Справа № 588/1614/14-а
Суддя: Линник О. С.
Дата ухвалення: 2014-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2014 року Тростянецький районний суд
Сумської області у складі: головуючої
судді Линник О.С., при секретарі Доля
Н.В., з участю позивача ОСОБА_1,
відповідача Сліпухи С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Тростянець
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до головного спеціаліста
відділу оперативного контролю з
використання та охорони земель Сліпухи
Сергія Володимировича про поновлення
строку для подачі адміністративного
позову та скасування постанови про
накладення адміністративного
стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою до головного
спеціаліста відділу оперативного
контролю з використання та охорони
земель Сліпухи Сергія Володимировича
про поновлення строку для подачі
адміністративного позову та
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення в якій
зазначає, що постановою від 30.07.2014 року
відповідачем на нього було накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі 170 грн. за вчинення ним
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.53-1 КУпАП. З вказаною
постановою позивач не згоден, оскільки
23.12.2013 року його вже притягували до
адмінвідповідальності за це ж саме
правопорушення, де штраф та шкоду
сплатив у повному обсязі. Вказану
постанову позивач отримав 04.08.2014 року, а
14.08.2014 року звернувся з заявою до
прокуратури Тростянецького району про
скасування постанови державного
інспектора. Однак 16.09.2014 року отримав
відповідь з рекомендацією звернутися
до суду. Тому позивач звернувся до суду
з адміністративним позовом та просить
поновити строк для подачі
адміністративного позову та скасувати
постанову державного інспектора
Сліпухи С.В. №208-1 від 30.07.2014 року.

Позивач у судовому засіданні свої
позовні вимоги підтримав, просив
скасувати постанову про накладення на
нього адміністративного стягнення,
посилаючись на те, що під земельною
ділянкою, на якій він поставив шифер,
таким чином її загородивши, раніше був
туалет, та мешканці будинку виливають
туди помиї, тому, щоб запобігти таким
діям, він і зробив загородження. Крім
того, він звертався до Тростянецької
міської ради із заявою про виділення
йому тієї земельної ділянки, однак йому
було відмовлено. Раніше він вже був
притягнений за вказане правопорушення
та поніс покарання, тому вважає, що він
не може повторно бути притягнений до
юридичної відповідальності за одне й
те ж саме діяння. Крім того, позивач
просив суд врахувати, що він є
інваділом 3 групи, та скасувати
постанову і винести йому попередження.

Відповідач в судовому засіданні проти
позову заперечував, та показав, що до
Тростянецької міської ради була
надіслана скарга на ОСОБА_1, яка була
скерована для відповідного реагування
до нього, як спеціаліста з використання
та охорони земель. Здійснивши
перевірку на місці ним виявлено
самовільне зайняття ОСОБА_1 земельної
ділянки по вул.Дзержинського,1 у
м.Тростянці - а саме огородження
шифером земельної ділянки розміром 0,0006
га, на яку у позивача не було
правовстановлюючих документів. Раніше
він вже здійснював перевірку цієї ж
земельної ділянки та був притягнений
позивач до адмінвідповідальності за
вказане правопорушення, однак позивач
на момент перевірки 30.07.2014 р. улаштоване
ним загородження не зніс, тому
здійснивши обмір по периметру
улаштованої огорожі, шляхом
математичних розрахунків був
встановлений розмір земельної ділянки,
яку самовільно зайняв ОСОБА_1

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм обставини.

Згідно протоколу №209-1 від 30.07.2014 р., та
акту перевірки дотримання вимог
земельного законодавства №432-1 від
30.07.2014 року складеними головним
спеціалістом відділу оперативного
контролю за додержанням земельного
законодавства Сліпухою С.В. при
перевірці стану використання
земельної ділянки ОСОБА_1 встановлено,
що ОСОБА_1 самовільно зайняв та
використовує земельну ділянку
державної власності (категорія земель -
землі житлової та громадської
забудови) площею 0,0006 га за адресою:
АДРЕСА_1, обгородивши її шиферним
забором, чим порушив вимоги
ст..ст.124-125,211 Земельного кодексу
України. У протоколі зазначено, що
ОСОБА_1 від підпису відмовився та з
протоколом не згоден (а.с.5,7).

Постановою, винесеною головним
спеціалістом відділу оперативного
контролю за додержанням земельного
законодавства Сліпухою С.В. 30.07.2014р.,
ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ст.53-1 КУпАП, за
вчинення самовільного зайняття та
використання земельної ділянки,
зазначеної у протоколі про
адмінправопрушення. Вказаним
порушенням ОСОБА_1 заподіяв
матеріальної шкоди у розмірі 151 грн. 46
коп., на якого накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі 170 грн. (а.с.4).

