Справа № 538/244/14-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 р. Справа № 538/244/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Медяник А.О.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Лохвицької районної державної
адміністрації Полтавської області
на постанову Лохвицького районного
суду Полтавської області від 02.09.2014р.
по справі № 538/244/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Лохвицької районної державної
адміністрації Полтавської області
треті особи Лохвицька міська
рада , Лохвицька районна Рада
Полтавської області , Відділ
Держземагенства у Лохвицькому районі
Полтавської області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Лохвицького районного суду
Полтавської області від 02.09.2014р.
задоволено адміністративний позов
ОСОБА_1 до Лохвицької районної
державної адміністрації Полтавської
області, треті особи: Лохвицька міська
рада, Лохвицька районна Рада
Полтавської області, Відділ
Держземагенства у Лохвицькому районі
Полтавської області, про зобов'язання
вчинити певні дії .

Визнано протиправними дії
завідувача сектору містобудування,
архітектури, житлово-комунального
господарства та будівництва
Лохвицької районної державної
адміністрації Абдулкадирова Р.А.
стосовно ОСОБА_1, а саме: видачі відмови
у погодженні проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки.

Визнано ОСОБА_1, такою, що має право на
отримання у власність земельної
ділянки, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, під будівництво і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.

Зобов'язано сектор містобудування,
архітектури, житлово-комунального
господарства та будівництва
Лохвицької районної державної
адміністрації здійснити дії, а саме
надати висновок про погодження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку,
господарських будівель і споруд та
ведення особистого господарства , що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
ОСОБА_1.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати вказану постанову
суду першої інстанції та ухвалити
нову, якою повністю відмовити в
задоволенні позовних вимог. Скаржник
зазначає, що приймаючи зазначену
постанову суд першої інстанції дійшов
до помилкових висновків, які призвели
до неправильного вирішення справи,
неповно з'ясував всі обставини справи,
що мають значення при вирішенні спору,
не вірно застосував до спірних
правовідносин положення ст. 1, ст. 17, ст.
25 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та ст.159
Кодексу адміністративного судочинства
України щодо повноти та об'єктивності
розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув
справу в межах доводів апеляційної
скарги відповідно до вимог ст.195 КАС
України та керуючись ч.1 ст.41 КАС
України.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, позивача, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що
позивач в листопаді 2012 року звернулася
із заявою до Лохвицької міської ради
про відведення земельної ділянки, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 під
будівництво житлового будинку.

Рішенням за №16 від 27.11.2012 року 27 сесії
шостого скликання м.Лохвиці позивачу
наданий дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку,
господарських будівель і споруд та
ведення особистого господарства.

За заявою позивача фізичною особою-
підприємцем ОСОБА_4 виготовлено проект
із землеустрою. В результаті виконаних
робіт оформлено план відведення
земельної ділянки, складено
кадастровий план земельної ділянки та
обчислено її площу та площу угідь, а
також підготовлено матеріали для
перенесення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевість). Відведення
земельної ділянки не впливає на
використання суміжних земельних
ділянок , що підтверджується актом
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання, засвідченим підписами
власників суміжних земельних ділянок.

Позивачем в листопаді 2013 року проект
землеустрою направлений для
погодження в сектор містобудування,
архітектури, житлово-комунального
господарства та будівництва
Лохвицької районної державної
адміністрації.

26.11.2013 року за №27 позивачем отриманий
висновок про відмову у погодженні
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, в обґрунтування
чого зазначено, що режим забудови
встановлений у Генеральному плані
м.Лохвиці за вказаною адресою не
відповідає цільовому призначенню,
зазначеному в проекті землеустрою.

Вважаючи свої права порушеними позивач
звернувся за їх захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що дії
відповідача не відповідають вимогам
ст.2 КАС України.

Колегія суддів вважає, що при розгляді
справи судом першої інстанції порушені
норми процесуального права в частині
предметної підсудності
адміністративних справ.

Статтею 18 КАС України визначено
предметну підсудність
адміністративних справ, відповідно до
якої місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні: 1)
адміністративні справи, у яких однією
зі сторін є орган чи посадова особа
місцевого самоврядування, посадова чи
службова особа органу місцевого
самоврядування, крім тих, які підсудні
окружним адміністративним судам; 2) усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності; 4) усі
адміністративні справи щодо спорів
фізичних осіб з суб'єктами владних
повноважень з приводу обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг; 5)
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1 - 4 частини першої цієї статті; 6)
адміністративні справи щодо
примусового повернення в країну
походження або третю країну та
примусового видворення іноземців та
осіб без громадянства за межі
території України. Окружним
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи: 1) однією зі
сторін в яких є орган державної влади,
інший державний орган, орган влади
Автономної Республіки Крим, обласна
рада, Київська, Севастопольська міська
рада, їх посадова чи службова особа,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, та крім справ щодо їх рішень,
дій чи бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам;2) про
застосування у випадках, передбачених
законом, заходів реагування щодо
державного нагляду (контролю),
дозвільної системи у сфері
господарської діяльності, якщо вони
можуть бути застосовані виключно за
судовим рішенням;3) щодо підтвердження
обґрунтованості вжиття суб'єктами
владних повноважень заходів
реагування під час здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності.

