Справа № 758/11400/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/42413/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.

секретар судового засідання -
Романишин О.Р.,

за участю представників:

позивач-1 - ОСОБА_4,

від позивача-1 - ОСОБА_5, довіреність б/н
від 22.11.2011 року,

від відповідача - Тетерятник О.В.,
довіреність №062/2/5-8 від 08.01.2014 року,

від третьої особи-2 - Глобенко Л.В.,
довіреність №225-КР-1093 від 29.09.2014 року,

від третьої особи-4 - ОСОБА_8, договір про
надання правової допомоги від 01.09.2014
року

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_9

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 15 липня
2014року

у справі №758/11400/13-а

за позовом 1) ОСОБА_4,

2) ОСОБА_10,

3) ОСОБА_11,

4) ОСОБА_12,

5) ОСОБА_13

до Головного управління
комунальної власності Київської
міської

державної адміністрації

треті особи: 1) ОСОБА_14,

2) Київська міська рада

3) Відділ приватизації
комунального майна Подільського
району

у м.Києві

4) ОСОБА_9

про визнання протиправним
наказу, визнання свідоцтва недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2008 року ОСОБА_4, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 звернулись
до Подільського районного суду м.Києва
з позовом до Головного управління
комунальної власності Київської
міської державної адміністрації, яким,
з урахуванням уточнень позовних вимог,
просили визнати протиправним наказ
відповідача №1685-В від 28.12.2007 року,
визнати недійсним свідоцтво про право
комунальної власності, видане
відповідачем 28.12.2007 року на підставі
наказу №1685-В від 28.12.2007 року.

Постановою Подільського районного
суду м. Києва від 04 квітня 2014 року у
справі №758/11400/13-а в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 15 липня 2014
року постанову суду першої інстанції
скасовано. Позов задоволено. Визнано
протиправним наказ Головного
управління комунальної власності м.
Києва виконавчого органу Київської
міської ради - Київської міської
державної адміністрації № 1685-В від 28
грудня 2007 року. Визнано недійсним
свідоцтво про право комунальної
власності, видане Головним управлінням
комунальної власності м. Києва
виконавчого органу Київської міської
ради - Київської міської державної
адміністрації 28 грудня 2007 року на
підставі наказу № 1685-В від 28 грудня 2007
року.

При скасуванні рішення місцевого
адміністративного суду та ухваленні
нового, суд апеляційної інстанції
виходив з доведеності позивачами своїх
вимог, оскільки в процесі розгляду
справи встановлено, що підвал
житлового будинку АДРЕСА_1 є допоміжним
приміщенням, тому включення його до
переліку об'єктів комунальної
власності Подільського району міста
Києва, що підлягають приватизації, є
незаконним.

Не погоджуючись з рішенням суду другої
інстанції, ОСОБА_9 звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, неправильне надання оцінки
доказам у справі, просить
вищезазначене судове рішення
скасувати та залишити в силі постанову
Подільського районного суду м. Києва
від 04 квітня 2014 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
присутніх в судовому засіданні сторін
та представників третіх осіб,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права
та наданої ними правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 є власниками
квартир в будинку АДРЕСА_1.

27.12.2001 року Київською міською радою
прийнято рішення №208/1642 «Про
формування комунальної власності
територіальних громад районів
м.Києва», яким до об'єктів комунальної
власності Подільського району
включено житловий будинок АДРЕСА_1
загальною площею 698,50 кв. м., в тому числі
нежитлового приміщення площею 249,00 кв.м.

12.07.2007 року Подільською районною в м.
Києві радою прийнято рішення №227 «Про
затвердження переліків об'єктів
комунальної власності Подільського
району міст Києва, що підлягають
приватизації, внесення змін до
попередніх рішень» Пунктом 9 додатку №1
затверджено приватизацію приміщення
площею 106,20 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Наказом №1685-В від 28.12.2007 року Головного
управління комунальної власності
м.Києва про оформлення права власності
на об'єкт нерухомого майна Подільській
районній у м.Києві раді на праві
комунальної власності оформлено право
власності на об'єкт нерухомого майна:
АДРЕСА_1 та видано свідоцтво про право
власності на нежилі приміщення з№1по
№4 (групи приміщень 21) загальною площею
106,20 кв.м., які розташовані в АДРЕСА_1

Переглядаючи судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, з
урахуванням доводів касаційної скарги,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
виходить з наступного.

Порядок оформлення права власності на
об'єкти нерухомого майна регулюються
«Положенням про порядок оформлення
права власності на об'єкти нерухомого
майна», затвердженого розпорядженням
Київської міської державної
адміністрації №1820 від 31.08.2001 року.

Статтею 1 Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду" від 19.06.1992 року № 2482-XII визначено,
що приватизація державного житлового
фонду - це відчуження квартир
(будинків), квартир у гуртожитках,
призначених для проживання сімей та
одиноких осіб (далі - жилої площі у
гуртожитках) (з урахуванням положення
частини другої статті 2 цього Закону),
кімнат у квартирах та одноквартирних
будинках, де мешкають два і більше
наймачів, та належних до них
господарських споруд і приміщень
(підвалів, сараїв і т.ін.) державного
житлового фонду на користь громадян
України.

