Справа № 2а-8433/10/10/0170
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/48205/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого суддіГоловчук С.В.
(суддя-доповідач),суддівЛіпського Д.В.,
Мойсюка М.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Територіального управління
Держгірпромнагляду в Автономній
Республіці Крим та м. Севастополі

на постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 22 травня 2012 року у справі за позовом
Управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Севастополі
(далі - УВД ФССНВВПЗ України в м.
Севастополі) до Територіального
управління Державного комітету
України з промислової безпеки, охорони
праці та гірничого нагляду в
Автономній Республіці Крим та
м. Севастополі (далі - ТУ
Держгірпромнагляду в АР Крим та м.
Севастополі), треті особи - Товариство з
обмеженою відповідальністю «Пеленг»
(далі - ТОВ «Пеленг»), Закрите
акціонерне товариство «ГУМ» (далі - ЗАТ
«ГУМ»), про спонукання до виконання
певних дій,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2011 року УВД ФССНВВПЗ України в
м. Севастополі звернулося до суду з
позовом, в якому зазначило, що 16 червня
2009 року на території ЗАТ «ГУМ» стався
нещасний випадок, внаслідок якого
загинула людина, у зв'язку з чим,
відповідачем проведено розслідування
та складено Акти за формами Н-5 та Н-1.
Посилаючись на те, що при проведенні
спеціального розслідування
Держгірпромнаглядом в АР Крим та м.
Севастополі не взято до уваги висновки
більшості членів комісії та не
дотримано процедури складання таких
актів, просив суд зобов'язати керівника
відповідача призначити повторне
(додаткове) розслідування по факту
нещасного випадку, який стався 16 червня
2009 року з ОСОБА_4, в іншому складі
комісії.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 19 травня 2011 року в
позові відмовлено.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 22 травня 2012 року скасовано рішення
суду першої інстанції та ухвалено нове
рішення про задоволення позовних
вимог. Зобов'язано керівника ТУ
Держгірпромнагляду в АР Крим та м.
Севастополі призначити повторне
(додаткове) розслідування щодо
нещасного випадку, який стався 16 червня
2009 року з потерпілим ОСОБА_4

У касаційній скарзі ТУ
Держгірпромнагляд в АР Крим та м.
Севастополі просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права, зокрема положень постанови
Кабінету Міністрів України від 25
серпня 2004 року № 1112 «Деякі питання
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві»,
якою затверджено Порядок
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві
(далі - Порядок № 1112). Зазначає, що
відповідно до пункту 58 Порядку
керівник Держнаглядохоронпраці або
його територіального органу має право,
а не зобов'язаний, призначити повторне
(додаткове) спеціальне розслідування в
окремих випадках.

УВД ФССНВВПЗ України в м. Севастополі у
запереченнях на касаційну скаргу
посилається на те, що рішення суду
апеляційної інстанції ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, судом правильно
встановлені факти, досліджені докази
та наведені обґрунтовані висновки.
Просить залишити касаційну скаргу без
задоволення, а рішення апеляційного
суду без змін.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Судами встановлено, що 16 червня 2009 року
на території ТК «Равелін» «ЗАТ «ГУМ»
стався нещасний випадок, внаслідок
якого через ураження током загинув
ОСОБА_4

За зазначеним фактом, наказом
начальника ТУ Держгірпромнагляду в АР
Крим та м. Севастополі від
23 липня 2009 року № 373 призначено комісію
зі спеціального розслідування
нещасного випадку в складі 6 осіб.

За результатами розслідування 29
вересня 2009 року затверджено Акти форми
Н-1 та Н-5, згідно з якими, цей випадок
визнано страховим та таким, що
пов'язаний з виробництвом. Цей акт
підписало двоє членів комісії, інші
четверо висловили окрему думку про те,
що подію, яка сталася, не можна
розглядати як нещасний випадок на
виробництві.

Не погоджуючись з висновками
викладеними в актах, УВД ФССНВВПЗ
України в м.
Севастополі звернулося до ТУ
Держгірпромнагляду в АР Крим та м.
Севастополі із заявою, в якій просило
призначити повторне (додаткове)
розслідування нещасного випадку через
те, що на час загибелі потерпілий
перебував у стані алкогольного
сп'яніння, не виконував трудових
обов'язків, а більшість членів комісії
висловили окрему думку про те, що
випадок відноситься до категорії
невиробничих.