Враховуючи наведені норми чинного
законодавства, а також суб'єктний склад
сторін у справі та характер спірних
правовідносин, колегія суддів
зазначає, що даний спір підсудний
окружному адміністративному суду, у
зв'язку з чим, відповідно до п.4 ч.1 ст. 202
КАС України , постанова суд першої
інстанції підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови про
часткове задоволення позовних вимог.

Судовим розглядом встановлено, що
рішенням за №16 від 27.11.2012 року 27 сесії
шостого скликання м.Лохвиці позивачу
наданий дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку,
господарських будівель і споруд та
ведення особистого господарства.

26.11.2013 року за №27 позивачем отриманий
висновок про відмову у погодженні
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, в обґрунтування
чого зазначено, що режим забудови
встановлений у Генеральному плані
м.Лохвиці за вказаною адресою не
відповідає цільовому призначенню,
зазначеному в проекті землеустрою.

26.11.2013 року позивачем до Лохвицької
міської ради було направлено запит на
інформацію щодо наявного Генерального
плану м Лохвиці, на який 04.12.2013 року було
отримано відповідь, що інформація про
затверджений генеральний план міста
знаходиться у секторі містобудування,
архітектури, житлово-комунального
господарства та будівництва
Лохвицької районної державної
адміністрації, куди й перенаправлено
даний запит.

09.12.2013 позивач направила запит на
інформацію в сектор містобудування,
архітектури, житлово-комунального
господарства та будівництва
Лохвицької районної державної
адміністрації з аналогічними вимогами,
на який письмової надано не було.

17.02.2013 року позивачем отримано
відповідь від 13.12.2013 №30 на зазначений
вище запит з додатками (рішення міської
ради про розроблення генерального
плану м.Лохвиця (ріш. № 2 від 26.06.2011р.) та
про регулювання земельних відносин на
території м.Лохвиця (ріш. № 11 від
05.03.2013р.), відповідно до якої не
вбачається підтвердження існування в
установленому порядку зареєстрованого
та затвердженого генерального плану м
Лохвиця.

З останнього вбачається, що
Генеральний план міста Лохвиця був
переданий міській раді Лохвицькою
райдержадміністрацією, що прямо
суперечить відповіді на запит наданої
позивачу Лохвицькою міською радою.
Також даним рішенням Лохвицька міська
рада визнає Генеральний план,
враховуючи погодження та рекомендації
Полтавської обласної державної
архітектурної ради (протокол №1 від
10.03.1993р.), який не був затверджений
«сесією районної ради народних
депутатів», хоча саме це вказано в
зазначеному протоколі, придатним для
регулювання земельних відносин на
території м. Лохвиці.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI)
планування територій на місцевому
рівні здійснюється шляхом розроблення
та затвердження генеральних планів
населених пунктів, планів зонування
територій і детальних планів
території, їх оновлення та внесення
змін до них.

Генеральний план населеного пункту -
містобудівна документація, що визначає
принципові вирішення розвитку,
планування, забудови та іншого
використання території населеного
пункту.

Затвердження оновленої містобудівної
документації на місцевому рівні
здійснюється згідно із статтями 17, 18 та
19 Закону № 3038-VI.

Частиною 1 статті 17 Закону № 3038-VI
визначено, що генеральний план
населеного пункту є основним видом
містобудівної документації на
місцевому рівні, призначеної для
обґрунтування довгострокової
стратегії планування та забудови
території населеного пункту.

На підставі затвердженого
генерального плану населеного пункту
розробляється план
земельно-господарського устрою, який
після його затвердження стає
невід'ємною частиною генерального
плану.

Послідовність виконання робіт з
розроблення генерального плану
населеного пункту та документації із
землеустрою визначається будівельними
нормами, державними стандартами і
правилами та завданням на розроблення
(внесення змін, оновлення)
містобудівної документації, яке
складається і затверджується її
замовником за погодженням з
розробником.

У складі генерального плану населеного
пункту може розроблятися план
зонування території цього населеного
пункту. План зонування території може
розроблятися і як окрема містобудівна
документація після затвердження
генерального плану.

Генеральний план населеного пункту
розробляється та затверджується в
інтересах відповідної територіальної
громади з урахуванням державних,
громадських та приватних інтересів.

Рішення про розроблення генерального
плану приймає відповідна сільська,
селищна, міська рада. (ч. 6 ст. 17 Закону №
3038-VI)

Строк дії генерального плану
населеного пункту не обмежується.
Зміни до генерального плану населеного
пункту можуть вноситися не частіше, ніж
один раз на п'ять років (ч.8, ч. 9 ст. 17
Закону № 3038-VI).

Відповідно до Закону № 3038-VI матеріали
генерального плану населеного пункту
не можуть містити інформацію з
обмеженим доступом та бути обмеженими
в доступі. Загальна доступність
матеріалів генерального плану
населеного пункту забезпечується
шляхом його розміщення на веб-сайті
органу місцевого самоврядування та у
місцевих періодичних друкованих
засобах масової інформації, а також у
загальнодоступному місці у приміщенні
такого органу. Матеріали генерального
плану населеного пункту надаються за
запитом відповідно до Закону України
"Про доступ до публічної інформації".

