Справа № 2а-2927/11/0970
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 р.

Справа № 133974/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова
О.М.,

суддів Гудима В.Я., Святецького
В.В.,

з участю секретаря судового засідання
Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
в місті Івано-Франківську на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 28 вересня
2011 року у справі за позовом Державного
підприємства Міністерства оборони
України « 63 котельно-зварювальний
завод» до Державної податкової
інспекції в місті Івано-Франківську
про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Міністерства
оборони України « 63
котельно-зварювальний завод» (ДП « 63
котельно-зварювальний завод»)
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції в м.
Івано-Франківську, яким просило
скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача від
02.09.2011 року № , яким йому збільшено
суму грошового зобов'язання із
земельного податку юридичних осіб на
1667274,61 грн., в тому числі 1333819,69 грн. за
основним платежем та 333454,92 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами).

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 28
вересня 2011 року позов задоволено
повністю.

Постанова мотивована тим, що положення
п. 2 рішення Івано-Франківської міської
ради від 10.07.2008 року «Про затвердження
матеріалів нормативної грошової
оцінки земель міста
Івано-Франківська», яким введено в дію
на території Івано-Франківської
міської ради нову нормативну грошову
оцінку земельних ділянок, визнане
незаконним та скасоване судом. Тому
обставина щодо незаконності цього
рішення в частині введення в дію
нормативно-грошової оцінки відповідно
до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного
судочинства України не підлягає
доказуванню. Також суд зазначив, що
вказане рішення було опубліковано в
офіційному друкованому органі міської
ради лише 13.01.2011 року, тому відповідно
до норм ч. 5 ст. 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
набирало чинності з цього дня. Таким
чином, оскільки нова грошова оцінка
фактично не була введена в дію, на думку
суду, позивач правомірно
використовував при проведенні
податкових розрахунків попередню
нормативно-грошову оцінку землі. А
рішення податкового органу щодо
визначення податкових зобов'язань та
застосування штрафних санкцій не може
ґрунтуватись на незаконних рішеннях чи
діях іншого суб'єкта владних
повноважень.

Постанову в апеляційному порядку
оскаржив відповідач, вважає, що вона
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, суд неповно з'ясував обставини,
що мають значення для справи, а
висновки суду не відповідають
обставинам справи. Просить скасувати
постанову та прийняти нову, якою у
задоволенні позову відмовити повністю.

На обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що п. 2 рішення
Івано-Франківської міської ради від
10.07.2008 року «Про затвердження
матеріалів нормативної грошової
оцінки земель міста
Івано-Франківська», яким було введено в
дію на території Івано-Франківської
міської ради нову нормативну грошову
оцінку земельних ділянок, набув
чинності з дати прийняття цього
рішення і був чинним на час проведення
податковим органом перевірки
дотримання ДП « 63
котельно-зварювальний завод» вимог
податкового законодавства при сплаті
земельного податку. При цьому, у
випадку визнання незаконним
(протиправним) нормативно-правовий акт,
якщо законом не передбачено чи судом не
зазначено інше, втрачає чинність після
набрання законної сили судовим
рішенням. Проте в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
22.12.2010 року, якою було залишено в силі
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
14.12.2009 року про скасування п. 2 рішення
Івано-Франківської міської ради від
10.07.2008 року не зазначено, що цей пункт
визнано нечинним з моменту його
прийняття. Крім того, п. 1 даного
рішення, яким затверджено матеріали
нормативної грошової оцінки земель м.
Івано-Франківська станом на 01.01.2007 року,
не оскаржувався у встановленому
законодавством порядку, отже, є чинним,
тому на даний час діючою є нормативна
грошова оцінка земель м.
Івано-Франківська, затверджена
рішенням Івано-Франківської міської
ради від 10.07.2008 року. Також апелянт
зазначає, що податкове зобов'язання із
сплати земельного податку формувалося
з врахуванням наданих управлінням
Держкомзему в м. Івано-Франківську
розрахунків нормативної грошової
оцінки вказаної земельної ділянки.

Фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у зв'язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що в
задоволенні апеляційної скарги слід
відмовити з наступних підстав.

У 2009-2010 роках ДП « 63
котельно-зварювальний завод»
використовувало надані йому в постійне
користування земельні ділянки по вул.
Хриплинській, 11 в м. Івано-Франківську
площею 20,1826 га та по вул. Лисенка, 3а в м.
Івано-Франківську площею 525 м2, що
підтверджується державним актом від
04.02.1999 року № 001573 та рішеннями
Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради від
17.07.1975 року № 415/2 та від 18.11.1976 року № 671/1.

За вказаний період відповідно до ст. 2
Закону України «Про плату за землю»
(який був чинним на час виникнення
спірних правовідносин) позивач був
платником земельного податку.

При поданні розрахунків земельного
податку у 2009-2010 роках ДП « 63
котельно-зварювальний завод» при
визначенні розміру податку
застосовувало нормативно-грошову
оцінку земель м. Івано-Франківська,
затверджену рішенням
Івано-Франківської міської ради від
10.07.2008 року.

Однак у зв'язку із постановленням
ухвали Вищого адміністративного суду
від 22.12.2010 року, якою залишено в силі
постанову Івано-Франківського
міського суду від 14.12.2009 року про
визнання незаконним та скасування
вищевказаного п. 2 зазначеного рішення
міської ради, позивач 04.03.2011 року подав
до податкового органу уточнюючі
розрахунки, в яких зменшив розмір
земельного податку за 2009-2010 роки на
загальну суму 1333876,40 грн.

17-19.08.2011 року працівники Державної
податкової інспекції в м.
Івано-Франківську провели невиїзну
документальну перевірку ДП « 63
котельно-зварювальний завод» з питань
сплати земельного податку у 2009-2010
роках, за результатами якої складено
акт від 26.08.2011 року № 6763/15-3.

В акті перевірки зазначено про
встановлення фактів порушення ДП « 63
котельно-зварювальний завод» вимог пп.
271.1.1 п. 271.1 ст. 271, п. 286.1 ст. 286 Податкового
Кодексу України, ст. 13 Закону України
«Про плату за землю», внаслідок чого
занижено земельний податок на загальну
суму 1333819,69 грн., в тому числі за 2009 рік
на 648535,49 грн. та за 2010 рік на 685284,20 грн.

На підставі акту перевірки Державна
податкова інспекція в місті
Івано-Франківську прийняла податкове
повідомлення-рішення від 02.09.2011 року №
, яким ДП « 63
котельно-зварювальний завод»
збільшено суму грошового зобов'язання
із земельного податку юридичних осіб
на 1667274,61 грн., в тому числі 1333819,69 грн. за
основним платежем та 333454,92 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
протиправність оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення з
таких підстав.

Відповідно до пп. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271
розділу ХІІІ Податкового Кодексу
України базою оподаткування земельним
податком є нормативна грошова оцінка
земельних ділянок з урахуванням
коефіцієнта індексації, визначеного
відповідно до порядку, встановленого
цим розділом.

Відповідно до п. 286.1 ст. 286 цього Кодексу
підставою для нарахування земельного
податку є дані державного земельного
кадастру.

Згідно з пп. 14.1.42 п. 14.1 ст. 14 цього
Кодексу даними державного земельного
кадастру є сукупність відомостей і
документів про місце розташування та
правовий режим земельних ділянок, їх
оцінку, класифікацію земель, кількісну
та якісну характеристики, розподіл
серед власників землі та
землекористувачів, підготовлених
відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 201 Земельного
кодексу України нормативно-грошова
оцінка земельних ділянок
використовується для визначення
розміру земельного податку, втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва,
економічного стимулювання,
раціонального використання та охорони
земель тощо.

При цьому, як правильно зазначив суд
першої інстанції, відповідно до змісту
наведених норм слід розуміти виключно
відомості про оцінку земель, яка
введена в дію у встановленому законом
порядку.

