Справа № 265/3954/14-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 р.Справа № 265/3954/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Орджонікідзевського районного суду
м.Маріуполя від 22.07.2014р. по справі №
265/3954/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Маріуполя Донецької області

про визнання протиправними дій,
зобов'язання провести перерахунок
пенсії та виплатити заборгованість до
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

20.06.2014 року ОСОБА_1 (надалі по тексту
позивач) звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя (надалі по тексту - УПФУ в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя, відповідач), в якому просив
суд визнати незаконними дії
відповідача по розрахунку
індивідуального коефіцієнта заробітку
позивача в розмірі 2,99535, що
використовується при розрахунку
пенсії; зобов'язати відповідача
провести перерахунок пенсії позивача з
01.12.2012 року з використанням
індивідуального коефіцієнту заробітку
позивача в розмірі 3,21545; зобов'язати
відповідача виплатити заборгованість
по пенсію, що утворилася в період з
01.12.2012 року по винесення судом рішення
по адміністративному позову у зв'язку з
незаконним використанням відповідачем
при перерахунку пенсії позивача
індивідуального коефіцієнта 2,99535.

Постановою Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя від 22.07.2014
року по справі № 265/3954/14-а у задоволенні
зазначеного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції при прийнятті оскаржуваної
постанови норм матеріального та
процесуального права, просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя від 22.07.2014
року по справі № 265/3954/14-а та прийняти
нову постанову про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що відповідач при
перерахунку пенсії ОСОБА_1 01.12.2012 року
безпідставно зменшив коефіцієнт
пенсії позивача з 3,21545 до 2,99535, взявши
для розрахунку інші розміри заробітної
плати, ніж ті, що були враховані при
первинному обчисленні пенсії. В
результаті зазначених неправомірних
дій відповідача пенсія позивача
зменшилась, у зв'язку з чим утворилась
заборгованість. Однак, вказані
обставини не були враховані судом
першої інстанції пори прийнятті
оскаржуваної постанови.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
22 травня 2014 року позивач звернувся до
УПФУ в Орджонікідзевському районі в
місті Маріуполі про перевірку
перерахунку пенсії з урахуванням стажу
та заробітку відповідно до ст. 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

УПФУ в Орджонікідзевському районі в
місті Маріуполі листом від 04 червня 2014
року відмовило позивачу в перерахунку
пенсії, вказавши що перерахунок пенсії
проведений позивачу з 01 грудня 2012 року
за його зверненням від 29 листопада 2012
року вірний та проведений та підставі
чинного пенсійного законодавства
України (а.с.6).

Не погодившись із вказаною відмовою,
позивач звернувся до суду з даним
позовом про визнання дій УПФУ в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя неправомірними, зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії та
провести відповідні виплати з 01.12.2012
року по день винесення рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
їх необґрунтованості, оскільки
відповідачем вірно було застосовано
при перерахунку пенсії позивача
показник середньої заробітної плати в
розмірі 5306,88 грн., який, у свою чергу,
розраховано із застосуванням
коефіцієнту 3,21545.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що спірні відносини
склалися внаслідок неправомірного, на
думку позивача, застосування
відповідачем при перерахунку пенсії
ОСОБА_1 коефіцієнта заробітної плати
позивача у розмірі 2,99535 замість
необхідного 3,21545.

Колегія суддів зазначає, що відповідно
до частини четвертої статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі
по тексту - № 1058-IV) у разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу після її
призначення. Кожний наступний
перерахунок пенсії провадиться не
раніш як через 24 місяці після
попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу,
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Аналіз наведеної норми дає підстави
вважати, що показник заробітної плати
для перерахунку пенсії визначається за
двома можливими методами за вибором
пенсіонера.

За першим методом розрахунок пенсії
здійснюється із тієї заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія.

При застосуванні другого методу
змінюються лише ті показники
розрахунку заробітної плати, на які
здійснюється посилання у цій нормі (за
періоди страхового стажу, зазначені в
частині першій статті 40 Закону № 1058-IV).

