Справа № 489/6129/14-а
Суддя: Спінчевська Н. А.
Дата ухвалення: 2014-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 -а/489/302/2014
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 жовтня 2014 року Ленінський
районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді
Спінчевської Н.А.,

при секретарі -
Ковальовій С.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Миколаївській області
про визнання недійсною та скасування
постанови про адміністративне
правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Миколаївській області
про визнання недійсною та скасування
постанови про адміністративне
правопорушення.

Позивач вказує на, те що 26 червня 2014
року відносно нього винесено
постанову про накладення на нього
адміністративного стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 850 грн. за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 188-6
КУпАП, за невиконання вимог припису №
14-01-061/0130-0119 від 18 квітня 2014 року.

З даною постановою він не згодний,
оскільки про винесення постанови його
не було повідомлено, копію постанови
він не отримував, про винесення даної
постанови про адміністративне
правопорушення дізнався з постанови
Ленінського відділу ДВС про
відкриття виконавчого провадження.

Припис № 14-01-061/0130-0119 від 18 квітня 2014
року був винесений в ході перевірки,
проведеної головним державним
інспектором праці з 9 по 11 квітня 2014
року та містив вимогу привести наказ
Миколаївської дирекції УДППЗ
«Укрпошта» у відповідність до
Додатку № 2.1 колективного договору та
ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату
праці» та забезпечити виплату доплати
за ненормований робочий день з
березня 2014 року. У протоколі про
притягнення до адміністративної
відповідальності від 18 квітня 2014 року
№ 14-01-061/0091 зазначено, що ним було
порушено ч. 1 ст. 41 КУпАП, а саме не
виплачена доплата за ненормований
робочий день водіям автотранспортних
засобів в березні 2014 року у
відповідності до наказу № 1639
Миколаївської дирекції УДППЗ
«Укрпошта».

Зазначений протокол розглянутий
Ленінським районним судом м. Миколаєва
та постановою від 4 липня 2014 року
провадження у справі відносно нього
за ч.1 ст. 41 КУпАП було закрито у зв'язку
з відсутністю в його діях складу
правопорушення.

Посилаючись на викладене, просив суд
визнати недійсною та скасувати
постанову № 14-01-060/0052-0048 від 26 червня 2014
року.

Позивач та його представник в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали,
просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, Про час і місце
судового засідання повідомлений судом
належним чином.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, вивчивши і оцінивши в
сукупності наявні у справі докази,
судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з досліджених в
судовому засіданні адміністративних
матеріалів про адміністративне
правопорушення відносно Миколаївської
дирекції Українського державного
підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта», на підставі наказу від 1
квітня 2014 року № 29 Територіальною
державною інспекцією з питань праці
у Миколаївській області проведена
позапланова перевірка Миколаївської
дирекції Українського державного
підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта» в присутності в.о.
директора

Миколаївської дирекції Українського
державного підприємства поштового
зв'язку «Укрпошта» ОСОБА_1, про що
складено акт № 14-01-061/0130.

Копію зазначеного акту отримано
позивачем 11 квітня 2014 року, про що
свідчить його особистий підпис в акті.

18 квітня 2014 року на підставі
даного акту складено протокол №
14-01-061/0091 про адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41
КУпАП, щодо в.о. директора
Миколаївської дирекції Українського
державного підприємства поштового
зв'язку «Укрпошта» ОСОБА_1.

Згідно даного протоколу, в ході
перевірки інспекцією з питань праці
були встановлені: порушення ст.. 10
Закону України «Про відпустки»,
невідповідність наказу № 1639 від 26
грудня 2013 року «Про зміну істотних
умов праці працівників управління
Миколаївської дирекції УДППЗ
«Укрпошта» вимогам ч.1 ст. 21 Закону
України «Про оплату праці» та вимогам
колективного договору.

Як вбачається з матеріалів
адміністративної справи, 18 квітня 2014
року на підставі протоколу № 14-01-061/0091
від 18 квітня 2014 року головним
державним інспектором праці Лоцуняк
Ю.В. винесено припис № 14-01-061/0130-0119, за
яким слід привести наказ № 1639 у
відповідність до Додатку № 2.1
колективного договору та ч.1 ст. 21
Закону України «Про оплату праці» та
забезпечити виплату доплати за
ненормований робочий день з березня 2014
року та у строк до 18 травня 2014 року,
письмово проінформувати про
виконання припису Територіальну
державну інспекцію з питань праці у
Миколаївській області.

Копію припису позивач ОСОБА_1
отримав особисто, про що є його підпис
на приписі.

23 червня 2014 року головним
державним інспектором праці Лоцуняк
Ю.В. складено протокол № 14-01-061/0052 про
адміністративне правопорушення через
невиконання в.о. директора
Миколаївської дирекції УДППЗ
«Укрпошта» ОСОБА_1 вимог припису №
14-01-061/0130-0119 від 18 квітня 2014 року щодо
усунення порушень законодавства
України про працю.