Також колегія суддів враховує, що
згідно з п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу
України якщо у майбутніх податкових
періодах (з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 цього
Кодексу) платник податків самостійно
виявляє помилки, що містяться у раніше
поданій ним податковій декларації(крім
митної декларації або обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.
Платник податків має право не подавати
такий розрахунок, якщо відповідні
уточнені показники зазначаються ним у
складі податкової декларації за
будь-який наступний податковий період,
протягом якого такі помилки були
самостійно виявлені.

За результатами зазначеної вище
перевірки податковий орган дійшов
висновку про заниження позивачем
податкового зобов'язання із сплати
земельного податку на вказану суму.

При цьому, розмір податку відповідач
визначив на підставі даних нормативної
грошової оцінки земельних ділянок,
обчисленої відповідно до норм,
введених в дію п. 2 рішення
Івано-Франківської міської ради від
10.07.2008 року «Про затвердження
матеріалів нормативної грошової
оцінки земель міста
Івано-Франківська».

Проте постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 14.12.2009 року у справі №
2а-1965/2009 за позовом ВАТ «Родон», ВАТ
«Полімер», ВАТ «Промприлад», ВАТ
«Будівельні матеріали», ВАТ
«Залізобетон», ВАТ «Індуктор» до
Івано-Франківської міської ради, треті
особи без самостійних вимог на предмет
спору - Державне підприємство
Міністерства оборони України « 63
котельно-зварювальний завод», ВАТ
«Івано-Франківський
локомотиворемонтний завод», ЗАТ
«Солід», Державна податкова інспекція
в м. Івано-Франківську, визнано
незаконним п. 2 рішення
Івано-Франківської міської ради від 10
липня 2008 року «Про затвердження
матеріалів нормативної грошової
оцінки земель міста
Івано-Франківська».

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 14.10.2010 року
апеляційну скаргу Івано-Франківської
міської ради було задоволено, а
зазначену постанову
Івано-Франківського міського суду
скасовано та прийнято нову постанову
про відмову у задоволенні позову.

Однак ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
22.12.2010 року постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 14.10.2010 року було скасовано, а
постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 14.12.2009 року залишено в силі.

При цьому, постановляючи дану ухвалу,
касаційний суд зазначив наступне.

Рішенням Івано-Франківської міської
ради від 10.07.2008 року «Про затвердження
матеріалів нормативної грошової
оцінки земель міста Івано-Франківська»
затверджено матеріали нормативної
грошової оцінки земель міста
Івано-Франківська станом на 01.07.2007 року,
виконані Українським державним
науково-дослідним інститутом
проектування міст «Діпромісто». А п. 2
цього рішення вказану нормативну
грошову оцінку земель міста введено в
дію з дати прийняття даного рішення та
визнано такою, що втратила чинність
нормативна грошова оцінка, затверджена
рішенням сесії міської ради від 12.03.1999
року.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про
плату за землю» (який був чинним на час
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що використання землі в
Україні є платним. Плата за землю
справляється у вигляді земельного
податку або орендної плати, що
визначається залежно від грошової
оцінки земель.

Згідно з ч. 3 ст. 201 Земельного кодексу
України нормативна грошова оцінка
земельних ділянок використовується
для визначення розміру земельного
податку, втрат сільськогосподарського
і лісогосподарського виробництва,
економічного стимулювання,
раціонального використання та охорони
земель тощо.

Отже, нормативна грошова оцінка земель
прямо впливає на розмір плати за землю.

Відповідно до ст. ст. 14, 17, 20 Закону
України «Про плату за землю» платники
земельного податку, а також орендної
плати за земельні ділянки державної
або комунальної власності (крім
громадян) самостійно обчислюють суму
земельного податку та орендної плати
щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого
поточного року подають відповідному
органу державної податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою центральним
податковим органом, з розбивкою річної
суми рівними частками за місяцями.
Подання такої декларації звільняє від
обов'язку подання щомісячних
декларацій.

Податкове зобов'язання по земельному
податку, а також по орендній платі за
землі державної та комунальної
власності, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за базовий податковий (звітний) період,
який дорівнює календарному місяцю,
щомісячно протягом 30 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця.
Земельний податок, а також орендна
плата за земельні ділянки державної і
комунальної власності громадянами
сплачується рівними частками до 15
серпня і 15 листопада.

