Справа № 1423/2733/2011
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

01 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1423/2733/2011

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Алєйніков В.О.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва на ухвалу Центрального
районного суду м. Миколаєва від 29 січня
2014 року у справі за поданням державного
виконавця Відділу примусових виконань
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області про зміну способу виконання
рішення суду по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Центральному районі м. Миколаєва про
захист соціальних прав, що передбачені
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни», -

В С Т А Н О В И В

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 27 квітня 2012 року
позов ОСОБА_1 задоволено повністю.
Зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду у Центральному районі міста
Миколаєва здійснити перерахунок
пенсії ОСОБА_1, за період з 01 жовтня 2008
року по 22 липня 2011 року, обчисливши її у
цей період з урахуванням підвищення в
розмірі 30% визначеної відповідно до
частини 1 статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальної пенсії за
віком, та виплатити визначену різницю.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 03 квітня 2013
року апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду у Центральному районі
міста Миколаєва задоволено частково.
Постанову Центрального районного суду
м. Миколаєва від 27 квітня 2012 року
змінено, виклавши її резолютивну
частину в наступній редакції:
«Зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду у Центральному районі міста
Миколаєва здійснити перерахунок та
підвищити пенсію ОСОБА_1 на 30%
мінімальної пенсії за віком (розмір
якої встановлений ч.1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування») відповідно до
вимог ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період: з 08.08.2010 року по 22.07.2011 року, за
вирахуванням вже виплачених сум за
вказаний період. Залишено без розгляду
позовні вимоги за період з 01.10.2008 року
по 07.08.2010 року.

01 жовтня 2013 року державний виконавець
Відділу примусових виконань рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області звернувся до
суду з поданням про зміну способу
виконання рішення суду.

Ухвалою Центрального районного суду м.
Миколаєва від 29 січня 2014 року подання
державного виконавця Відділу
примусових виконань рішень управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області задоволено. Змінено спосіб і
порядок виконання рішення
Центрального районного суду
м.Миколаєва від 27.04.2012 року по справі
№1423/2733/2011 шляхом стягнення з
Управління Пенсійного фонду України
Центральному районі м. Миколаєва на
користь ОСОБА_1 суми підвищення,
передбаченого статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», що
нарахована боржником - 1984,74 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва
подало апеляційну скаргу, в якій ухвалу
суду першої інстанції вважає прийнятою
з порушенням норм процесуального
права, просить її скасувати та прийняти
по справі нову ухвалу, якою відмовити у
задоволенні подання відділу
примусових виконань рішень управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області про зміну способу виконання
рішення суду.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.
Враховуючи, що зазначених клопотань не
надходило, колегія суддів вважає, що
справа може бути розглянута в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню підлягає з наступних
підстав.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що постановою
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 27 квітня 2012 року
зобов'язано відповідача провести
позивачеві нарахування та виплату
щомісячної доплати до пенсії в розмірі
30% мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 03 квітня 2013
року постанову Центрального районного
суду м. Миколаєва від 27 квітня 2012 року
змінено, викладено її резолютивну
частину в наступній редакції:
«Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Центральному районі м.
Миколаєва здійснити перерахунок та
підвищити пенсію ОСОБА_1 на 30%
мінімальної пенсії за віком (розмір
якої встановлений ч.1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування») відповідно до
вимог ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період: з 08.08.2010 року по 22.07.2011 року, за
вирахуванням вже виплачених сум за
вказаний період. Залишити без розгляду
позовні вимоги за період з 01.10.2008 року
по 07.08.2010 року».

На виконання постанови Центрального
районного суду м. Миколаєва від 27.04.2012
року Центральним районним судом м.
Миколаєва 27.08.2013 року був виданий
виконавчий лист №1423/2733/2011, який
позивачкою ОСОБА_1 для примусового
виконання поданий до відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області.

Постановою головного державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області від 06.09.2013 року відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання зазначеної постанови суду.

Відділом примусового виконання рішень
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області на адресу
управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі міста Миколаєва
направлено запит щодо виконання
вищевказаного виконавчого документу.

19.09.2013 року на адресу Відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області від Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва
надійшла відповідь, що на виконання
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 06.09.2013 року здійснено
донарахування ОСОБА_1 доплати
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».
Нарахування проведено 11.09.2013 року в
розмірі 1984 грн. 74 коп. за період з 08.08.2010
року по 22.07.2011 року, борг буде сплачено
при проведенні фінансування з
Державного бюджету. Згідно довідки, яка
є додатком до відповіді боржника,
всього до виплати ОСОБА_1 нарахована
сума 1984 грн. 74 коп. але у зв'язку з
відсутністю фінансування з Державного
бюджету України немає можливості
виконати рішення суду в частині
зобов'язання сплатити заборгованість
за цим рішенням.

Змінюючи спосіб і порядок виконання
судового рішення, суд першої інстанції
послався на ч. 1 ст. 263 КАС України та
положення Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень».

Проте, з таким висновком суду першої
інстанції погодитись не можна.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 263 Кодексу
адміністративного судочинства України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду неможливе
через відсутність коштів, виплата яких
буде здійснена за наявності
відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
а тому суд апеляційної інстанції
приходить до висновку щодо відсутності
підстав для зміни способу виконання
рішення суду.

Водночас, апеляційний суд зазначає, що
«захист порушеного права у судовому
рішенні» і «спосіб виконання судового
рішення» не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскарженої ухвали свідчить про
те, що суд першої інстанції, змінюючи
спосіб виконання постанови суду,
фактично змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Із врахуванням викладеного, висновок
суду першої інстанції про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення шляхом зміни зобов'язання
здійснити виплати на стягнення цих
виплат є передчасним та
необґрунтованим.

Оскільки при вирішенні питання судом
порушено норми процесуального права,
що призвело до неправильного його
вирішення, постановлене судове рішення
на підставі п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України
підлягає скасуванню з винесенням нової
ухвали про відмову у задоволенні
подання державного виконавця.

Відтак, апеляційна скарга Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 199, 202, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва -
задовольнити повністю.

Ухвалу Центрального районного суду м.
Миколаєва від 29 січня 2014 року скасувати
і постановити нову ухвалу суду.

У задоволенні подання від 01 жовтня 2014
року державного виконавця Відділу
примусових виконань рішень управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області про зміну способу та порядку
виконання рішення суду по справі №
1423/2733/2011 - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов