Справа № 754/4095/13-а (2-а/754/145/13)
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/4095/13-а (2-а/754/145/13)
інстанції: Зотько Т.А.
Суддя-доповідач: Шостак О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

03 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Шостака О.О.,

суддів:
Мамчура Я.С., Желтобрюх І.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві, без фіксування
технічними засобами, в порядку ст. 41 КАС
України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Деснянського районного суду
м. Києва від "22" квітня 2013 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві про визнання незаконною
постанови про закінчення виконавчого
провадження та зобов'язання вчинити
дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013 року позивач звернувся до
Деснянського районного суду м. Києва з
позовом до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві у якому
просив:

- визнати незаконною бездіяльність
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві у виконавчому провадженні ВП №
28463752.

- визнати незаконною постанову відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві від 29.12.2012 року про закінчення
виконавчого провадження ВП № 28463752 та
скасувати її.

- зобов'язати відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві відновити
виконавче провадження ВП № 28463752 з
метою повного виконання постанови
Деснянського районного суду м. Києва
від 26.01.2010 року у справі № 2а-110/2010 за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
визнання протиправною відмову в
перерахунку пенсії та зобов'язання
вчинити певні дії.

- зобов'язати відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві вжити
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження» заходи
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії у
виконавчому провадженні ВП № 28463752 з
метою повного виконання постанови
Деснянського районного суду м. Києва
від 26.012010 року у справі № 2а- 110/2010 за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
визнання протиправною відмову в
перерахунку пенсії та зобов'язання
вчинити певні дії.

- зобов'язати відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві у
місячний строк після набрання
постановою законної сили подати до
Деснянського районного суду м. Києва
звіт про виконання судового рішення.

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від "22" квітня 2013 року в
задоволенні адміністративного позову
було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими судовими
рішеннями, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду від 22.04.2013 року та
постановити нову по суті позову. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а
постанову Деснянського районного суду
м. Києва від "22" квітня 2013 року -
залишити без змін, виходячи із
наступного.
Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.
Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи
позивач отримав постанову про
закінчення виконавчого провадження ВП
№ 28463752 від 29.12.2012 року 02.03.2013 року, а тому
строк звернення до суду з вказаним
позовом ним не було пропущено.

Судом встановлено, що на виконанні
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві перебував виконавчий лист по
справі за № 2а-110/10, виданий Деснянським
районним судом м. Києва від 23.06.2011р. щодо
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва здійснити ОСОБА_2 перерахунок та
виплату державної пенсії у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
щомісячну додаткову пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, як постраждалому
внаслідок Чорнобильської катастрофи в
розмірі 75% мінімальних пенсій за віком
з 01.09.2009 року.

Згідно до ч. 4 ст. 257 КАС України,
примусове виконання судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому Законом
України «Про виконавче провадження».

Відповідно до постанови про закінчення
виконавчого провадження від 29.12.2012 року
встановлено, що на виконання рішення
Деснянського районного суду м. Києва
Управління Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва в межах
компетенції проведено перерахунок
пенсії. У відповідності до Положення
про Головне управління Пенсійного
фонду України в м. Києві, виплата пенсії
здійснюється Управлінням з
координації та контролю за виплатою
пенсії Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві.

Не погоджуючись з вищевикладеними
обставинами, позивач звернувся до суду
з відповідним позовом.

Деснянський районний суд м. Києва
прийшов до висновку про необхідність
відмовити в задоволенні
адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про виконавче провадження»
від 21.04.99 № 606-ХІV виконавче провадження
як завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

За приписами ст. 5 Закону № 606-ХІV
вимоги державного виконавця щодо
виконання рішень обов'язкові для всіх
органів, організацій, посадових
осіб, фізичних і юридичних осіб на
території України. Державному
виконавцю повинні бути безоплатно
надані у встановлений ним строк
інформація, документи або їх копії,
необхідні для здійснення його
повноважень. Невиконання законних
вимог державного виконавця тягне за
собою відповідальність згідно із
законом.

Відповідно ч. 1 ст. 6 Закону № 606-ХІV
визначено державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності
порушення прав та законних інтересів
фізичних і юридичних осіб.

Обов`язки та права державних
виконавців викладено в ст. 11 Закону №
606-ХІV та зокрема ч. 1 ст.11 Закону № 606-ХІV
визначено, що державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 75 Закону № 606-ХІV після
відкриття виконавчого провадження
за виконавчим документом, що
зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для
самостійного виконання рішення. Якщо
рішення підлягає негайному виконанню,
його виконання перевіряється не
пізніше наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.
Уразі якщо невиконання зазначених
вимог без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до ст.89 Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладання повторно перевіряє стан
виконання рішення. У разі якщо виконати
рішення без участі боржника неможливо,
державний виконавець накладає на
боржника штраф відповідно до ст. 89
Закону та вносить подання
(повідомлення) правоохоронним органам
для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу, що його видав. Однак
відповідач не вжив передбачені цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і
повному обсязі не вчиняв виконавчі дії.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону №
606-ХІV виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного
виконання в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом. Крім ч.
3 ст. 49 Закону № 606-ХІV визначено, що
закінчення виконавчого провадження
державний виконавець виносить
постанову з обов'язковим мотивуванням
підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копія постанови у
триденний строк надсилається сторонам
і може бути оскаржена в десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом.

Як свідчать матеріали справи,
проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2
підтверджується повідомленням УПФУ в
Деснянському районі м. Києва від 27.12.2012
року № 14630/06-01.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
позивача стосовно протиправної
бездіяльності відповідача та
порушення ним прав, свобод та інтересів
позивача є необґрунтованими, а підстав
для відновлення виконавчого
провадження ВП № 28463752 по виконанню
постанови Деснянського районного суду
м. Києва від 26.01.2010 року суд не вбачає.

З огляду на викладене, повно та
всебічно дослідивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені в постанові від 22
квітня 2013 року, та не можуть бути
підставами для її скасування.

Враховуючи
вищенаведене, колегія суддів дійшла
висновку, що судом першої інстанції
було вірно встановлено фактичні
обставини справи, надано належну
оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
залишити без задоволення, а постанову
Деснянського районного суду м. Києва
від "22" квітня 2013 року - без змін.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195,
196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволені апеляційної скарги ОСОБА_2
- відмовити.

Постанову Деснянського районного суду
м. Києва від "22" квітня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до вимог ч. 2 ст. 212 КАС
України та може бути оскаржена в
двадцятиденний термін шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Шостак

Судді Я.С. Мамчур

І.Л. Желтобрюх

.

Головуючий суддя
Шостак О.О.

Судді:
Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.