Платежі за землю зараховуються до
відповідних місцевих бюджетів у
порядку, визначеному Бюджетним
кодексом України для плати за землю.

Згідно з ч. 3 ст. 27 Бюджетного кодексу
України Закони України, які впливають
на формування доходної чи видаткової
частини бюджетів, повинні бути
офіційно оприлюднені до 15 серпня року,
що передує плановому. В іншому разі
норми відповідних законів, що
впливають на формування доходної
та/або видаткової частини бюджетів,
застосовуються не раніше початку
бюджетного періоду, наступного за
плановим.

Статтею 4 цього Кодексу встановлено, що
нормативно-правовими актами, що
регулюють бюджетні відносини в
Україні, є, зокрема, рішення органів
Автономної Республіки Крим, місцевих
державних адміністрацій, органів
місцевого самоврядування. При
здійсненні бюджетного процесу в
Україні положення нормативно-правових
актів застосовуються лише в частині, в
якій вони не суперечать положенням
Конституції України, цього Кодексу та
закону про Державний бюджет України.

Таким чином, оскільки грошова оцінка
земельних ділянок використовується
для визначення розміру земельного
податку, який вноситься до Державного
бюджету та формує його доходну частину,
то суд касаційної інстанції прийшов до
переконливого висновку про
неправомірність рішення відповідача у
частині введення в дію нової грошової
оцінки в середині бюджетного року.

Згідно з ч. 5 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова або ухвала суду апеляційної
чи касаційної інстанції за наслідками
перегляду, постанова Верховного Суду
України набирають законної сили з
моменту проголошення, а якщо їх було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення їх копій особам,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже, на момент розгляду
адміністративної справи, що
розглядається, положення п. 2 рішення
Івано-Франківської міської ради від
10.07.2008 року «Про затвердження
матеріалів нормативної грошової
оцінки земель міста
Івано-Франківська», яким введено в дію
на території Івано-Франківської
міської ради нову нормативну грошову
оцінку земельних ділянок, було визнане
незаконним.

Також колегія суддів враховує, що в
зазначеній вище ухвалі від 13 грудня 2012
року Вищий адміністративний суд
України вказав про те, що судам
необхідно взяти до уваги лист
Управління Держкомзему в м.
Івано-Франківську від 02.09.2010 року №
624/010-07/104, згідно з яким для визначення
розміру сплати земельного податку
Державна податкова інспекція в м.
Івано-Франківську повинна керуватись
представленими витягами з нормативної
грошової оцінки від 31.08.2010 року №
0372/04-04-06, № 0373/04-04-06 і № 0374/04-04-06.

Як встановив суд, під час судового
розгляду справи позивач провів
розрахунок земельного податку за 2009 та
2010 роки і здійснив сплату земельного
податку за вказані періоди. Дані
розрахунки проведено відповідно до
нормативної грошової оцінки землі,
визначеної Управлінням Держкомзему у
м. Івано-Франківську у витягах від
31.08.2010 року № 0372/04-04-06, № 0373/04-04-06 і №
0374/04-04-06.

Крім того, як правильно зазначив суд
першої інстанції, відповідно до ч. 5 ст.
59 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» рішення ради
набирають чинності з дня їх офіційного
оприлюднення, якщо радою не
встановлено більш пізній строк
введення цих рішень у дію.

А як встановив суд, зазначене вище
рішення Івано-Франківської міської
ради від 10.07.2008 року було опубліковано в
газеті «Західний кур'єр», яка є
офіційним друкованим органом
Івано-Франківської міської ради, лише
13.01.2011 року.

За наведених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в місті
Івано-Франківську залишити без
задоволення.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 28
вересня 2011 року у справі № 2а-2927/11/0970 за
позовом Державного підприємства
Міністерства оборони України « 63
котельно-зварювальний завод» до
Державної податкової інспекції в місті
Івано-Франківську про скасування
податкового повідомлення-рішення -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
В.Я. Гудим

В. В. Святецький