Справа № 333/7685/14-а
Суддя: Холод Р. С.
Дата ухвалення: 2014-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/7685/14-ц
Провадження № 2-а/333/179/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.10.2014 року
м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Холод Р.С.,
при секретарі Шевченко І.П., за участю
представника ОСОБА_1, представника
відповідача Тарасенко О.О., розглянувши
адміністративний позов ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя про
визнання дій неправомірними та
вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із
позовом, в якому вказав, що він інвалід
другої групи першої категорії,
постраждав від Чорнобильської
катастрофи, його захворювання
пов'язано з впливом аварії на
Чорнобильській АЕС. Знаходиться на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Комунарському районі м.
Запоріжжя та отримує пенсію за віком та
додаткову пенсію в розмірі, яка менша
за мінімальний розмір пенсії,
передбаченої чинним законодавством.
Відповідно до ст. 49 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ
від 28.02.1991 року, згідно якого пенсії
особам віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій
встановлюються у вигляді: державної
пенсії; додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Особам, віднесеним до 1 категорії, які є
інвалідами 2 групи призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду
заподіяну здоров'ю у розмірі 75%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Тому йому, як інваліду 2 групи та особі,
яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи розмір
додаткової пенсії повинен
розраховуватись виходячи з розмірів
передбачених в Законі України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Разом з
тим, розмір його додаткової пенсії не
відповідає законодавчо встановленому
мінімальному критерію, чим порушуються
його конституційні права.

Враховуючи зазначені обставини, він
звернувся до відповідача про
перерахунок додаткової пенсії, як того
вимагає закон, але 19.09.2014 року отримав
відмову в перерахунку пенсії, оскільки
відповідач при обрахунку та виплаті
додаткової пенсії застосовує порядок
та розмір виплат окремим категоріям
громадян, встановленим Постановою
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011
року № 1210.

Таку позицію Управління Пенсійного
фонду України в Комунарському районі м.
Запоріжжя ОСОБА_3 вважає помилковою,
так як Закон України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» не містив
жодної норми, яка б обмежувала до
серпня 2014 року пряме застосування
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, котрі
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», тому просить суд:

- визнати протиправними дії УПФУ
в Комунарському районі м. Запоріжжя
щодо відмови в здійсненні перерахунку
та виплати йому як інваліду 2 групи
додаткової пенсії, всупереч вимогам ст.
ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 01.01.2014 року;

- зобов'язати УПФУ в
Комунарському районі м. Запоріжжя
призначити йому та провести
перерахунок виплат додаткової пенсії
як інваліду 2 групи у відповідності з
вимогами, встановленими ст.ст. 50,54,67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 01.01.2014 року з розрахунку
державної пенсії у розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком для
непрацездатних громадян та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю з розрахунку 75 процентів
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком
дорівнюючої прожитковому мінімуму,
встановленому відповідно до Закону
України «Про прожитковий мінімум», з
урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період;

- зобов'язати УПФУ в
Комунарському районі м. Запоріжжя
негайно виконати постанову суду в
межах суми стягнень за один місяць.

Стосовно строку позовної
давності, позивач посилається на ч.2
ст.87 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 року,
відповідно до якої суми пенсій, не
одержані своєчасно з вини органу, що
призначає або виплачує пенсію,
виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком. З
урахуванням того, що додаткова пенсія
йому не була перерахована з вини
відповідача, строк позовної давності у
даному випадку не застосовується, а
тому перерахунок долдаткової пенсії та
виплата заборгованості повинно бути
проведено за весь період недоплати,
тобто з 01 січня 2014 року.

Разом із тим, ОСОБА_3 просив суд
поновити строк позовної давності,
вважаючи, що він пропущений з поважних
причин, оскільки позивачу стало відомо
про факт порушення порядку нарахування
та виплати пенсій, як інваліду та
учаснику ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС з судової практики, яка
склалася в 2014 році при вирішенні спорів
даної категорії. Раніше йому не
повідомляли про порядок обчислення та
розміри нарахування додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю згідно
вимог Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні».

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримала у повному обсязі та просила
суд їх задовольнити.

