Справа № 826/7053/14
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/7053/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

за участю
секретаря Рипік О. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
адміністративним позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 до Київської
міської ради, за участю третьої особи:
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спеціалізоване
виробничо-наукове підприємство
«Київпроменерго», про визнання рішення
нечинним, за апеляційною скаргою
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 22.07.2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Київської міської ради про визнання
нечинним рішення Постійної комісії
Київської міської ради з питань
власності від 01.04.2014 року «Про
погодження внесення змін в істотні
умови договору оренди від 01.06.2013 року,
яке відображене в п.1.1.11 Протоколу №171.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
22.07.2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції, як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
та прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити.

В засідання з'явився представник
апелянта, просив апеляційну скаргу
задовольнити та скасувати рішення суду
першої інстанції.

Представники відповідача та третьої
особи просили залишити рішення суду
першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, перевіривши матеріали справи,
доводи скарги, подані письмові
пояснення апелянта та заперечення на
апеляційну скаргу, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції дійшов висновку про
правомірність дій відповідача та
оскаржуваного протокольного рішення
Постійної комісії Київської міської
ради з питань власності від 01.04.2014 року.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Пунктом 5 ст. 60 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
встановлено, що органи місцевого
самоврядування від імені та в
інтересах територіальних громад
відповідно до закону здійснюють
правомочності щодо володіння,
користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності,
в тому числі виконують усі майнові
операції, можуть передавати об'єкти
права комунальної власності у постійне
або тимчасове користування юридичним
та фізичним особам, здавати їх в оренду,
продавати і купувати, використовувати
як заставу, вирішувати питання їхнього
відчуження, визначати в угодах та
договорах умови використання та
фінансування об'єктів, що
приватизуються та передаються у
користування і оренду.

З матеріалів справи вбачається, що
08.08.2003 року між Головним управлінням
комунальної власності м. Києва
виконавчого органу Київради (Київської
міської державної адміністрації) та
ТОВ «Спеціалізоване виробничо-наукове
підприємство «Київпроменерго» (далі по
тексту - ТОВ «СВНП «Київпроменерго»)
було укладено договір оренди майна
комунальної власності м. Києва.

В подальшому, на підставі рішення
Київської міської ради від 29.10.2009 року
№537/2606 між цими ж сторонами укладено
договір від 01.06.2013 року №1204. Термін дії
зазначеного договору до 01.01.2014 року.

Відповідно до п. 12.5 Положення про
оренду майна територіальної громади
міста Києва, затвердженого рішенням
Київської міської ради від 22.09.2011 року
№34/6250, з метою розгляду питання про
зміну істотних умов договору оренди
орендар подає заяву, три підписані ним
примірники змін до договору та, у
випадках, визначених законом, звіт про
оцінку об'єкта оренди до Головного
управління, райдержадміністрації або
підприємства, яке є орендодавцем до
закінчення строку дії договору.

Разом з тим, відповідно до вимог Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна» і умов договору
оренди від 01.06.2013 року, у разі
відсутності заяви однієї із сторін про
припинення або зміну умов договору
оренди протягом місяця після
закінчення терміну дії договору він
вважається продовженим на той самий
термін і на тих самих умовах, які
передбачені цим договором. Тобто, для
даного договору встановлено
можливість автоматичної пролонгації.

ТОВ «СВНП «Київпроменерго» надало
відповідачу заяву від 18.11.2013 року №200/11
з проханням продовжити термін дії
договору. До заяви було додано: проект
договору з додатками, звіт про оцінку
майна, висновок про вартість майна,
паспорти-сертифікати.

08.02.2014 року Департамент комунальної
власності м. Києва у своєму листі вих.
№062/7/20-945 повідомив, що договір про
передачу майна територіальної громади
від 01.06.2013 року №1204 є чинним, оскільки,
жодна із сторін після закінчення
строку його чинності протягом місяця
не подала заяву про припинення цього
договору або зміну його умов.

В даному випадку заяви про припинення
або зміну умов договору сторонами
договору не надавались, тому договір
вважається таким, що продовжує свою дію
на тих-же умовах і той-же строк. Крім
цього, факти, які б могли свідчити про
порушення сторонами умов договору
також відсутні.

Листом від 27.03.2014 року № 062/7/17-2202
Департамент комунальної власності м.
Києва звернувся до постійної комісії
Київради з питань власності з
проханням розглянути на черговому
засіданні постійної комісії питання
щодо погодження внесення змін до
істотних умов договору оренди від
01.06.2013 року № 1204, укладеного з ТОВ «СВНП
«Київпроменерго», строком на 2 роки 364
дні та встановити ставку орендної
плати у розмірі 7 % від вартості майна,
визначеним експертним шляхом, а за
користування групою інвентарних
об'єктів у розмірі 10 % від вартості
майна, визначеної експертним шляхом та
доручити Департаменту комунальної
власності м. Києва видати відповідний
розпорядчий документ щодо зміни
істотних умов договору оренди і
підписати договір щодо зміни істотних
умов договору.

Постійна комісія з питань власності
розглянула вказаний лист на засіданні
комісії 01.04.2014 року та ухвалила:
погодити внесення змін до істотних
умов договору від 01.06.2013 року № 1204;
встановити строк дії договору оренди 2
роки 364 дні та орендну ставку у розмірі
7% від вартості майна, визначеної
експертним шляхом за користування
нежитловим приміщенням та орендну
ставку у розмірі 10% за користування
групою інвентарних об'єктів; доручити
орендарю здійснити
організаційно-правові заходи
відповідно до Положення про оренду
майна територіальної громади м. Києва,
затвердженого рішенням Київради від
22.09.2011 року №34/6250.

Дане рішення відповідача прийнято в
межах його повноважень, відображено в
протоколі від 01.04.2014 року №171 та жодним
чином не порушує права позивача.

Суд першої інстанції вірно надав
оцінку обставинам справи, дослідив
наявні докази, та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів не може погодитись з
твердженнями апелянта та його
представника в судовому засіданні,
стосовно порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення, так як
апелянт заявляє, що порушення
процесуальних норм полягає в тому, що
по справі не оголошувалась перерва та
не надано можливість надати додаткові
докази.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України
підставою для скасування судового
рішення є, зокрема, порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Наведені в ст. 202 КАС України обставини,
апелянт суду не надав і підстав
вважати, що не оголошення перерви
потягло за собою порушення норм
процесуального права і призвело до
неправильного вирішення справи у суду
немає.

Також, відсутні докази порушення норм
матеріального права, так як спірним
договором між сторонами передбачено
можливість пролонгації договору на що
звернув увагу суд першої інстанції.

За змістом ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

З урахуванням вище викладеного та
приписів ст. 159 КАС України, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Доводи, наведені позивачем в
апеляційні скарзі, викладеного не
спростовують, а тому колегією суддів
відхиляються.

Перевіривши мотивування судового
рішення та доводи апеляційної скарги,
відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо справедливого судового
розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України,
відповідно до якої суд застосовує
принцип верховенства права з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини,
судова колегія вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку
стосовно відмови у задоволенні
позовних вимог, через що постанову суду
першої інстанції слід залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України «Про судове рішення в
адміністративній справі» від 20.05.2013
року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 22.07.2014 року по справі за
адміністративним позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 до Київської
міської ради, за участю третьої особи:
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спеціалізоване
виробничо-наукове підприємство
«Київпроменерго», про визнання рішення
нечинним - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 22.07.2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, тобто з 28.10.2014 року,
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
Я.М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 28.10.2014
року.

Головуючий суддя
Кузьменко В. В.

Судді:
Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.