Справа № 461/13506/13а
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
Справа № 1410/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Затолочного В.С.,

суддів
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання
Нефедової А.О.,

представника позивача
Галуги Я.І.,

представника відповідача
Берегової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради на постанову
Галицького районного суду м. Львова від
20.12.2013 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Шокоооооооолад» до
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради про скасування
розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Шокоооооооолад» (далі - Позивач, ТОВ
«Шокоооооооолад») звернулося до суду з
позовом до Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
(далі - Відповідач, Галицька РА ЛМР), в
якому просить скасувати розпорядження
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради від 18.09.2013р. №
394 про приведення фасаду будинку № 3 на
вул. Сербській до попереднього стану.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
чинним законодавством Відповідачу не
надано повноважень щодо здійснення
контролю за використанням пам'яток
архітектури національного значення,
зокрема видавати будь-які
розпорядження, які стосуються цього
питання.

Постановою Галицького районного суду
м. Львова від 20.12.2013 року позов
задоволено повністю.

Постанову суду першої інстанції
оскаржила Галицька РА ЛМР, подавши на
неї апеляційну скаргу.

Відповідач зазначає, що не
погоджується з висновком суду першої
інстанції та вважає, що постанова
підлягає скасуванню.

Як обґрунтування апеляційної скарги
звертає увагу на порушення судом норм
матеріального права. Зокрема, вказав на
невідповідність законодавству
здійснених Позивачем робіт на
головному фасаді будинку №3 на вул.
Сербській та його обов'язок
відшкодувати шкоду, завдану власникові
пам'ятки, відновити її попередній стан.
Також зазначає, що завданням Галицької
РА ЛМР є нагляд за станом благоустрою
відомчого і приватного житлового
фонду.

Вислухавши суддю-доповідача,
представника Відповідача, який просить
задовольнити апеляційну скаргу,
представника Позивача, який просить в
задоволенні апеляційної скарги
відмовити, дослідивши обставини справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
18.09.2013 року Галицькою районною
адміністрацією Львівської міської
ради було видано розпорядження № 394 про
приведення фасаду будинку № 3 на вул.
Сербській по попереднього стану. Даним
розпорядженням зобов'язано ТОВ
«Шокоооооооолад», в особі директора
Дубового В.Б., привести фасад будинку №
3 на вул. Сербській до попереднього
стану: за власні кошти демонтувати
самовільно встановлені
технічно-декоративні елементи на
головному фасаді будинку.

Також судом встановлено, що будинок № 3
на вул. Сербській у м. Львові є пам'яткою
архітектури національного значення та
належить на праві приватної власності
ТОВ «Шокоооооооолад», що стверджується
витягом з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності. Даний будинок
відноситься до нежитлового фонду.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції виходив з того, що згідно
статті 5 Закону України «Про охорону
культурної спадщини», видання спірного
розпорядження не є компетенцією
відповідача.

Колегія суддів не погоджується з даним
висновком районного суду.

Відповідно до приписів статті 13 Закону
України «Про охорону культурної
спадщини», об'єкти культурної спадщини
розподіляються на дві категорії:
пам'ятки національного значення та
пам'ятки місцевого значення.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 5 Закону
України «Про охорону культурної
спадщини», видання розпоряджень та
приписів щодо охорони пам'яток
національного значення, припинення
робіт на цих пам'ятках, їхніх
територіях та в зонах охорони, на
охоронюваних археологічних
територіях, в історичних ареалах
населених місць, якщо ці роботи
здійснюються за відсутності
затверджених або погоджених із
відповідними органами охорони
культурної спадщини програм та
проектів, передбачених цим Законом,
дозволів або з відхиленням від них -
належить виключно до компетенції
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері охорони
культурної спадщини.

Проте розпорядження Галицької РА ЛМР
від 18.09.2013 року № 394 не містить приписів
щодо охорони будинку № 3 по вул..
Сербській в м. Львові та припинення
робіт на ньому.

Дане спірне розпорядженні відповідача
зобов'язує позивача привести фасад
будинку до попереднього стану та
демонтувати самовільно встановлені
техніко-декоративні елементи на
головному фасаді будинку.

З матеріалів справи вбачається, що
06.08.2013 року ЛКП «Старий Львів»
скеровано Позивачу попередження із
проханням припинити роботи із
влаштування елементів на фасаді
будинку № 3 на вул.. Сербській та надати
відповідні документи на їх
встановлення.

06.08.2013 року ЛКП «Старий Львів» складено
акт-попередження № 43 про те, що на
фасаді будинку № 3 по вул.. Сербській
самовільно встановлені технічні
елементи різних форм.

Вказаний акт 07.08.2013 року скеровано для
розгляду та вжиття заходів в
управління охорони культурного
середовища ЛМР.

17.08.2013 року ЛКП «Старий Львів» складено
акт про самовільне встановлення
технічних елементів різних форм на
фасаді будинку № 3 по вул.. Сербській та
необхідність приведення фасаду
вказаного будинку до попереднього
стану.

Відповідно до листа управління охорони
історичного середовища ЛМР від 27.08.2013
року № 04/2317 даним управлінням 13.08.2013
року розглянуто проектні пропозиції
щодо встановлення на фасаді
будинку-пам'ятки № 3 на вул.. Сербській
шести конструкцій загальною вагою 370
кг, з'єднаних трубою, та надано ТзОВ
«Шокоооооооолад» негативний висновок,
оскілки пропоновані архітектурні
перетворення суперечать ч. 1 ст. 22 та ч. 2
ст. 24 Закону України «Про охорону
культурної спадщини» в частині
використання пам'ятки у спосіб, що
потребує найменших змін і доповнень та
забезпечує збереження її матеріальної
автентичності, просторової композиції,
а також елементів обладнання, оздоби
тощо.

На підставі акту-попередження ЛКП
«Старий Львів» від 06.08.2013 року
управлінням охорони історичного
середовища ЛМР 12.08.2013 року сформовано
справу про адміністративне
правопорушення та скеровано зазначені
матеріали на розгляд адміністративної
комісії при Шевченківській районній
адміністрації.

За вищевказаних порушень директора
ТзОВ «Шокооооооолад», згідно постанови
Шевченківської районної адміністрації
ЛМР від 05.09.2013 року № 29/1, притягнуто до
адміністративної відповідальності.

Питання щодо самовільно влаштованих
елементів на фасаді та приведення
будинку № 3 по вул.. Сербській до
попереднього стану розглядалось на
засіданні міжвідомчої комісії при
Галицькій РА ЛМР.

Розглянувши вказане порушення,
міжвідомча комісія Галицького району
вирішила зобов'язати ТзОВ
«Шокоооооооолад», в особі директора
Дубового В.Б., привести фасад будинку №
3 на вул.. Сербській до попереднього
стану: за власні кошти демонтувати
самовільно встановлені
техніко-декоративні елементи на
головному фасаді будинку.

Вказаний висновок міжвідомчої комісії
Галицького району затверджено
розпорядження голови Галицької РА ЛМР
від 18.09.2013 року № 394 «Про приведення
фасаду будинку № 3 на вул.. Сербській до
попереднього стану».

Вказане розпорядження у встановлені
строки Позивачем не виконано, про що
комісією ЛКП «Старий Львів» складено
відповідний акт від 17.10.2013 року.

Відповідно до статті 24 Закону України
«Про охорону культурної спадщини»
власник або уповноважений ним орган,
користувач зобов'язані утримувати
пам'ятку в належному стані, своєчасно
провадити ремонт, захищати від
пошкодження, руйнування або знищення
відповідно до цього Закону та
охоронного договору.

Використання пам'ятки повинно
здійснюватися відповідно до режимів
використання, встановлених органами
охорони культурної спадщини, у спосіб,
що потребує якнайменших змін і
доповнень пам'ятки та забезпечує
збереження її матеріальної
автентичності, просторової композиції,
а також елементів обладнання,
упорядження, оздоби тощо.

