Справа № 825/2952/14
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/2952/14
Головуючий у 1-й інстанції: Заяць О.В.
Суддя-доповідач: Романчук О.М
У Х В А Л А

Іменем України

21 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого:
Романчук О.М.,

Суддів:
Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

при секретарі
Артюхіній М.А.,

розглянувши в судовому засіданні в
м.Києві апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м.Чернігові
на постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2014 року у справі за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м.Чернігові до Головного
управління юстиції у Чернігівській
області про визнання неправомірними
дій та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

До Чернігівського окружного
адміністративного суду звернулось
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові з позовом до Головного
управління юстиції у Чернігівській
області, в якому просить визнати
неправомірними дії старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області Курильця В.І.
щодо винесення постанови про
накладення штрафу від 02.09.2014 ВП № 39201880;
скасувати постанову про накладення
штрафу, винесену старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області Курильця В.І., від 02.09.2014 ВП
№39201880.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2014 року у задоволені адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, позивач - Управління
Пенсійного фонду України в Ніжинському
районі Чернігівської області подали
апеляційну скаргу, в якій просять
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального права,
та ухвалити нове рішення про
задоволення вимог позивача.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову
без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні вимог
позивача суд першої інстанції виходив
з того, що оскаржувана позивачем
постанова є правомірною та прийнята на
підставі Закону України «Про виконавче
провадження», з дотримання всіх вимог,
встановлених цим Законом.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів погоджується,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до виконавчого листа
Деснянського районного суду м.
Чернігова, виданого 25.10.2011 року по
справі №2а-3413/09 управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Чернігова зобов'язано здійснити з
01.08.2008 перерахунок та виплату ОСОБА_1
державної і додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю відповідно до ст.ст.
50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, як
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» із розрахунку 8
мінімальних пенсій з віком та 75 %
мінімальної пенсії за віком
відповідно, що обраховується з розмір
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність..

На підставі виконавчого листа та заяви
стягувача, керуючись статтями 17, 19, 20, 25
Закону України «Про виконавче
провадження», старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області 31.07.2013 року
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, якою позивачу
встановлено строк до 07.08.2013 року, для
добровільного виконання рішення суду.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що державний
виконавець здійснює необхідні заходи
щодо своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення
(виконавчий документ), у спосіб і
порядок, визначений виконавчим
документом.

Відповідно до ст. 75 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. У разі невиконання
зазначених вимог без поважних причин
державний виконавець накладає на
боржника штраф відповідно до статті 89
цього Закону і не пізніше п'яти робочих
днів з дня його накладення повторно
перевіряє стан виконання рішення.

Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області від 02.09.2014 на
боржника було накладено штраф у
розмірі 1360,00 грн. за невиконання
рішення суду без поважних причин.

Обґрунтування вимог апеляційної
скарги не заслуговують на увагу,
оскільки органи державної влади не
можуть посилатися на відсутність
коштів як на причину невиконання своїх
зобов'язань.

Вірно зазначено судом першої
інстанції, що відповідно до ст. 124
Конституції України рішення суду
ухвалюється іменем України та є
обов'язковим для виконання.

Обов'язкове виконання рішення суду, в
тому числі, суб'єктами наділеними
владними повноваженнями, покладається
також Конвенцією «Про захист прав
людини і основоположних свобод», яка
ратифікована Законом України від 17.07.1997
року.

У відповідності до ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративній
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін.

Згідно ч. 4 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції про те, що оскаржувана
позивачем постанова є правомірною та
прийнята на підставі Закону України
«Про виконавче провадження» та в межах
наданих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд першої інстанції вірно застосував
норми матеріального права, правову
позицію з приводу яких аргументовано
виклав в мотивувальній частині
оскаржуваного апелянтом рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м.Чернігові
- залишити без задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду 18 вересня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
О.М. Романчук

Судді:
Я.Б. Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя
Романчук О.М

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.