Справа № 552/5402/14-а
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 р.Справа № 552/5402/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України Київського району в м. Полтаві
на постанову Київського районного суду
м. Полтави від 11.09.2014р. по справі №
552/5402/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України Київського району в м. Полтаві

про скасування рішення, зобов' язання
призначити пенсію на пільгових умовах,

ВСТАНОВИЛА:

20 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України Київського
району в м. Полтаві, у якому просив:
скасувати рішення відповідача № 56
від 31 липня 2014 року; зобов'язати
відповідача зарахувати період роботи
з 28 серпня 1979 року по 03 грудня 1982 року
на Полтавському підприємстві
«Вторчермет» до стажу роботи та
призначити, нарахувати та виплачувати
пенсію на пільгових умовах по списку
№ 2 з моменту звернення, а саме: з 25
березня 2014 року.

Постановою Київського районного суду
м. Полтави від 11 вересня 2014 року
позовні вимоги задоволено.

Відповідач не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на незаконність рішення суду першої
інстанції в зв'язку з ненаданням
належної правової оцінки обставинам
справи та невірним застосуванням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Київського
районного суду м. Полтави від 11
вересня 2014 року та прийняти нове
судове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а саме: вимог Закону України «Про
пенсійне забезпечення», КАС України
та не відповідність висновків суду
обставинам справи.

У судове засідання сторони не
з'явилися, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку з чим, відповідно до ст.
197 КАС України, справа розглядається в
письмовому провадженні за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши наявні
в матеріалах справи докази, вважає, що
вимоги апеляційної скарги задоволенню
не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судовим розглядом встановлено,
що позивач 25 березня 2014 року звернувся
до Управління Пенсійного фонду України
Київського району в м. Полтаві з заявою
про призначення пенсії на пільгових
умовах із зменшенням пенсійного віку
за списком № 2.

З 28 серпня 1979 року позивач
працював на посаді
газоелектрозварника Полтавського
обласного підприємства «Вторчермат»,
звільнений 03 грудня 1982 року згідно з
наказом № 119-К від 03 грудня 1982 року, що
підтверджується записом трудової
книжки позивача.

Посада газоелектрозварника за
Списком № 2 відноситься до виробництв,
робіт, професій, посад і показників на
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, зайнятість в яких повний
робочий день дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах.

Рішенням Управління Пенсійного
фонду України Київського району в м.
Полтаві від 31 липня 2014 року № 56
відмовлено позивачу в призначенні
пенсії по списку № 2 в зв'язку з
відсутністю необхідного пільгового
стажу.

Відповідно до п. б) ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Згідно ст. 62 Закону України ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. Порядок підтвердження наявного
трудового стажу при відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до ст. 100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», особам, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
а) особам, які мають на день введення в
дію цього Закону повний стаж на
зазначених роботах, що давав право на
пенсію на пільгових умовах, пенсії в
розмірах, передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; б) особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13 - 14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

В період до 01 січня 1992 року для
осіб, що мають стаж на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці,
пільгове забезпечення здійснювалося
відповідно до Закону СРСР «Про
державні пенсії» та Положення про
порядок призначення та виплату
державних пенсій, затвердженого
Постановою Ради Міністрів СРСР від 03
серпня 1972 року № 590.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
стосовно того, що зазначеними
нормативними актами не було
передбачено надання уточнюючих
документів щодо підтвердження
пільгового стажу, у зв'язку з чим
будь-які правові підстави вимагати
надання уточнюючої довідки за вказаний
період відповідач не має.

Матеріалами справи підтверджено,
що відповідно до наказу № 119-К від 03
грудня 1982 року позивач звільнений саме
з посади газоелектрозварника та згідно
з архівною довідкою від 01 серпня 2014
року позивач зарахований на посаду
газоелектрозварника автогаража з 28
серпня 1979 року.

Крім того, колегія суддів
погоджується яз висновками суду першої
інстанції про необхідність визнання
протиправним рішення Управління
Пенсійного фонду України Київського
району в м. Полтаві від 31 липня 2014 року
№ 56 про відмову позивачу в призначенні
пенсії по списку № 2 та зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України
Київського району в м. Полтаві
зарахувати період роботи позивача з 28
серпня 1979 року по 03 грудня 1982 року на
Полтавському обласному підприємстві
«Вторчермет» до пільгового стажу
роботи та призначити позивачу пенсію
на пільгових умовах по списку № 2 з
моменту звернення, з 25 березня 2014 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів
переглянувши, у межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст.
198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України Київського
району в м. Полтаві залишити без
задоволення.

Постанову Київського районного суду м.
Полтави від 11.09.2014р. по справі №
552/5402/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.Судді
Курило Л.В. Русанова В.Б.