Представник відповідача - управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя
Тарасенко О.О. проти задоволення позову
заперечував у повному обсязі, просив
суд відмовити у задоволенні позову
ОСОБА_3 та суду пояснив, що позивач
дійсно перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя та
отримує пенсію за віком та додаткову
пенсію, як потерпілий внаслідок аварії
на Чорнобильській АЕС. Відповідно до
ст. 63 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацію цього закону,
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету. Повноваження
Кабінету Міністрів України щодо
розробки проекту закону «Про
Державний бюджет України» та
забезпечення виконання відповідного
закону пов'язані з його функціями, в
тому числі, щодо реалізації політики у
сфері соціального захисту та в інших
сферах. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України. Бюджетні призначення
для виплат пенсій, надбавок та
підвищень до пенсій у відповідні
періоди визначено з урахуванням
постанов КМУ від 06.07.2011 р. № 745, від 23.11.2011
р. № 1210, виходячи з передбачених ними
розмірів. Крім того, Тарасенко О.О.
зазначив, що відповідно до ЗУ «Про
внесення змін до ЗУ «Про державний
бюджет» України на 2014 рік» від 31.07.2014
року було доповнено пунктом 6-7, в якому
зокрема зазначається, що норми ЗУ «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного страхування на 2014 рік. Таким
чином, на думку представника
відповідача управління Пенсійного
фонду України в Комунарському районі м.
Запоріжжя правомірно з 01.01.2014 року
нараховувало та виплачувало позивачу
додаткову пенсію.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши згідно ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
безпосередньо, всебічно, повно та
об'єктивно досліджені у судовому
засіданні докази, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст.69 Кодексу адміністративного
судочинства України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких встановлюється наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Обов'язок по доведені своїх
вимог та заперечень покладається на
сторони, які зобов'язані довести ці
обставини відповідно до ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

На підставі ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідно до ст.99 КАС України
встановлений 6-ти місячний строк для
звернення до суду з адміністративним
позовом. Стаття 100 КАС України
передбачає, що пропуск зазначеного
строку є підставою для залишення
позову без розгляду, якщо суд за заявою
особи не знайде підстав для поновлення
такого строку.

Клопотання ОСОБА_3 відновити
пропущений строк для звернення до суду
за захистом порушених прав з 01.01.2014 року
з посиланням на те, що йому стало відомо
про факт порушення порядку нарахування
та виплати пенсій, як інваліду та
учаснику ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС з судової практики, яка
склалася в 2014 році при вирішенні спорів
даної категорії, а раніше йому не
повідомляли про порядок обчислення та
розміри нарахування державної та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю згідно вимог Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» не може бути
підставою для поновлення
процесуальних строків звернення до
суду. Адже закони та інші нормативно
правові акти є доступними для
ознайомлення всіма громадянами,
можливість обізнаності людини про те
чи інше положення законодавства
залежить виключно від бажання людини.
Крім того, позивач, отримуючи щомісячно
додаткову пенсію з 01.01.2014 року
достовірно знав про її суму, але
звернувся із заявою про перерахунок
пенсії до УПФУ в Комунарському районі
м. Запоріжжя лише 19.09.2014 року, а до суду
30.09.2014 року.

Таким чином клопотання позивача про
поновлення строку звернення до
адміністративного строку за період з
01.01.2014 року - задоволенню не підлягає.

Приймаючи до уваги, що позивачем
пропущений строк звернення до суду за
захистом своїх прав, то порушене право
позивача підлягає захисту з 30.03.2014 року.

Судом встановлено, що відповідно до
посвідчення позивач ОСОБА_3 віднесений
до постраждалого внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії.
Йому встановлена інвалідність 2 групи
безстроково. Інвалідність пов'язана з
ліквідацією аварії на ЧАЕС. Позивач
перебуває на обліку УПФУ в
Комунарському районі м. Запоріжжя
отримує додаткову пенсію по
інвалідності внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС.

19.09.2014 року позивач звернувся до
відповідача з заявою про призначення,
перерахунок та виплату йому додаткової
пенсії в порядку та розмірах,
передбачених Законом України від 28.02.1991
року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 19.09.2014 р. № 181/Л-9 УПФУ в
Комунарському районі м. Запоріжжя у
задоволенні його заяви було
відмовлено.

Закон України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
визначає основні положення щодо
реалізації конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, на охорону
їх життя і здоров'я та створює порядок
визначення категорій зон
радіоактивного забруднених територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення.

Статтею 49 вказаного Закону
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до 1 категорії,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії, б) додаткової пенсії за шкоду,
завдану здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до статті 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі
Закон), пенсії особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді державної пенсії та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону в
редакції від 06.06.1996 року, інвалідам 2
групи, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 75 процентів мінімальної пенсії
за віком.

Разом з тим, постановою Кабінету
Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року
"Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
затверджений Порядок обчислення
пенсії особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 13 Порядку встановлено, що
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, інвалідам ІІ групи
з числа учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 1
категорії виплачується в розмірі 379
грн.60 коп.

Статтею 63 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету.

Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про державний бюджет
України на 2011 рік" №3491-VI від 14.06.2011 року
було встановлено, що у 2011 році норми і
положення ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011рік.

Частиною 3 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2012 рік" було встановлено, що у 2012 році
норми і положення ст.ст.20, 21, 22, 23, 30, 31, 37,
39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Частиною 4 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2013 рік" було встановлено, що у 2013 році
норми і положення ст.ст.20, 21, 22, 23, 30, 31, 37,
39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Зазначені положення Законів були
об'єктивною підставою для
обґрунтованого застосування у
вказаних роках при обчисленні пенсії
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, постанови
КМУ №1210 від 23.11.2011 року.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 було
встановлено, що нормативно-правові
акти Кабінету Міністрів України під
час вирішення справ про соціальний
захист підлягають застосуванню тоді,
коли вони видані у межах його
компетенції на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Однак Закон України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 року
не містив жодної норми, яка б
обмежувала у 2014 році пряме
застосування Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", зокрема
статей 50, 54 вказаного Закону, якими
визначено розмір державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, завдану
здоров'ю.

Лише ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про
державний бюджет» України на 2014 рік»
від 31.07.2014 року було доповнено пунктом
6-7, в якому зазначається, що норми ЗУ
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного страхування на 2014 рік.

Зазначений Закон набув законної сили
16.08.2014 року (п.2 Закону - з дня наступного
за днем його опублікування), так як
повний текст його був офіційно
опублікований 15.08.2014 року («Офіційний
вісник України» від 15.08.2014 року № 63,
ст.1733). До цього текст Закону від 31.07.2014
року публікувався не у повному обсязі у
газетах «Урядовий кур'єр» від 09.08.2014
року № 144 та «Голос України» від 02.08.2014
року № 146

Зі змісту вимог ч.2 ст.19 Конституції
України вбачається, що органи
державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Положеннями ч.4 ст.9 КАС України
визначено, що, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій з 01.01.2014 року
застосуванню підлягала до 15.08.2014 року
не постанова КМУ №1210 від 23.11.2011 року, а
норми ст.ст. 50, 54 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" затверджено нові
розміри соціальних стандартів. Так,
мінімальний розмір пенсій, призначених
відповідно до ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", визначається виходячи із
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, з
01.01.2014 року - 949 грн., з 01.07.2014 року - 974 грн.,
з 01.10.2014 року - 1014 грн.

Таким чином, права позивача слід
поновити, визнавши неправомірним дії
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя щодо
відмови у здійсненні перерахунку та
виплати додаткової пенсії позивачу
відповідно до ст.50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
30.03.2014 року по 15.08.2014 року та зобов'язати
відповідача провести перерахунок та
виплатити за вказаний період ОСОБА_3
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, на підставі ст. 50 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі 75% прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, з
урахуванням фактично отриманих ним сум
за вказаний період.

Також, суд вважає за необхідне
застосувати вимоги п.1 ч.1 ст. 256 КАС
України щодо негайного виконання
постанови суду у межах одного місяця.

Відповідно до ч.5 ст.94 КАС України
судові витрати слід віднести за
рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, ст.ст. 1, 49, 50
Закону України "Про соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", Законом
України "Про державний бюджет України
на 2014 рік", Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", Законом України «Про
внесення змін до ЗУ «Про державний
бюджет» України на 2014 рік», ст.ст. 9, 11, 71,
86, 99, 102, 158-163, 167, 256 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в Комунарському районі м.
Запоріжжя про визнання дій
протиправними та вчинення певних дій
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя щодо
відмови у здійсненні перерахунку та
виплати додаткової пенсії ОСОБА_3
відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
30.03.2014 року по 15.08.2014 року (включно).

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Комунарському районі м.
Запоріжжя провести перерахунок та
виплатити за період з 30.03.2014 року по
15.08.2014 року (включно) ОСОБА_3 додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на
підставі ст. 50 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі
75% прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, з урахуванням
фактично отриманих ним сум за вказаний
період.

Допустити негайне виконання постанови
суду у межах суми стягнення за один
місяць.

У задоволенні інших позивних вимогах
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
в суд першої інстанції апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя
Р.С.Холод