Справа № 826/7198/14
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/7198/14
інстанції: Келеберда В.І.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

21 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

при секретарі - Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу Державної
виконавчої служби України на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 26 червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом публічного
акціонерного товариства «Бердянське
підприємство теплових мереж» до
Державної виконавчої служби України
про визнання протиправними дій та
скасування постанов,

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство
«Бердянське підприємство теплових
мереж» (далі - позивач, ПАТ «Бердянське
підприємство теплових мереж»)
звернулося до суду з позовом до
Державної виконавчої служби України
(далі - відповідач, ДВС України) про:

- визнання протиправними дій
відповідача щодо винесення постанови
про стягнення з позивача виконавчого
збору від 28.04.2014 року (ВП №19759963) та
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 12.05.2014 року (ВП №43228014);

- скасування постанови про стягнення
виконавчого збору від 28.04.2014 року (ВП
№19759963) та постанови про відкриття
виконавчого провадження від 12.05.2014 року
(ВП№ 43228014).

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 26
червня 2014 року адміністративний позов
задоволено частково, а саме: визнано
протиправною і скасовано постанову про
стягнення виконавчого збору від 28.04.2014
року (ВП №19759963) та відмовлено в
задоволенні іншої частини позовних
вимог.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог та
ухвалити нову про відмову в
задоволенні позовних вимог в цій
частині, вважаючи, що судом неповно
з'ясовано обставини справи та
неправильно застосовано норми
матеріального і процесуального права.

У відповідності до ч.1 ст.195 КАС України,
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст.41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
10.06.2010 року відповідачем було відкрито
виконавче провадження №19759963 з
примусового виконання наказу
Господарського суду Запорізької
області від 15.02.2010 року №21/8/10 про
стягнення з ПАТ «Бердянське
підприємство теплових мереж» на
користь Дочірньої компанії «Газ
України» НАК «Нафтогаз України» 9806808,91
грн. основного боку, 174196,02 грн. пені,
1651416,30 грн. втрат від інфляції, 428311,68 грн.
3% річних.

11.08.2010 року дане виконавче провадження
зупинено до закінчення терміну дії
процедури погашення заборгованості
підприємствами паливно-енергетичного
комплексу, визначеного Законом України
«Про заходи спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу».

22.11.2013 року державним виконавцем
скеровано сторонам виконавчого
провадження вимогу про надання
інформації щодо залишку
заборгованості.

12.12.2013 року листом №3569 боржник
повідомив державного виконавця про
списання заборгованості.

Постановою від 17.01.2014 року виконавче
провадження №19759963 було поновлено.

22.01.2014 року боржнику (позивачу)
направлено вимогу про вжиття заходів,
спрямованих на виконання судового
рішення.

28.04.2014 року державним виконавцем
прийнято постанови про стягнення з
позивача виконавчого збору в розмірі
1206073,29 грн. та про закінчення
виконавчого провадження №19759963 з
примусового виконання наказу
Господарського суду Запорізької
області від 15.02.2010 року №21/8/10.

Постановою від 12.05.2014 року відповідачем
відкрито виконавче провадження №43228014
з примусового виконання постанови від
28.04.2014 про стягнення виконавчого збору.

Задовольняючи адміністративний позов
в частині позовних вимог про визнання
протиправною та скасування постанови
про стягнення виконавчого збору від
28.04.2014 року (ВП №19759963), суд першої
інстанції виходив з того, що на момент
винесення відповідачем вказаної
постанови державним виконавцем не були
вчинені дії, спрямовані на примусове
виконання судового рішення, а також в
нього було наявне документальне
підтвердження виконання позивачем
рішення суду в добровільному порядку.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи та здійснивши системний аналіз
чинного законодавства, погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України та Законом
України «Про виконавче провадження»
(далі - Закон №606-XIV).

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У ч.2 ст.25 Закону №606-XIV закріплено, що у
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Ч.2 ст.27 Закону №606-XIV визначено, що у
разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Згідно з ч.3 ст.27 Закону №606-XIV, у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Виходячи з викладеного та переглядаючи
оскаржуване рішення суду першої
інстанції у відповідності з приписами
ч.1 ст.195 КАС України, тобто в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що оскільки позивачем наказ
Господарського суду Запорізької
області від 15.02.2010 року №21/8/10 виконаний
у добровільному порядку у період
зупинення виконавчого провадження, про
що відповідача було повідомлено вчасно
та належним чином, а ДВС України не було
вчинено жодних дій з примусового
виконання боржником його обов'язків, то
в даному випадку відсутні достатні та
необхідні правові підстави для
стягнення з ПАТ «Бердянське
підприємство теплових мереж» спірної
суми виконавчого збору.

З огляду на це, судова колегія вважає,
що доводи апеляційної скарги
спростовуються обставинами,
встановленими судом першої інстанції,
наявними в матеріалах справи доказами
та нормами права, зазначеними в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення суду.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, а тому залишає
його без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
виконавчої служби України залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 26
червня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.