Справа № 667/7496/14-а
Суддя: Скорик С. А.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 667/7496/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 жовтня 2014 року
м.Херсон

Комсомольський районний суд м. Херсона
в складі:

головуючого - судді Скорик С.А.,

при секретареві - Кирилюк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м.Херсоні про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до
відповідача з позовом посилаючись на
те, що до 23.11.2011р. вона проживала в
АДРЕСА_1 та отримувала пенсію за віком.
Надалі, позивач виїхала на постійне
місце перебування до Ізраїлю, у зв'язку
з чим їй було припинено виплату пенсії.

21.07.2014р. представник позивача
звернувся до управління із заявою про
поновлення виплати пенсії. Однак,
листом № 129/Ш-1 від 05.08.2014р. УПФ в
м.Херсоні в поновленні виплати пенсії
відмовлено на підставі ст. 49, 51 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та через відсутність
ратифікованого договору про соціальне
забезпечення між країнами.

Оскільки УПФ України в м.Херсоні
припинило виплату пенсії на основі
положень закону, які втратили чинність
згідно рішення Конституційного Суду
України № 25-рп/2009 від 07.10.2009р., позивач
вважає, що така дія відповідача була
незаконною вже на дату припинення їй
пенсії, внаслідок чого її права
порушенні саме з дати припинення
пенсії, а не з дати подання заяви
представником.

За таких підстав, просить суд визнати
незаконною бездіяльність УПФ України в
м.Херсоні щодо відмови їй у виплаті
пенсії за віком; зобов'язати УПФ
України в м.Херсоні нарахувати та
поновити їй пенсію за віком з дати
припинення; зобов'язати УПФ України в
м.Херсоні зробити перерахунок її
пенсії за віком, відповідно до чинного
законодавства і з урахуванням її
статусу «Дитина війни».

В судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги та просив
адміністративний позов задовольнити з
підстав, наведених у ньому.

Представник відповідача проти позову
заперечувала, зазначаючи, що заява про
поновлення виплати пенсії подається
заявником особисто безпосередньо до
органу, що призначає пенсію. Тому є не
зрозумілим чому звернення позивача
було адресовано до УПФ України в
м.Херсоні, так як місцем проживання та
реєстрації ОСОБА_1 є Ізраїль, а угод між
Україною та Ізраїлем щодо соціального
забезпечення громадян іншої країни не
укладено.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, про місце та час розгляду
справи повідомлялась.

З пояснень сторін та досліджених
матеріалів справи вбачається, що у 2011р.
позивач виїхала на постійне місце
проживання до Ізраїлю. До переїзду за
кордон перебувала на обліку в УПФ
України в Дніпровському районі м.
Херсона, їй була призначена за віком,
яку ОСОБА_1 отримувала до 2011р., а саме: до
виїзду на постійне місце проживання до
Ізраїлю.

21.07.2014р. представник позивача звернувся
до УПФ України в м.Херсоні із заявою про
поновлення виплати пенсії.

Листом № 129/Ш-1 від 05.08.2014р. УПФ в
м.Херсоні в поновленні виплати пенсії
відмовлено на підставі ст. 49, 51 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та через відсутність
ратифікованого договору про соціальне
забезпечення між країнами. Одночасно
відмовлено з підстав невідповідності
заяви п. 3 Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсії, затвердженого
Постановою правління пенсійного фонду
України від 25.11.2005р. за № 22-1 та
зареєстрованого в Мін'юсті України
27.12.2005р. за № 1566/11846.

Відповідно до копії наданої паспорта
НОМЕР_2, виданого 01.12.2010р. ОСОБА_1 є
громадянкою України.

Відповідно до картки платника податків
від 29.05.2009р. ОСОБА_1 присвоєно
реєстраційний номер облікової картки
платників податків з Державного
реєстру фізичних осіб -НОМЕР_1.

Згідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 2 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що виплата
пенсії за рішенням територіальних
органів Пенсійного фонду або за
рішенням суду припиняється на весь час
проживання пенсіонера за кордоном,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Згідно із ст. 51 Закону, у разі виїзду
пенсіонера на постійне місце
проживання за кордон пенсія,
призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
шість місяців наперед перед від'їздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання. Під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 07.10.2009р. № 25-рп/2009 щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) положень п.2 ч. 1 ст. 49,
другого речення ст. 51 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначені такими, що не
відповідають Конституції України ( є
неконституційними).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Отже, з наведеного вбачається, що
проживаючи в Ізраїлі, як громадянка
України, позивач має такі ж самі
конституційні права, зокрема, право на
пенсійне забезпечення, як й інші
громадяни України, оскільки
Конституція України та пенсійне
законодавство не допускають обмеження
права на соціальний захист, зокрема,
права на отримання пенсії за ознакою
місця проживання.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 має право на
отримання пенсії проживаючи за
кордоном, а відмова УПФУ в виплаті
такої пенсії є протиправною, суд вважає
за необхідне позов задовольнити
частково, а саме: поновити, нарахувати
та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1
починаючи з часу звернення до
пенсійного фонду, тобто 21.07.2014р

Керуючись ст.ст. 19, 152 Конституції
України, ст. 49, 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст.ст. 2, 18, 19, 71 КАС
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Управління
пенсійного фонду України в м.Херсоні
щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 пенсії за
віком - протиправною.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в м.Херсоні поновити,
нарахувати та виплачувати пенсію за
віком ОСОБА_1 починаючи з часу
звернення до пенсійного фонду, а саме
21.07.2014р.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

На постанову може бути подано
апеляційну скаргу до Одеського
апеляційного адміністративного суду,
протягом десяти днів після
проголошення, через Комсомольський
районний суд м.Херсона.

Суддя:
_________________________ / Скорик С.А. /