Листом від 15 червня 2010 року № 11/1041
відповідач повідомив позивачу про
відсутність підстав для проведення
повторного розслідування.

Вирішуючи спір та відмовляючи в позові,
суд першої інстанції виходив з того, що
затверджуючи акти, відповідач діяв у
відповідності по вимог Порядку №1112,
відповідно до пункту 58 якого,
проведення повторного (додаткового)
розслідування є правом, а не обов'язком
керівника, який може за наявності
певних обставин, що мають суттєве
значення, повторно призначити службове
розслідування спеціальною комісією в
іншому складі. Крім того, позивач не
відноситься до осіб, які за законом
мають право оскаржувати акти.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в позові,
апеляційний суд виходив з того,
матеріали справи містять достатньо
інформації про те, що більшість членів
комісії не погодились з актами,
фактично висловивши заперечення щодо
цих висновків, а тому у керівництва
територіального органу
Держнаглядохоронпраці у відповідності
до пункту 58 Порядку №1112 повинен був
виникнути обов'язок вирішити питання
про необхідність повторного
(додаткового) розслідування такого
випадку спеціальною комісією, а не
чекати на звернення позивача з позовом
до суду.

Проте з таким висновком погодитись
неможливо.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону
України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (далі - Закон № 1105-XIV)
державний нагляд у сфері страхування
від нещасного випадку здійснюють
спеціально уповноважені центральні
органи виконавчої влади. Спрямовує і
координує роботу зазначених органів з
цих питань Кабінет Міністрів України.

Порядок здійснення державного нагляду
у сфері загальнообов'язкового
державного соціального страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 26 листопада 2003
року № 1845 (далі - Порядок № 1845),
відповідно до пункту 2 якого, державний
нагляд у сфері соціального страхування
від нещасного випадку (далі - державний
нагляд) здійснюють Мінпраці,
Держпромгірнагляд, ГоловКРУ (далі -
органи державного нагляду). Здійснення
державного нагляду в Автономній
Республіці Крим та областях може бути
покладено органами державного нагляду
на відповідні територіальні органи.

Державний нагляд здійснюється шляхом
контролю за додержанням
страхувальниками та Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань (далі - Фонд) законодавства
про страхування від нещасного випадку.

Мінпраці є головним органом у системі
органів державного нагляду щодо
забезпечення здійснення державного
нагляду за додержанням Фондом
законодавства про страхування від
нещасного випадку (абзац 3 пункту 2
Порядок № 1845).

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що Фонд є органом, діяльність
якого підконтрольна органам
державного нагляду, зокрема,
Держпромгірнагляду.

За таких обставин, Фонд не має
повноважень безпосередньо
контролювати діяльність органів
Держпромгірнагляду у сфері
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та перевіряти
правильність реалізації ними своєї
компетенції в процедурі державного
нагляду.

Процедуру проведення розслідування та
ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій, що
сталися на підприємствах, в установах
та організаціях незалежно від форми
власності, виду економічної діяльності
або в їх філіях, представництвах, інших
відокремлених підрозділах чи у
фізичних осіб - підприємців, які
відповідно до законодавства
використовують найману працю (далі -
підприємство), а також тих, що сталися з
особами, які забезпечують себе роботою
самостійно, за умови добровільної
сплати ними внесків на державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання (далі - особи, які
забезпечують себе роботою самостійно)
було визначено Порядком №1112, який діяв
на час виникнення спірних
правовідносин.

За умовами пункту 40 цього Порядку,
спеціальному розслідуванню підлягали,
зокрема, нещасні випадки із
смертельними наслідками.

При цьому, абзацом 1 пункту 42 Порядку
№1112 встановлено, що спеціальне
розслідування нещасного випадку (крім
випадків, передбачених пунктом 43 цього
Порядку) проводиться комісією із
спеціального розслідування нещасного
випадку (далі - спеціальна комісія), що
призначається наказом керівника
територіального органу
Держнаглядохоронпраці за
місцезнаходженням підприємства або за
місцем настання нещасного випадку,
якщо він стався з особою, яка
забезпечує себе роботою самостійно, чи
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, за погодженням з органами,
представники яких входять до її складу.