Забудова земельної ділянки
здійснюється в межах її цільового
призначення, встановленого відповідно
до законодавства (абз.2 ч.2 ст. 24 Закону №
3038-VI).

Відповідно до ст. 19 Земельний кодекс
України від 25.10.2001 № 2768-III землі
України за основним цільовим
призначенням поділяються на такі
категорії: а) землі
сільськогосподарського призначення; б)
землі житлової та громадської
забудови;в) землі природно-заповідного
та іншого природоохоронного
призначення; г) землі оздоровчого
призначення; ґ) землі рекреаційного
призначення; д) землі
історико-культурного призначення;е)
землі лісогосподарського призначення;
є) землі водного фонду; ж) землі
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення. Земельні ділянки кожної
категорії земель, які не надані у
власність або користування громадян чи
юридичних осіб, можуть перебувати у
запасі.

Уповноважені органи з питань
містобудування та архітектури і
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
земельних відносин, забезпечують
відкритість, доступність та повноту
інформації про наявність на території
відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці земель державної та
комунальної власності, не наданих у
користування, що можуть бути
використані під забудову, про
наявність обмежень і обтяжень
земельних ділянок, містобудівні умови
та обмеження в містобудівному і
державному земельному кадастрах(ч. 5 ст.
24 Закону № 3038-VI).

Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону № 3038-VI
режим забудови територій, визначених
для містобудівних потреб,
встановлюється у генеральних планах
населених пунктів, планах зонування та
детальних планах територій.

Як встановлено судовим розглядом,
Рішенням 27 сесії 6 скликання Лохвицької
міської ради №16 від 27.11.2012 року надано
дозвіл на розробку проекту землеустрою
що відведення земельної ділянкиу
власність площею 0,10 га для будівництва
і обслуговування жилого будинку
господарських будівель та споруд за
рахунок земель житлової та громадської
забудови, що перебувають у запасі на
території Лохвицької міської ради за
адресою:: АДРЕСА_1.

Запроектована до відведення земельна
ділянка має просту конфігурацію і
під'їздні шляхи та на момент
розроблення проекту землеустрою
розташована на землях житлової та
громадської забудови, що перебувають у
запасі на території Лохвицької міської
ради, код та цільове призначення земель
згідно з Класифікацією видів цільового
призначення земель (КВЦПЗ): 16.00. Землі
запасу. Кадастровий номер відсутній.

Як вбачається з висновку від 26.11.2013 року
за №27 позивачу відмовлено у погодженні
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, оскільки режим
забудови встановлений у Генеральному
плані м.Лохвиці за вказаною адресою не
відповідає цільовому призначенню,
зазначеному в проекті землеустрою.

Колегія суддів прийшла до висновку, що
оскільки проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
розроблено відповідно до статей 40, 79, 81,
118, 121, 186 Земельного кодексу України,
Законів України «Про Державний
земельний кадастр», «Про землеустрій»,
Постанови Кабінету Міністрів України
від 17.10.2012 року №1051 «Про затвердження
Порядку ведення Державного земельного
кадастру», а відповідачем не доведено,
що режим забудови встановлений у
Генеральному плані м.Лохвиці за
вказаною адресою не відповідає
цільовому призначенню, зазначеному в
проекті землеустрою, то позовні вимоги
підлягають задоволенню в цій частині.

Щодо позовних вимог про визнання
ОСОБА_1, такою, що має право на отримання
у власність земельної ділянки, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, під
будівництво і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, колегія суддів прийшла до
висновку, що вони не підлягають
задоволенню, оскільки не відповідають
завданням адміністративного
судочинства(ч. 1 ст. 2 КАС України).

З огляду на вищевикладене, постанова
суду першої інстанції ухвалена без
дотримання норм процесуального права,
тому колегія суддів вважає, що є
підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Лохвицької районної
державної адміністрації Полтавської
області задовольнити частково.

Постанову Лохвицького районного суду
Полтавської області від 02.09.2014р. по
справі № 538/244/14-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Лохвицької районної державної
адміністрації Полтавської області,
треті особи: Лохвицька міська рада,
Лохвицька районна Рада Полтавської
області, Відділ Держземагенства у
Лохвицькому районі Полтавської
області, про зобов'язання вчинити певні
дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії
завідувача сектору містобудування,
архітектури, житлово-комунального
господарства та будівництва
Лохвицької районної державної
адміністрації Абдулкадирова Р.А.
стосовно ОСОБА_1, а саме: видачі відмови
у погодженні проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки.

Зобов'язати сектор містобудування,
архітектури, житлово-комунального
господарства та будівництва
Лохвицької районної державної
адміністрації розглянути питання щодо
надання ОСОБА_1 висновку про
погодження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового
будинку, господарських будівель і
споруд та ведення особистого
господарства , що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін
О.А.Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І.
Любчич Л.В. Повний текст постанови
виготовлений 27.10.2014 р.