2014 року.

В апеляційній скарзі управління
Пенсійного фонду України в
Житомирському районі Житомирської
області, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить судове
рішення скасувати та прийняти нове -
про відмову у задоволенні позову.
Зокрема, апелянт посилається на те, що
позивач не надав первинних документів,
які підтверджують його роботу в зоні
відчуження.

Розглянувши справу, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач
звернувся до управління Пенсійного
фонду України в Житомирському районі
Житомирської області з відповідною
заявою про призначення пенсії за віком
зі зниженням пенсійного віку, на
підставі абз.7 п.2 ч.1 ст. 55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", оскільки
протягом червня- грудня1986 року
працював у зоні безумовного
обов'язкового відселення.

З листа управління Пенсійного фонду
України в Житомирському районі
Житомирської області № 5478/02 від 05.05.2014
року вбачається, що відповідач
відмовив ОСОБА_3 в призначенні пенсії
із зниженням пенсійного віку,
посилаючись на відсутність необхідних
документів, які б підтверджували
виконання ним робіт в зоні відчуження.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги прийшов до висновку, що
така відмова є протиправною та не
узгоджується з приписами Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
суперечить положенням Порядку надання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсії.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з вказаним висновком,
виходячи з наступного.

Так, статтею 49 Закону України "Про
статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді а) державні
пенсії; б) додаткові пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до частини 1 статті 55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого для одержання
державних пенсій: особи, які працювали
з моменту аварії до 1 липня 1986 року не
менше 14 календарних днів або не менше
трьох місяців протягом 1986 - 1987 років за
межами зони відчуження на роботах з
особливо шкідливими умовами праці (за
радіаційним фактором), пов'язаними з
ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, що виконувалися за
урядовими завданнями 2 роки.

Підставами для визначення статусу
потерпілих від Чорнобильської
катастрофи, які проживають або
працюють на забруднених територіях,
згідно статті 15 вказаного Закону, є
довідка про період проживання, роботи
на цих територіях. Видача довідок про
період роботи (служби) по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, а також на територіях
радіоактивного забруднення, про
заробітну плату за цей період
здійснюється підприємствами,
установами та організаціями
(військкоматами), а про період
проживання на територіях
радіоактивного забруднення, евакуацію,
відселення, самостійне переселення -
органами місцевого самоврядування.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач з 06.06.1986 року по 20.12.1986 року брав
участь у роботах у зоні безумовного
(обовязкового) відселення, куди був
відряджений зі свого постійного місця
роботи механізованої колони №7 тресту
«Укррадгоспспецбуд» Мінсільбуду УРСР,
за що отримав заробітну плату.

Належність позивача до осіб які
тимчасово працювали на території
зонибезумовного обов"язкового
відселення у 1986 р. - 1987р. ніким не
оспорювалась, а тому посвідчення є
чиним.

Враховуючи вищенаведене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що єдиним документом, що підтверджує
статус громадянина, який постраждав
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
та надає право користування пільгами,
встановленими вищезазначеним Законом,
зокрема, призначення пенсії із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого для одержання державних
пенсій, є Посвідчення учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС або Посвідчення
потерпілого від Чорнобильської
катастрофи. Різного роду довідки про
період роботи (служби) у зоні
відчуження, про евакуацію, відселення,
самостійне переселення, про період
проживання та роботи на забруднених
територіях тощо є лише підставами для
визначення в установленому порядку
статусу учасника ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС або потерпілих від
Чорнобильської катастрофи.

Постановою Правління Пенсійного фонду
України від 25.11.205 року № 22-1 "Про
затвердження Порядку надання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" при
призначенні пенсії зі зниженням
пенсійного віку визначено Законом
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", особи
повинні надати посвідчення учасника
ліквідації аварії на ЧАЕС, яке повинно
мати штамп про його перереєстрацію ,
дату її проведення, довідку форми 122.

Згідно п.7г Порядку подання та
оформлення документів для призначення
пенсії у разі неможливості подання
довідки за формою 122 у разі ліквідації
підприємства, установи, організації,
для визначення права на призначення
пенсії надають інші первинні
документи, що стверджують період
роботи в зоні відчуження: табелі обліку
робочого часу за період роботи в зоні;
копії відомостей (особових рахунків) на
виплату заробітної плати; інші
первинні документи, які містять дані
про місце, термін (період) характер
виконуваних робіт по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

Як убачається з матеріалів справи,
позивачем, окрім посвідчення особи яка
тимчасово працювала на території зони
безумовного обов"язкового відселення у
1986 р. - 1987р, подано інші первинні
документи, що підтверджують факт
перебування його в зоні відчуження в 1986
року у зв'язку з участю у виконанні
задач по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС

Так, згідно довідки №103 від 04 червня 1993
року виданої виконавчим комітетом
Богунськї районної ради народних
депутатів, для видачі посвідчення
постраждалого внаслідок
Чорнобильської катастрофи неможливо
зробити висновки, що останній працював
з моменту аварії до 1 липня 1986 року не
менше 14 календарних днів або не менше
трьох місяців протягом 1986-1987 років за
межами зони відчуження на роботах з
особливо шкідливих умовах праці (за
радіаційним фактором), пов'язаними з
ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, що виконувались за
урядовими завданнями в зоні
безумовного (обов'язкового) відселення
по ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС (а.с.7-8).

Враховуючи вищезазначене, суд першої
інстанції прийшов до обгрунтованого
висновку, що позивач звернувшись до
управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі з заявою про призначення
йому пенсії відповідно до ст. 55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", подав всі
необхідні документи, що передбачені
Порядком подання та оформлення
документів для призначення пенсій,
враховуючи що надані документи
підтверджують особливий статус
позивача, а саме те, що ОСОБА_3 з 06.06.1986
року по 20.12.1986 року брав участь в
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС в зоні відчуження,
куди був відряджений зі свого
постійного місця роботи механізованої
колони №7 тресту «Укррадгоспспецбуд»
Мінсільбуду УРСР, за що отримав
заробітну плату, останній має право
на призначення пенсії відповідно до ч.1
ст.55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а дії управління
Пенсійного фонду України в м. Житомирі,
щодо відмови позивачу в призначенні
пенсії зі зниженням пенсійного віку
згідно ч.1 ст.55 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" є
неправомірними.

Враховуючи вищезазначене, суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне та обґрунтоване
рішення.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Житомирському районі Житомирської
області залишити без задоволення, а
постанову Житомирського районного
суду Житомирської області від "25"
вересня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Є.М. Мацький

судді:
В.В. Євпак

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "27" жовтня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Управління Пенсійного
фонду України в Житомирському районі
Житомирської області пл.
Польова,8,м.Житомир,10009

- ,