За результатами спеціального
розслідування складаються акт форми
Н-5, акт форми Н-1 стосовно кожного
потерпілого, нещасний випадок за яким
визнано таким, що пов'язаний з
виробництвом, або форми НПВ в іншому
випадку ( абзац 1 пункту 51 Порядку №1112).

При цьому, примірники актів форми Н-5,
форми Н-1 (або форми НПВ) підписуються
головою і всіма членами спеціальної
комісії протягом п'яти днів після
оформлення матеріалів спеціального
розслідування. У разі незгоди із
змістом акта форми Н-5, форми Н-1 (або
форми НПВ) член комісії письмово
викладає окрему думку, яка додається до
акта і є його невід'ємною частиною, про
що зазначається в акті форми Н-5 (абзац 4
пункту 51 Порядку №1112).

Як встановлено, судами Акт форми Н-1 від
29 вересня 2009 року не підписало четверо
із шести членів комісії.

Відповідно до пункту 53 Порядку №1112
керівник органу Держнаглядохоронпраці
або Держатомрегулювання, який
призначив спеціальну комісію, повинен
розглянути і затвердити примірники
актів форми Н-5 та форми Н-1 (або форми
НПВ) протягом доби після надходження
матеріалів спеціального розслідування
(пункт 53 Порядку №1112).

Вказана норма містить імперативні
умови щодо обов'язку керівника органу
Держнаглядохоронпраці затвердити
примірники актів протягом доби після
надходження спеціального
розслідування і можливості
невиконання такого обов'язку закон не
передбачає.

У разі надходження скарги або незгоди з
висновками спеціальної комісії щодо
обставин та причин нещасного випадку
керівник Держнаглядохоронпраці або
його територіального органу з метою
забезпечення об'єктивності
спеціального розслідування має право
призначити повторне (додаткове)
спеціальне розслідування такого
випадку спеціальною комісією в іншому
складі і за результатами її роботи
скасувати висновки попередньої
спеціальної комісії, вжити заходів до
активізації роботи щодо запобігання
виникненню подібних випадків,
притягнення до відповідальності
посадових осіб підприємства та органів
Держнаглядохоронпраці, які порушили
вимоги законодавства про охорону праці
(пункт 58 Порядку №1112).

Таким чином, законодавством визначено
конкретний механізм щодо оскарження
обставин та причин нещасного випадку
та обов'язки керівника територіального
органу Держнаглядохоронпраці в цій
процедурі. При цьому, останній не
зобов'язаний призначати додаткове
розслідування на вимогу
підконтрольного йому органу, оскільки
це його право, а не обов'язок.

За приписами пункт 59 Порядку №1112, у
разі незгоди роботодавця, потерпілого
або члена його сім'ї чи особи, яка
представляє його інтереси, із змістом
затвердженого акта форми Н-5, форми Н-1
(або форми НПВ) рішення спеціальної
комісії може бути оскаржено у судовому
порядку.

Із матеріалів позовної заяви видно, що
УВД ФССНВВПЗ України в м. Севастополі
фактично оспорює зміст актів форми Н-5,
форми Н-1, проте у прохальній частині
позову просить зобов'язати відповідача
провести повторне (додаткове)
розслідування в іншому складі комісії.

Враховуючи те, що суб'єкта владних
повноважень можна зобов'язати вчинити
певні дії лише у випадку, коли такий
обов'язок прямо передбачений Законом
або нормативним актом, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову.

За таких обставин, апеляційний суд
помилково скасував рішення суду першої
інстанції та необґрунтовано
задовольнив позовні вимоги.

Відповідно до статті 226 КАС України суд
касаційної інстанції має скасувати
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Тому рішення апеляційного суду
підлягає скасуванню, а рішення суду
першої інстанції залишенню в силі.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Територіального
управління Держгірпромнагляду в
Автономній Республіці Крим та м.
Севастополі задовольнити.

Постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 22 травня 2012 року скасувати, а
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 19
травня 2011 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В.
Головчук Судді
Д.В. Ліпський М.І.
Мойсюк