Справа № 813/5111/14
Суддя: Дем'яновський Галій Семенович
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/5111/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого-судді
Дем`яновського Г.С.
з участю секретаря судових засідань
від позивача - Лаврика А.Р.
від відповідача - Жогальської І.Ф.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області до
Будинкоуправління №4
квартирно-експлуатаційного відділу
м.Львова про визнання про стягнення
заборгованості з рахунків у банках, -
Державна податкова інспекція у
Шевченківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області звернулась в суд з
позовною заявою до Будинкоуправління
№4 квартирно-експлуатаційного відділу
м.Львова про визнання про стягнення
заборгованості з рахунків у банках.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просить позов задовольнити.
Представник відповідача проти
позовних вимог заперечує, просить в
задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, суд даючи
правову оцінку спірним
правовідносинам виходив з наступного.
Будинкоуправління № 4
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Львова перебуває на обліку в ДПІ у
Шевченківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області з 22.11.1994 р. року за №
00700053. Позивач посилається на те, що
заборгованість відповідача по
податках та платежах перед бюджетом з
01.01.2014 р. по 15.05.2014 р. становить 349 777,17
грн., а саме: по податку на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг) 218 898,71 грн.; по
податку на прибуток приватних
підприємств 130 878,46 грн. Заборгованість
відповідача з податку на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг), що складає
предмет стягнення в рамках даного
позову, становлять самостійно
задекларовані суми коштів, зазначені у
поданих звітних податкових
деклараціях з податку на додану
вартість, а саме: податкова декларація
від 21.01.2014 р. на суму 82 045 грн.; податкова
податкова декларація від 16.04.2014 р. на
суму 70 810 грн. Окрім цього,
вищезазначену заборгованість
відповідача становлять нараховані
контролюючим органом суми коштів за
вчинені відповідачем порушення,
встановлені в ході перевірки.
Зокрема, ДПІ у Шевченківському районі
м. Львова Львівської області ДПС
проведено камеральну перевірку
своєчасності подання податкової
звітності, перевіркою встановлено
порушення вимог пп. 57.1. ст. 57
Податкового кодексу України. За
результатами перевірки складено акт №
29/ 13-07-15-01/19167375 від 04.03.2014 року, на
підставі якого винесено податкове
04.03.2014р., яким визначено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість із вироблених в
Україні товарів за штрафною санкцією
на суму 1330,71 грн.
Крім цього, ДПІ у Шевченківському
районі м. Львова проведено позапланову
перевірку відповідача з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період 01.01.13 р. по 31.12.08
р., валютного та іншого законодавства
за період з 01.01.13р. по 31.12.08 р. За
результатами вищезазначеної перевірки
складено акт № 713/91/23-118/24964599 від 29.04.2009
року, на підставі якого винесено
податкове повідомлення-рішення
суму грошового зобов'язання за
платежем податок на прибуток
підприємств і організацій, що
перебувають у державній власності у
розмірі 130 878,46 (за основним платежем 109
065,38 грн., за штрафною санкцією 21 813,08
Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 07 вересня
2010 року в задоволені позову
Будинкоуправління №4
квартирно-експлуатаційного відділу
м.Львова до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області про
визнання недійсним означеного
податкового повідомлення-рішення
відмовлено. Згідно Ухвали Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 05 грудня 2014 року постанова набрала
законної сили. Строк звернення до суду
з означеним позовом 1095 днів слід
рахувати саме з цієї дати.
Відповідно до п. 57.1. ст. 57 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 54 Податкового кодексу
України, податкове зобов'язання
платника податків, нараховане
контролюючим органом, вважається
узгодженим у день отримання платником
податків податкового
повідомлення-рішення. У разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом самостійно у
зв'язку з порушенням платником
податків податкового законодавства,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків
коли протягом такого строку розпочато
процедуру оскарження рішення
контролюючі органу згідно з п. 57.3 ст. 57
Податкового кодексу України.
Відповідач позовні вимоги не визнає
повністю, з підстав, наведених у
поданих запереченнях. Зокрема,
посилається на те, що порядок стягнення
податкового боргу платників податків
регулюється стст.95-99 Податкового
кодексу України. Зазначені норми на
думку відповідача , визначають перелік
заходів, що можуть вживатися
податковим органом до платника
податків із метою погашення боргу,
зокрема стягнення коштів, які
перебувають у власності платника
податків, а також продаж майна платника
податків, що перебуває у податковій
заставі. Згідно з п.95.2 ст.95 ПК України
стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги. Вважає, що
передбачена ПК України процедура
примусового стягнення коштів містить
дві умови, що мають передувати такому
стягненню: направлення платнику
податків податкової вимоги; дотримання
60-ти денного строку з дня надсилання
Відповідно до п.59.1 ст. 59 ПК України
орган державної податкової служби
надсилає податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки.