Відповідно до частини 2 статті 10 Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду" від 19.06.1992 року № 2482-XII
власники квартир багатоквартирних
будинків та жилої площі в гуртожитку є
співвласниками допоміжних приміщень
будинку, технічного обладнання,
елементів зовнішнього благоустрою і
зобов'язані брати участь у загальних
витратах, пов'язаних з утриманням
будинку і прибудинкової території
відповідно до своєї частки у майні
будинку чи гуртожитках. Допоміжні
приміщення (кладовки, сараї і т. ін.)
передаються у власність
квартиронаймачів безоплатно і окремо
приватизації не підлягають.

В рішенні від 02.03.2004 року № 4-рп/2004
Конституційний Суд України зазначив,
що допоміжні приміщення (підвали,
сараї, кладовки, горища, колясочні і т.
ін.) передаються безоплатно у спільну
власність громадян одночасно з
приватизацією ними квартир (кімнат у
квартирах) багатоквартирних будинків.
Підтвердження права власності на
допоміжні приміщення не потребує
здійснення додаткових дій, зокрема
створення об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку, вступу до
нього. Власник (власники)
неприватизованих квартир
багатоквартирного будинку є
співвласником (співвласниками)
допоміжних приміщень нарівні з
власниками приватизованих квартир.

Згідно зі статтею 19 Закону України "Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" спільне
майно власників квартир складається з
неподільного та загального майна.
Неподільне майно перебуває у їх
спільній сумісній власності і не
підлягає відчуженню, загальне майно - у
спільній частковій власності.
Відповідно до цього Закону
співвласники допоміжних приміщень
мають право розпоряджатися ними в
межах, встановлених зазначеним Законом
та цивільним законодавством.

Питання щодо згоди власників квартир -
співвласників допоміжних приміщень
багатоквартирного будинку - на
надбудову поверхів, улаштування
мансард і т. ін. з використанням при
цьому конструктивних елементів
будинку, як і на вчинення інших дій
стосовно допоміжних приміщень (оренда
тощо), має вирішуватися відповідно до
законів про власність та інших законів
України, передусім Цивільного кодексу
України.

Із Заключення щодо технічного стану
підвалу житлового будинку АДРЕСА_1 01317
АБ 08-ТЗ-Технічне заключення вбачається,
що через підвальні приміщення будинку
проходять інженерні комунікації та
технічне обладнання, які необхідні для
забезпечення санітарно-гігієнічних
умов і безпечної експлуатації всіх
квартир, без доступу до яких
експлуатація житлового будинку є
неможливою.

З врахуванням вищевикладеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України погоджується з висновком суду
другої інстанції, що підвал житлового
будинку АДРЕСА_1 є допоміжним
приміщенням.

Протилежного твердженнями касаційної
скарги не доведено.

ОСОБА_9 звертає увагу суду на довідку
від 12 вересня 2007 року, видану КП
«Поділ-Житло», з якої вбачається, що
вказане вище підвальне приміщення є
нежитловим, до місць спільного
користування не відноситься та в ньому
не розміщуються загально будинкові
інженерні мережі.

Колегія суддів апеляційного
адміністративного суду надала
обґрунтовану оцінку зазначеній
довідці.

Стосовно ухвали Верховного Суду
України від 09.06.2010 року, на яку
посилається ОСОБА_9, суд касаційної
інстанції вказує наступне.

В ухвалі від 09.06.2010 року у справі
№6-6056св10 колегія суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду
України зазначила, що судом не
з'ясовано, чи призначене спірне
приміщення для забезпечення
експлуатації будинку або побутового
обслуговування його мешканців, чи воно
призначене для інших потреб
непромислового характеру. Саме з цих
підстав справу направлено на новий
розгляд.

Натомість в даній адміністративній
справі судом встановлено, що підвал
житлового будинку АДРЕСА_1 є допоміжним
приміщенням.

Таким чином, суд апеляційної інстанції,
задовольняючи позовні вимог, прийняв
законне та обґрунтоване рішення,
оскільки Головне управління
комунальної власності Київської
міської державної адміністрації
ухвалило спірні рішення щодо майна, яке
є власністю мешканців будинку, а не
комунальною власністю.

В обґрунтування касаційної скарги
ОСОБА_9 фактично покладені доводи, які
зводяться до переоцінки доказів у
справі та не свідчать про порушення
апеляційним адміністративним судом
норм матеріального та процесуального
права.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає, що Київським
апеляційним адміністративним судом
правозастосування відбулось із
дотримання норм діючого законодавства
та з повним, достовірним, неупередженим
та об'єктивним з'ясуванням обставин
справи.

Відповідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених в
оскаржуваному судовому рішенні, воно
ґрунтується на вимогах норм
матеріального та процесуального
законодавства, підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_9 - залишити без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 15 липня 2014
року у справі №758/11400/13-а - залишити без
змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: