Справа № 754/10437/14-а
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/513/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.10.2014 року Деснянський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Галась І.А.

за участю секретаря - Маковецькій О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про зобов"язання вчинити
певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що
він звернувся до відповідача із заявою
про призначення пенсії за віком на
пільгових умовах по Списку № 2,
оскільки працював в шкідливих умовах
та важких умовах на підприємствах в
період з 25.07.1978 року по 04.01.1988 року та з
12.01.1988 року по 15.08.1991 рік. На своє
звернення, 07.08.2013 року він отримав лист
управління про відмову у призначенні
пенсії за віком на пільгових умовах,
зважаючи на те, що в ході зустрічної
перевірки ПАТ «Київський завод «Радар»
не вбачається шкідливість виконуваних
робіт та необхідність підтвердження
атестації робочих місць на
підприємстві. Але позивач вважає, що
стаж його роботи у шкідливих та важких
умовах повністю підтверджується
належними доказами, а тому вважає
відмову управління незаконною. На
підставі викладеного позивач
вимушений звернутися до суду з даним
позовом, в якому просить суд: 1) визнати
протиправною відмову Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва у
переведенні позивача з пенсії по
інвалідності на пільгову пенсію по
Списку №2; 2) зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва перевести
позивача з пенсії по інвалідності на
пільгову пенсію по Списку №2 з 23.05.2013
року.

В судовому засіданні позивач повністю
підтримав позовні вимоги, просив їх
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва - в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнала. Пояснила, що згідно наданих
довідок ОСОБА_1 працював на посаді
електрозварювальником з 25.07.1978р. по
04.01.1988р. та з 12.01.1988р. по 15.08.1991р. В ході
зустрічної перевірки було виявлено, що
позивач з 01.04.1988р. був переведений на
посаду електрогазозварювальника та
працював на цій посаді до 15.08.1991р.
Згідно Списку №2, затвердженого
постановою Ради Міністрів №1173 від 22.08.56
користуються правом пільгового
пенсійного забезпечення газозварники
та електрозварники, а
електрогазозварника не передбачено,
та, відповідно, стаж з 01.04.1988р. по 15.08.1991р.
врахувати як пільговий не має підстав.
На підставі викладеного просила в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши пояснення позивача,
представника відповідача, вивчивши
письмові матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в
повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Стаття 46 Конституції України
передбачає, що громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок по доказуванню
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної
процесуальної норми, виходячи із суті
позовних вимог, під час розгляду даної
справи стороні відповідача необхідно
довести правомірність своїх дій та
бездіяльності.

З листа Управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києва
від 07.08.2013 року №8406/06-1 вбачається, що
ОСОБА_1 звернувся до них із заявою від
23.05.2013 року, щодо переходу з пенсії по
інвалідності на пільгову пенсію за
віком по Списку №2. Зазначеним листом
Управління відмовило позивачу у
призначенні пенсії за Списком №2 з тих
підстав, що в ході зустрічної перевірки
на ПАТ «Київський завод «Радар» не
вбачається шкідливість виконуваних
робіт. Також на дату звернення 23.05.2013
року пільговий стаж ОСОБА_1 становить 9
років 5 місяців 10 днів, що не дає права
виходу на пенсію за віком по списку №2.

Позивач вважає дану відмову
незаконною, у зв"язку з чим і звернувся
до суду з даним позовом.

Судом встановлено, що відповідно до
трудової книжки ОСОБА_1 працював на
посаді електрозварювальника з 25.07.1978
року по 04.01.1988 року у
Будівельно-монтажному управлінні №1
Домобудівного комбінату №1
Головкиївміськбуд. 12.01.1988 року був
зарахований електрозварником 5 розряду
8 сітки в інструментальний цех. З 01.04.1988
року переведений на посаду
електрогазозварника 5 розряду 7 сітки,
на якій працював до звільнення за ст.38
КЗпП України за власним бажанням 15.08.1991
року. 20.08.1991 року прийнятий на роботу
електрогазозварником Малого
будівельного підприємства «МЖК буд-2»
на якій працював по 01.12.1992 року. 02.12.1992
року ОСОБА_1 прийнятий на роботу
електрозварника 5 розряду по
переведенню із малого будівельного
підприємства «МЖК буд-2» у Мале спільне
підприємство «Агор», на якій працював
по 01.08.1994 року. З 11.08.1994 року по 21.11.2000
року ОСОБА_1 працював
газоелектрозварником у ЛВГК ЛТД».
01.12.2000 року зараховано на посаду
газоелектрозварника ПП «С.О.В.А.», на
якій працював по 01.02.2003 року. (а.с.6-8)

Відповідно довідки від 26.02.2013 року №08-к
виданої ВАТ Домобудівним комбінатом №1
імені М.В.Співака, ОСОБА_1 працював
повний робочий день електрозварником в
Будівельно-монтажному управлінні №1
ордена Трудового Червоного Прапора
ім.Комсомолу України Домобудівного
комбінату №1 ордера Леніна
Головкиївміськбуд з 25.07.1978 р., наказ №
294-к від 19.07.1978 р. по 04.01.1988 р., наказ №301-к
від 31.12.1987р., виконував роботи по
зварюванню будівельних, технологічних
металевих конструкцій, на будівництві
нових будинків. За період роботи
пільговий стаж становить 9 років 5
місяців 9 днів. (а.с.9)

Згідно довідки від 05 травня 2013 р. №23
ПАТ «Київський завод «Радар» ОСОБА_1
працював повний робочий день в
Київському виробничому об'єднанні
«Комуніст» з 12.01.1988 року по 15.08.1991 року,
виконував роботу електрозварника
ручної зварки. Мав додаткову відпустку,
отримував спецхарчування.

Відповідно довідки-характеристики
ОСОБА_1 в період з 12.01.1988 року по 15.08.1991
рік працював електрозварником на ПАО
«Київський завод «Радар» та був
зайнятий повний робочий день. Роботу
виконував електрозварним апаратом
ручної зварки, постійного току. Оплата
праці виконувалась за сіткою зі
шкідливими умовами праці, за умовами
роботи користувався додатковою
відпусткою, отримував спецхарчування,
молоко, користувався спецодягом
(костюм електрозварника, берет, взуття,
рукавиці, захисні окуляри, маска або
щиток). (а.с.11)

Таким чином, загальний стаж роботи
позивача у шкідливих умовах, згідно
вищевказаних довідок та документів,
становить 12 років 6 місяців.

Відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" право на
пенсію на пільгових умовах мають
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за Списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого ст. 12
цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Згідно із Постановою ВРУ "Про порядок
введення в дію Закону України "Про
пенсійне забезпечення" від 06.12.1991 року
до затвердження Кабінетом Міністрів
України списків виробництв, робіт,
професій, посад і показників, що дають
право на пільгове пенсійне
забезпечення, діють наявні списки.

Відповідно до Списку № 2, розділ ХХХІІ
"Загальні професії", затвердженого
Постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 року № 1173 виробництв, робіт,
професій, посад і показників на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день,
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах. При визначенні права
на пенсію за віком на пільгових умовах
застосовуються списки, чинні на період
роботи особи.

Згідно із ст. 100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", що визначає
порядок призначення пільгових пенсій
особам, які мали право на пенсію на
пільгових умовах до введення в дію
цього Закону, в п. "б" зазначено, що
особам, які не мають повного стажу
роботи із шкідливими і важкими умовами
праці, вік, необхідний для призначення
пенсії відповідно до ст. 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому ст. 13-14 цього Закону,
виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

В обґрунтування своїх заперечень
представник відповідача зазначає про
те, що під час проведення ними
зустрічної перевірки було виявлено, що
позивач з 01.04.1988 р. був переведений на
посаду електрогазозварюваника та
працював на ній посаді до 15.08.1991 року.

Але слід зазначити, що надані позивачем
довідки на підтвердження його стажу
роботи повністю відповідають вимогам,
які до них пред"являються, а також
повністю підтверджують стаж роботи
позивача.

А тому суд вважає, що періоди роботи
позивача з 25.07.1978 року по 04.01.1988 року, з
12.01.1988 року по 15.08.1991 рік повинні бути
зараховані до стажу для призначення
йому пільгової пенсії.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" та п. 1 Постанови
КМУ від 12.08.1993 року № 637 основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установам.

Пунктом 20 Постанови КМУ від 12.08.1993 року
№ 637 "Про затвердження Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній" передбачено,
що у випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

Як встановлено при розгляді справи,
роботи, які виконував позивач,
відносяться до важкого та шкідливого
виробництва і її виконання дає йому
право на пільгове пенсійне
забезпечення, згідно із п. "б" ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" та Постанови Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 "Про
затвердження списків виробництв,
робіт, професій,, посад та показників,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах (Список №
2)".

Аналізуючи зібрані по справі докази в
їх сукупності, суд дійшов висновку, що
дії відповідача щодо відмови у
призначенні позивачу пенсії на
пільгових умовах є неправомірними,
такими, що не відповідають вимогам
діючого законодавства, а тому позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Посилання представника відповідача на
застосування передбачених ст.100 КАС
України наслідків пропущення строків
звернення до адміністративного суду,
суд вважає безпідставними, та такими,
що не підтвердилися в ході судового
розгляду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС
України судові витрати суд відносить
на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 2, 18, 71, 93, 94, 99, 100, 104, 161-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Конституцією України, Законом
України "Про пенсійне забезпечення",
Постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 року № 1173 "Про затвердження
списків виробництв, робіт, професій,
посад та показників, зайнятість в яких
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах (Список № 2"), -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії -
задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва щодо відмови ОСОБА_1 в
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах за Списком №2
неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва призначити ОСОБА_1 пенсію за
віком на пільгових умовах за Списком
№2, з урахуванням періоду його роботи з
25.07.1978 року по 04.01.1988 року у
Будівельно-монтажному управлінні №1
Домобудівного комбінату №1
Головкиївміськбуд на посаді
електрозварника, з 12.01.1988 року по 15.08.1991
року в ПАТ «Київський завод «Радар» на
посаді електрозварника ручної зварки,
з 23.05.2013 року.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
через Деснянський районний суд м. Києва
в 10-денний строк, з дня отримання її
копії, апеляційної скарги.

Суддя