Постановою головного державного
інспектора Територіальної державної
інспекції з питань праці у
Миколаївській області Лоцуняк Ю.В. від
26 червня 2014 року на підставі протоколу
№ 14-01-061/0052 від 23 червня 2014 року ОСОБА_1
притягнуто до адміністративної
відповідальності за вчинення
правопорушення, передбаченого ст. 188-6
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850
грн.

Згідно ст. 254 КУоАП про вчинення
адміністративного правопорушення
складається протокол уповноваженими
на те посадовою особою або
представником громадської організації
чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне
правопорушення, у разі його
оформлення, складається у двох
екземплярах, один з яких під розписку
вручається особі, яка притягається до
адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП визначено, що
особа, яка притягається до
адміністративної відповідальності має
право: знайомитися з матеріалами
справи, давати пояснення, подавати
докази, заявляти клопотання; при
розгляді справи користуватися
юридичною допомогою адвоката, іншого
фахівця у галузі права, який за
законом має право на надання правової
допомоги особисто чи за дорученням
юридичної особи, виступати рідною
мовою і користуватися послугами
перекладача, якщо не володіє мовою,
якою ведеться провадження; оскаржити
постанову по справі.

Справа про адміністративне
правопорушення розглядається в
присутності особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. Під час відсутності
цієї особи справу може бути розглянуто
лише у випадках, коли є дані про
своєчасне її сповіщення про місце і
час розгляду справи і якщо від неї не
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 283 КУпАП
розглянувши справу про
адміністративне правопорушення, орган
(посадова особа) виносить постанову
по справі. Постанова виконавчого
органу сільської, селищної, міської
ради по справі про адміністративне
правопорушення приймається у формі
рішення. Постанова повинна містити:
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Вина особи, яка
притягується до відповідальності, має
бути доведена належними доказами, а не
ґрунтуватися на припущеннях, усі
сумніви, щодо доведеності вини особи
тлумачаться на її користь, згідно ст. 62
Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються їх
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС
України).

Відповідно до ч. 1 ст. КУпАП,
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Відповідно до ст. 188-6 КУпАП невиконання
законних вимог посадових осіб органів
спеціально уповноваженого органу
виконавчої влади з державного
нагляду за додержанням законодавства
про працю щодо усунення порушень
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування або створення
перешкод для діяльності цих органів
тягне за собою накладення штрафу від
трьохсот до чотирьохсот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Частиною 3 ст. 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

У відповідності до ч. 1 ст. 293 КУпАП
орган (посадова особа) при розгляді
скарги на постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
приймає одне з таких рішень: залишає
постанову без зміни, а скаргу без
задоволення; скасовує постанову і
надсилає справу на новий розгляд;
скасовує постанову і закриває справу;
змінює захід стягнення в межах,
передбачених нормативним актом про
відповідальність за адміністративне
правопорушення, з тим, однак, щоб
стягнення не було посилено.

Як вбачається з матеріалів справи,
Ленінським районним судом м. Миколаєва
розглянуто протокол № 14-01-061/0091 від 18
квітня 2014 року відносно ОСОБА_1.

Постановою Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 4 липня 2014 року
провадження по адміністративній
справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41
КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247
КУпАП у зв'язку з відсутністю складу
адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що слід скасувати
оскаржувану постанову Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Миколаївській області у справі про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст. 188-6 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в
діях позивача складу правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, яке стало
підставою для винесення припису №
14-01-061/0130-0119 від 18 квітня 2014 року,
невиконання якого, в свою чергу, стало
підставою для притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
правопорушення, передбачене ст. 188-6
КУпАП.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає
задоволенню.

Відповідно до вимог ст.. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 5 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду
щодо оскарження рішення суб'єкта
владних повноважень, на підставі якого
ним може бути заявлено вимогу про
стягнення грошових коштів,
встановлюється місячний строк, проте
до суду позивач звернувся з позовом
лише 26 серпня 2014 року.

Як вбачається з матеріалів позовної
заяви, строк звернення до суду з
адміністративним позовом позивачем
пропущений внаслідок того, що про
постанову № 14-01-060/0052-0048 від 26 червня 2014
року йому стало відомо після відкриття
державним виконавцем виконавчого
провадження.

За такого, суд вбачає підстави для
визначення причини пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними, та вважає за можливе його
поновити.

Керуючись ст. 247 КУпАП, ст.ст.11,14, 99, 104, 122,
159, 160, 161, 163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Миколаївській області про визнання
недійсною та скасування постанови про
адміністративне правопорушення
задовольнити.

Постанову № 14-01-060/0052-0048
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Миколаївській області
від 26 червня 2014 року про накладення
адміністративного стягнення щодо
ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі
закрити в зв'язку з відсутністю складу
правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя
Н.А. Спінчевська