Відповідно до п.59.3ст.59 ПК України
податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
грошового зобов'язання, податкова
вимога має містити відомості про
розмір податкового боргу. Відповідач
вважає, що позивач подав позов з
порушенням встановленого ст.ст.59, 95-99 ПК
Як зазначає позивач, заборгованість
відповідача з податку на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів, що частково складає предмет
стягнення в рамках поданого позову,
становлять самостійно задекларовані
суми коштів(новостворений борг),
зазначених у поданих податкових
заяві податкові вимоги від 12.05.2010р. №
1/381 та від 09.07.2010р. № 2/536 надсилались у
відповідності до вимог Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», проте
п.95.2ст.95 ПК України пов'язує
застосування 60-ти денного строку з
податковими вимогами, оформленими і
надісланими на адресу платника
податків у відповідності до положень
ст..59 ПК України, а не вказаного Закону.
У відповідності до вимог ст.95 ПК
України на адресу відповідача
додаткові податкові вимоги про сплату
податку на додану вартість у сумі 218 898,0
грн. не надсилалися.. Суд не
погоджується з позицією відповідача
,що вимоги в частині стягнення суми
податку на додану вартість 218898,00
заявлені з порушенням визначеної
законом процедури, в розумінні ст.59 ПК
В частині стягнення сум податку на
прибуток приватних підприємств,
відповідач заперечує з тих підстав, що
вчинені порушення, встановлені в ході
перевірки вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2003р. по
31.12.2008р. згідно акту перевірки від
29.04.2009р., на підставі якого винесено
податкове повідомлення-рішення №
суму грошового зобов'язання за
платежем податок на прибуток
підприємств і організацій, що
перебувають у державній власності у
розмірі 130 878,46 грн. (за основним
платежем 109 065,38грн, за штрафною
санкцією 21 813,08грн.), прийняте до
набрання чинності ПК України, його
винесення регулювалось Законом
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», тому норми ПК України до
правовідносин сторін застосовуватися
не можуть в силу ст.58 Конституції
України, посилання на них позивачем є
Крім того, відповідач посилається на
те, що позивачем без поважних причин
пропущений строк звернення до суду з
позовом. В частині звернення до суду з
позовом про стягнення нарахованого
податковим органом грошового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток підприємств позивач
звернувся до суду через 5 років після
складання повідомлення-рішення і тим
самим пропустив без поважних причин
строк звернення до адміністративного
суду, який станом на травень 2009р.,
згідно чинної на той момент ст..99 КАС
України складав один рік і який не
підлягає поновленню. В цій частині,
відповідач просить застосувати строк
звернення до суду з позовом та залишити
Суд не погоджується з даною позицією
відповідача з зазначених вище підстав
і вважає ,що строк звернення до суду з
позовом не пропущено .
Згідно п. 59. 1. ст. 59 Податкового кодексу
України у разі коли платник податків
сплачує узгоджену суму грошового
зобов'язання у встановлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.
На адресу відповідача надіслано
податкову вимогу від 12.05.2010 року № 1/381
податкову вимогу від 09.07.2010 року № 2/536.
На даний час суми податкових
зобов'язань відповідача є узгодженими
та встановлені законом строки не
сплачені до бюджету, тобто визнаються
сумою податкового боргу відповідно до
пп. 14.1.175 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу
Вжиті податковим органом заходи, щодо
погашення заборгованості перед
бюджетом відповідачем у встановленому
законом порядку не мали позитивних
наслідків Відповідачем не було
вчинено жодних дій спрямованих на
повне чи часткове погашення
Відповідно до пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України
контролюючий орган має право
застосовувати до платників податків
передбачені законом фінансові
(штрафні) санкції (штрафи) за порушення
податкового чи іншого законодавства,
контроль за додержанням якого
покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів випадках,
порядку та розмірі, встановлених цим
Кодексом та іншими законами України;
стягувати суми недоїмки із сплати
єдиного внеску; стягувати суми
простроченої заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
Норма п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України зазначає, що
контролюючий орган має право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.
Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 КАС України оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.
Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України,
адміністративне судочинство
здійснюється відповідно до
Конституції України, КАС України та
міжнародних договорів, згода на
Обов'язковість яких надана Верховною
З огляду на викладене, суд вважає, що
позовні вимоги є підставними та
обґрунтованими та підлягають
Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України,
суд -
П О С Т А Н О В И В :
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Будинкоуправління № 4
квартирно- експлуатаційного відділу
м. Львова до державного бюджету України
грошові кошти в розмірі 349 777,17 грн. з
рахунків у банках та інших фінансових
установах, обслуговуючих такого
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду в
порядку та в строки, передбачені ст.186
КАС України та набуває законної сили в
порядку, передбаченому ст.254 КАС
України.

Суддя
Дем'яновський Г.С.