Справа № 816/3702/14
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

816/3702/14

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2014 року

м. Полтава

Справа №816/3702/14

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кукоби О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Кльопової І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Костянтинівської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техгласспром" про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Костянтинівська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області (надалі - позивач, Костянтинівська ОДПІ) звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техгласспром" (надалі - відповідач, ТОВ "Техгласспром") про стягнення коштів з рахунків платника податків на суму податкового боргу зі сплати авансових внесків з податку на прибуток в розмірі 71 964 грн, посилаючись на невиконання відповідачем обов’язку зі сплати грошового зобов’язання.

Позивач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином; причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань до суду не надав.

Враховуючи достатність наданих сторонами доказів, суд, керуючись положеннями частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, визнав за можливе розглядати справу без участі відповідача.

Зважаючи на неявку в судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, відповідно до приписів частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Відповідача з 27 січня 2012 року взято на податковий облік в Костянтинівській ОДПІ за №78/12 /а.с. 10/.

ТОВ "Техгласспром" 20 лютого 2014 року до Костянтинівської ОДПІ подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2013 рік, в якій самостійно розраховано суму авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 23 988 грн щомісячно /а.с. 32-36/.

У зв’язку з невиконанням відповідачем обов’язку зі сплати авансових внесків за березень-травень 2014 року, за особовим рахунком останнього утворилась заборгованість в розмірі 71 964 грн /а.с. 7/.

Посилаючись на несплату відповідачем узгодженої суми грошового зобов’язання у визначені Податковим кодексом України строки, Костянтинівська ОДПІ звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам сторін та відповідним доводам контролюючого органу, суд виходить з наступного.

Статтею 67 Конституції України передбачено обов’язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За змістом статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов’язаний, окрім іншого, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Як визначено пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації /абзац 4 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України/.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань /абзац 9 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України/.

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому визначено граничний строк подачі річної податкової декларації за попередній звітний (податковий) рік, до місяця подання податкової декларації за поточний звітний (податковий) рік /абзац 10 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України/.

Згідно з пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Таким чином, відповідач зобов’язаний протягом 2014 року сплачувати авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 23 988 грн щомісячно. Дане зобов’язання є узгодженим та не може бути оскаржено.

У зв’язку з невиконанням відповідачем обов’язку зі сплати авансових внесків протягом березня-травня 2014 року, за особовим рахунком останнього утворилась заборгованість в розмірі 71 964 грн /а.с. 7/.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг визначено як суму узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеню, нараховану на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 вказаної статті визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Матеріалами справи підтверджено, що Костянтинівською ОДПІ сформовано та надіслано відповідачу податкову вимогу від 03 квітня 2014 року №59-25 про сплату податкового боргу за узгодженими грошовими зобов’язаннями в розмірі 23 988 грн /а.с. 11/. Однак, поштове відправлення повернулось до податкової інспекції з відміткою від 08 травня 2014 року про причини невручення "за закінченням терміну зберігання" /а.с. 11/.

Згідно з абзацом третім пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Таким чином, зазначена вище податкова вимога вважається врученою платнику податків 08 травня 2014 року.

Сторонами доказів оскарження вказаної податкової вимоги у встановленому законом порядку не надано.

Податковий борг відповідачем не сплачено, що підтверджено відомостями картки особового рахунка ТОВ "Техгласспром" /а.с. 37/.

При цьому, як визначено пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Зважаючи на наведену норму нові податкові вимоги контролюючим органом на збільшену суму податкового боргу не формувались.

За приписами пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Позивачем до матеріалів справи надано довідку, зі змісту якої судом встановлено, що відповідачем відкрито розрахункові рахунки в установах банків /а.с. 9/.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач відзиву на позовну заяву, жодних заперечень чи доказів сплати суми податкового боргу до суду не надав.

Разом з тим, наявність на особовому рахунку ТОВ "Техгласспром" податкового боргу за узгодженими грошовими зобов’язаннями в розмірі 71 964 грн підтверджено матеріалами справи в їх сукупності.

За таких обставин, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог Костянтинівської ОДПІ.

Отже, позов належить задовольнити у повному обсязі.

За відсутності документального підтвердження понесених судових витрат, питання щодо їх розподілу суд не вирішує.

Керуючись статтями 7-11, 41, 69-71, 86, 94, 122, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Костянтинівської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техгласспром" про стягнення коштів задовольнити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 27 жовтня 2014 року.

Суддя О.О. Кукоба