Приписом №382-1 від 30.07.2014 р. ОСОБА_1 було
зобов'язано усунути порушення вимог
земельного законодавства шляхом
звільнення самовільно найнятої
земельної ділянки та повідомити про
виконання припису до 30 серпня 2014 року
(а.с.8).

Як вбачається, прокуратурою
Тростянецького району ОСОБА_1 за його
зверненням було надіслано листа з
роз'ясненням вирішення його питання з
приводу передачі земельної ділянки у
власність у судовому порядку та
відмовлено йому у внесенні актів
прокурорського реагування, так як
головним спеціалістом відділу
оперативного контролю за додержанням
земельного законодавства
сільськогосподарської інспекції
Сліпухою С.В. постанова про накладення
адміністративного стягнення була
винесена правомірно (а.с.6).

У відповідності до ст.161 КАС України під
час прийняття постанови суд вирішує,
зокрема чи мали місце обставини, якими
обґрунтовуються вимоги та заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються.

Доказами у адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
як то - пояснення сторін, третіх осіб та
їхніх представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази надаються суду
особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 71 КАС України - в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Суб'єкт
владних повноважень повинен подати
суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути використані
як докази у справі.

Так, відповідно до ст.251 КпАП України
доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган встановлює
наявність чи відсутність
адмінправопорушення, винність даної
особи в його вчиненні та інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Відповідно до ст..1 ЗУ «Про державний
контроль за використанням та охороною
земель» самовільне зайняття земельної
ділянки - це будь-які дії, які свідчать
про фактичне використання земельної
ділянки за відсутності відповідного
рішення органу виконавчої влади чи
органу місцевого самоврядування про її
передачу у власність або надання в
користування (оренду) або за
відсутності правочину щодо такої
земельної ділянки, за винятком дій, які
відповідно до закону є правомірними.

За самовільне зайняття земельних
ділянок передбачена адміністративне
відповідальність згідно із ст..53-1
КУпАП.

Посилання позивача на те, що він двічі
притягнений за одне й те ж саме
правопорушення, бо його 23.10.2013р. вже
було притягнено до
адмінвідповідальності за цією ж
статтею КпАП України за зайняття цієї ж
земельної ділянки, не ґрунтується на
законі.

Так, самовільне зайняття земельної
ділянки є триваючим правопорушенням.
Так, триваючі правопорушення
характеризуються тим, що особа, яка
вчинила якісь певні дії чи
бездіяльність, перебуває надалі у
стані безперервного продовження цих
дій (бездіяльності). Ці дії
безперервно порушують закон протягом
якогось часу. Іноді такий стан
продовжується значний час і увесь час
винний безперервно скоює
правопорушення у вигляді невиконання
покладених на нього обов'язків.

Отже, відповідач, виявивши 30.07.2014 р., що
самовільне зайняття земельної ділянки
позивачем триває, оскільки позивач не
має правовстановлюючих документів на
право власності чи користування
зайнятої ним ділянки, - правомірно
зафіксував скоєне правопорушення та
притягнув порушника до
адмінвідповідальності.

Таким чином, дослідивши докази у
справі, суд приходить до висновку про
правомірність дій головного
спеціаліста відділу оперативного
контролю за додержанням земельного
законодавства Сліпухи С.В. під час
здійснення перевірки використання
земельної ділянки ОСОБА_1 та фіксації
ним обставин скоєного діяння. А надані
позивачем докази у суді - технічний
паспорт на житловий будинок, по АДРЕСА_1
не підтверджують його право власності
чи користування зайнятою земельною
ділянкою.

Розмір адміністративного стягнення,
застосований відповідачем до ОСОБА_1 у
виді мінімального розміру штрафу,
відповідає загальним правилам
накладення стягнення за скоєне ним
правопорушення, передбаченим ст.33
КУпАП. Тому підстав для скасування
постанови через невідповідність
накладеного стягнення характеру
вчиненого правопорушення, особи
винного, ступеню його вини, майнового
стану, та інших обставин - суд не вбачає.

Таким чином, сукупність досліджених
доказів свідчить про безпідставність
вимог позивача, в зв'язку з чим позов не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 71, 86, 158, 159,
160-163,171-2КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
головного спеціаліста відділу
оперативного контролю з використання
та охорони земель Сліпухи Сергія
Володимировича про скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення №208-1 від
30 липня 2014 року відмовити.

Постанова остаточна, оскарженню
не підлягає.

Суддя
О.С.Линник