Справа № 814/3200/14
Суддя: Желєзний І. В.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі

21 жовтня 2014 р.
Справа № 814/3200/14

Суддя Миколаївського окружного
адміністративного суду Желєзний І. В.,
розглянувши позовну заяву і додані до
неї матеріали

ОСОБА_1, АДРЕСА_1

доНачальника Центрального РВ ММУ УМВС
України в Миколаївській області
Вигівського І.М., АДРЕСА_2

прозобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
начальника Центрального РВ ММУ УМВС
України в Миколаївській області
Вигівського І.М. про встановлення
відсутності у відповідача компетенції
і повноважень для порушення
законодавства України про інформацію,
прав людини і громадянина України;
зобов'язання відповідача утриматися
від порушення законодавства України
про звернення громадян, про інформацію,
конституційних прав людини і
громадянина України, зобов'язання
відповідача об'єктивно і вчасно у
встановлений ст. 20 Закону України «Про
звернення громадян» розглянути заяву
від 09.10.2014року та перевірити викладені
в ній факти.

Як вбачається з позовної заяви та
доданих документів у відкритті
провадження у справі належить
відмовити у зв'язку з тим, що справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства,
зважаючи на таке.

За визначенням термінів, що дається у
статті 3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції (далі -
адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень;
суб'єкт владних повноважень - орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень / пункти 1, 7 частини 1 /.

Таким чином, в контексті зазначених
положень статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справою адміністративної юрисдикції,
яку може бути передано на вирішення
адміністративного суду, є спір, що
виник між суб'єктами суспільних
відносин стосовно їх прав і обов'язків
у правовідносинах, в яких хоча б один
суб'єкт законодавчо уповноважений
керувати поведінкою іншого / інших /
суб'єктів, а ці суб'єкти, відповідно,
зобов'язані виконувати вимоги та
приписи такого суб'єкта владних
повноважень. У тому ж випадку, коли
суб'єкт, у тому числі орган державної
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа, не
здійснюють у спірних правовідносинах
владних управлінських функцій щодо
іншого суб'єкта, з яким виник спір,
такий спір не має встановлених нормами
Кодексу адміністративного судочинства
України ознак адміністративної
юрисдикції та не повинен вирішуватись
адміністративним судом.

Стосовно вимог про відсутність у
відповідача компетенції для порушення
законодавства України про інформацію,
прав людини і громадянина України,
зобов'язання відповідача утриматися
від порушення законодавства України
про звернення громадян, про інформацію,
конституційних прав людини і
громадянина України - останні не
відносяться до рішень (дій) суб'єкта
владних повноважень, які спричиняють
виникнення будь-яких прав і обов'язків
позивача, а отже, не породжують
правовідносини, що можуть бути
предметом спору. Відсутність
правовідносин виключає можливість
звернення до суду, оскільки відсутнє
право, що підлягає судовому захисту.
Так, зокрема, ч.1 ст.2, п.1 ч.1 ст.3 КАС
України передбачає, що предметом
публічно-правового спору, який
належить до адміністративної
юрисдикції, може бути лише конкретне
правовідношення, що стосується
безпосередньо позивача. Тому, спори з
приводу абстрактних правовідносин, що
є формою існування правового статусу (а
значить і компетенції як сукупності
норм), не належать до справ
адміністративної юрисдикції, оскільки
спосіб захисту, передбачений п.8 ч.2 ст.162
КАС України (визнання наявності чи
відсутності компетенції) є висновком
суду щодо юридичного змісту (прав та
обов'язків суб'єктів владних
повноважень) та фактичного змісту
(рішень, дій чи бездіяльності)
конкретних спірних правовідносин, що
підпадають під адміністративну
юрисдикцію, оскільки обраний спосіб
захисту права має кореспондувати з
характером допущеного невизнання,
оспорювання або порушення права.

Суду не підвідомчі справи щодо
встановлення відсутність компетенції
на вчинення неправомірних дій.
Неправомірність дій передбачається
нормами права у законах та підзаконних
нормативно-правових актах. Суд не
встановлює наявність або відсутність
компетенції на вчинення неправомірних
дій, оскільки така компетенція взагалі
не передбачена законодавством. Отже,
позовні вимоги не ґрунтуються на
нормах права.

Стосовно вимоги щодо зобов'язання
відповідача об'єктивно і вчасно у
встановлений ст. 20 Закону України «Про
звернення громадян» розглянути заяву
від 09.10.2014року та перевірити викладені
в ній факти слід зазначити що вона є
передчасною, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про
звернення громадян» звернення
розглядаються і вирішуються у термін
не більше одного місяця від дня їх
надходження, а ті, які не потребують
додаткового вивчення, - невідкладно,
але не пізніше п'ятнадцяти днів від
дня їх отримання. Якщо в місячний
термін вирішити порушені у зверненні
питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства,
установи, організації або його
заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що
повідомляється особі, яка подала
звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати
сорока п'яти днів.

Позивачем не долучено до позову копію
заяви з якою він звертався до
відповідача, однак із тексту позову
вбачається, що вона була подана 09.10.2014
року.

Враховуючи викладене, станом на час
звернення до суду з позовом (20.10.2014 року)
у позивача з відповідачем не виникло
правовідносин з приводу нерозгляду
заяви, що виключає можливість
звернення до суду, оскільки відсутнє
право, що підлягає захисту, тому що ще
не виникли правовідносини щодо яких
заявлено вказану вимогу. Однак,
вищенаведене не позбавляє позивача
звернутись до суду з аналогічною
вимогою, якщо в межах строків
встановлених Законом України «Про
звернення громадян» відповідачем буде
вчинено неправомірні дії або
бездіяльність.

Вищенаведене у відповідності до
п.1 ч. 1 ст.109 КАС України є підставою для
відмови у відкритті провадження.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 109 КАС України,
суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в
адміністративній справі.

Повернути ОСОБА_1 73 гривні 08 копійок
сплаченого судового збору.

Ухвалу про відмову у відкритті
провадження в адміністративній справі
надіслати позивачу невідкладно разом
із позовною заявою ті усіма доданими до
неї матеріалами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя
І. В. Желєзний