Справа № 367/5371/14-а
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 367/5371/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Саранюк Л.П.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

23 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючий-суддя
Грибан І.О.

судді
Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з
Печенюк Р.В.

розглянув в судовому засіданні в м.
Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Ірпінського міського суду
Київської області від 04 вересня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України у місті Ірпені Київської
області про визнання дій та
бездіяльності незаконним і
неправомірними -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
місті Ірпені Київської області про
визнання неправомірними дій та
бездіяльності, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплатити державну
пенсію у розмірі не нижчому 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», починаючи
з 01.01.2000 року.

В даній справі постановою Ірпінського
міського суду Київської області від 04
вересня 2014 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу з підстав порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
в якій просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову
про задоволення позовних вимог.

Сторони в судове засідання не з'явилися
. Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, колегія суддів у відповідності
до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала
можливим проводити апеляційний
розгляд справи за відсутності
представників сторін. Згідно ст. 41 КАС
України фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що визначення порядку та розміру
виплат зазначеним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
зважаючи на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач є пенсіонером та має статус
потерпілого від наслідків
Чорнобильської катастрофи. Має право
на отримання державної та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, передбаченої ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"

14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України № 3491-VI
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011
рік", який набрав чинності 19 червня 2011
року.

Пунктом 7 частини І зазначеного Закону
Прикінцеві положення Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
доповнено пунктом 4, яким встановлено,
що у 2011 році норми і положення статей 39,
50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
статей 14, 22, 37 та частини третьої статті
43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Відповідно до ч. 3 Прикінцевих положень
Закону України «Про державний бюджет
України на 2012 рік», ч. 4 Прикінцевих
положень Закону України «Про державний
бюджет України на 2013 рік» та ч. 6 7
Прикінцевих положень Закону України
«Про державний бюджет України на 2014
рік» встановлено, що у 2012-2014 роках
положення ст.51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на
відповідний рік.

Визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 06.07.2011 року № 745, яка набрала
чинності 23.07.2011 року на виконання
пункту 7 Закону України від 14 червня 2011
р. N 3491-VI "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік" встановлено розміри виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
встановлено розміри виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету, в тому числі і
виплат належних позивачеві.

Таким чином, починаючи з 23 липня 2011 року
виплати, передбачені ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" повинні
здійснюватися в порядку та розмірах,
визначених постановами Кабміну.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених ч. 2
ст. 99 КАС України, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач направив даний
адміністративний позов в суд поштою 18
серпня 2014 року.

Вимоги щодо визнання дій та
бездіяльності неправомірними,
перерахунку виплат за періоди з 01 січня
2000 року по 17 лютого 2014 року знаходяться
за межами шестимісячного терміну
звернення до адміністративного суду.

Матеріали справи не містять клопотання
про поновлення строків звернення до
суду та доказів про поважність причин
пропуску строку на звернення з даними
позовними вимогами.

Доводи апелянта з приводу того, що до
вказаних правовідносин не
застосовуються строки звернення до
суду, встановлені ст. 99 КАС України,
посилаючись на Віденську конвенцію про
цивільну відповідальність за ядерну
шкоду від 21 травня 1963 року, до якої
Україна приєдналася згідно із Законом
України "Про приєднання України до
Віденської конвенції про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду" №
334/96-ВР від 12 липня 1996 року положеннями
п. п. і.і) п. а) ч. 1 ст. VI якої встановлено,
що строк позовної давності на
відшкодування ядерної шкоди,
спричиненої тілесному здоров'ю,
складає тридцять років з дня ядерного
інциденту, колегія суддів до уваги не
приймає, оскільки на відміну від
положень Конвенції строки, визначені
ст.99 КАС України є процесуальними. Їх
початок та перебіг пов'язується з
моментом порушення прав та інтересів
позивача.

Вказані соціальні виплати носять
щомісячний характер і позивач про
порушене право мав дізнатися при
кожній виплаті. Однак, у визначений
процесуальним законом строк він до
суду не звернувся.

Оскільки вказані виплати носять
щомісячний характер та позивач про
порушене право мав дізнатися при
кожній щомісячній виплаті, то колегія
суддів приходить до висновку про
необхідність залишення позовних вимог
за період з 01 січня 2000 року по 17 лютого
2014 року без розгляду.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 198, п. 4 ч. 1ст. 202 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст.160, 183-2, 195, 197, 202, 205, 207, 254
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Постанову Ірпінського міського суду
Київської області від 04 вересня 2014 року
- скасувати в частині відмови в
задоволенні позовних вимог за період з
01 січня 2000 року по 17 лютого 2014 року.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України у
місті Ірпені Київської області в
частині позовних вимог за період з 01
січня 2000 року по 17 лютого 2014 року
залишити без розгляду.

В решті постанову залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя
О.О.Беспалов

Суддя
А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 24.10.2014 р.

.

Головуючий суддя
Грибан І.О.

Судді:
Беспалов О.О.

Парінов А.Б.