Статтею 27 зазначеного Закону
передбачено, що у разі, коли пам'ятці
загрожує небезпека пошкодження,
руйнування чи знищення, власник або
уповноважений ним орган, особа, яка
набула права володіння, користування
чи управління, зобов'язані привести цю
пам'ятку до належного стану (змінити
вид або спосіб її використання,
провести роботи з її консервації,
реставрації, реабілітації,
музеєфікації, ремонту та
пристосування).

Згідно частин 1 та 3 статті 47 Закону
України «Про охорону культурної
спадщини» застосування фінансових
санкцій, адміністративних стягнень або
кримінального покарання не звільняє
винного від обов'язку відшкодувати
шкоду, завдану власникові пам'ятки або
уповноваженому ним органові, особі, яка
набула права володіння, користування
чи управління пам'яткою, охоронюваною
археологічною територією.

Юридичні і фізичні особи, які завдали
шкоди пам'яткам, їхнім територіям (у
тому числі незаконним будівництвом),
зобов'язані відновити пам'ятки та їхні
території, а якщо відновлення
неможливе - відшкодувати шкоду
відповідно до закону.

Відповідно до статті 22 даного Закону
пам'ятки, їхні частини, пов'язане з ними
рухоме та нерухоме майно забороняється
зносити, змінювати, замінювати,
переміщувати (переносити) на інші
місця.

Відповідно до статті 144 Конституції
України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Відповідно до пунктів 1, 5, 8, частини 2
статті 6 Закону України «Про охорону
культурної спадщини» до повноважень
районних державних адміністрацій,
виконавчого органу сільської,
селищної, міської ради відповідно до їх
компетенції у сфері охорони культурної
спадщини належить: забезпечення
виконання цього Закону, інших
нормативно-правових актів про охорону
культурної спадщини на відповідній
території; забезпечення захисту
об'єктів культурної спадщини від
загрози знищення, руйнування або
пошкодження; організація відповідних
охоронних заходів щодо пам'яток
місцевого значення та їх територій у
разі виникнення загрози їх пошкодження
або руйнування внаслідок дії природних
факторів чи проведення будь-яких робіт.

Таким чином, будь-яких обмежень щодо
вжиття виконавчими органами сільської,
селищної, міської ради заходів щодо
захисту об'єктів культурної спадщини
від загрози знищення, вжиття
відповідних охоронних заходів
зазначений Закон не містить.

Згідно підпункту 10 пункту «б» статті 32
Закону України «Про місцеве
самоврядування» до делегованих
повноважень виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належить забезпечення охорони пам'яток
історії та культури, збереження та
використання культурного надбання.

Відповідно до Положення про Галицьку
районну адміністрацію Львівської
міської ради, затвердженого рішенням
Виконкому Львівської міської ради від
12.08.2011 року № 750, Галицька районна
адміністрація є виконавчим органом
Львівської міської ради, одним із
основних її завдань є дотримання
Конституції і законів України, охорона
на території району історичного
середовища.

Крім того, в ході апеляційного
перегляду справи представником
апелянта було надано копію листа
Міністерства культури України від
05.09.2013 року на ім'я Львівської міської
ради, яким рекомендовано силами
структурних підрозділів виконавчого
комітету ЛМР невідкладно здійснити
демонтаж дисонуючих металевих
конструкцій на фасаді будинку № 3 по
вул.. Сербській у м. Львові.

Даний лист також підтверджує висновок
суду апеляційної інстанції про те, що
спірне рішення винесено в межах
повноважень відповідача.

Отже, висновки суду першої інстанції не
відповідають встановленим обставинам
справи та нормам матеріального права, у
зв'язку з чим оскаржувана постанова
суду першої інстанції підлягає
скасуванню із винесенням новою про
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
254 КАС України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
залишити задовольнити.

Постанову Галицького районного суду
м.Львова від 20.12.2013 року у справі №
461/13506/13-а скасувати.

Винести нову постанову, якою в позові
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Шокоооооооолад» до
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради про скасування
розпорядження відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя В.С.
Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М. Матковська

Повний текст виготовлено 23.10.2014 року