У відповідності до ч.1 ст.40 Закону № 1058-IV
для обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за весь період
страхового стажу починаючи з 1 липня 2000
року. За бажанням пенсіонера та за
умови підтвердження довідки про
заробітну плату первинними
документами у період до 1 січня 2016 року
або в разі, якщо страховий стаж
починаючи з 1 липня 2000 року становить
менше 60 місяців, для обчислення пенсії
також враховується заробітна плата
(дохід) за будь-які 60 календарних
місяців страхового стажу підряд до 1
липня 2000 року незалежно від перерв.

За змістом зазначених норм Закону для
обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від
перерв, та за весь період страхового
стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Заробітна плата для обчислення пенсії
в обох випадках розраховується за
формулою, наведеною в частині другій
статті 40 Закону № 1058-IV:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати
(доходу) за кожний місяць

(Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);

К - кількість місяців страхового стажу,
за які розраховано коефіцієнти
заробітної плати (доходу)
застрахованої особи.

Таким чином, у наведеній формулі
обчислення заробітної плати

Зп = Зс х (Ск : К) змінними показниками
будуть (Ск : К).

Коефіцієнт заробітної плати (доходу)
застрахованої особи за кожний місяць
страхового стажу, який враховується
при обчисленні пенсії, визначається за
формулою:

Кз = Зв : Зс, де:

Кз - коефіцієнт заробітної плати
(доходу) застрахованої особи;

Зв - сума заробітної плати (доходу)
застрахованої особи, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
цього Закону враховується для
обчислення пенсії за місяць, за який
розраховується коефіцієнт заробітної
плати (доходу);

Зс - середня заробітна плата
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за місяць, за який
розраховується коефіцієнт заробітної
плати (доходу).

З огляду на викладене, колегія суддів
зазначає, що коефіцієнт заробітної
плати є співвідношенням між заробітною
платою, яку особа фактично отримує в
певний місяць, з якої сплачено страхові
внески, до середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за цей місяць, і
безпосередньо залежить від величини
отримуваної особою, в даному випадку
ОСОБА_1, заробітної плати.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що УПФУ в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя 01 грудня 2012 року проведено
перерахунок позивачу пенсії за стажем
та заробітком.

Відповідно до відомостей зазначених у
листі УПФУ в Орджонікідзевському
районі міста Маріуполя від 04 червня 2014
року, загальний трудовий стаж позивача
при перерахунку пенсії, з 01 вересня 1968
року по 31 жовтня 2012 року склав 35 років 10
місяців 21 день, у тому числі за списком
№2-12 років 11 місяців 05 днів. Коефіцієнт
стажу з урахуванням кратності 1.35
складає 0,48375. Середній заробіток для
обчислення пенсії за період з 01 липня
2000 року по 31 жовтня 2012 року становить
5306,88 гривень, який розраховано по схемі
3,21545 х 1650,43 гривень, де 3,21545 -
індивідуальний коефіцієнт заробітку;
1650,43 - середній заробіток по народному
господарству в галузях економіки за 2009
рік за рішенням суду.

Розмір пенсії позивача з 01 грудня 2012
року складає 2747, 47 гривень, де:

2567,20 гривень - основний розмір пенсії,
розрахований за формулою 5306,88 грн. х
0,48375.

80,27 гривень - підвищення з 01 березня 2012
року за ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

100,0 гривень - доплата згідно постанови
КМУ від 23 квітня 2012 року № 327 (а.с. 6-7, 8-15)

Судом першої інстанції також
встановлено, що при обчисленні пенсії
позивачу, відповідачем застосовувався
індивідуальний коефіцієнт заробітку -
3,21545, що підтверджується розрахунком
заробітної плати для обчислення пенсії
(а.с. 10).

Таким чином, середній заробіток
позивача за період з 01 липня 2000 року по
31 жовтня 2012 року становив 5306,88 гривень,
який обчислено по схемі 3,21545 х 1650,43
гривень, де 3,21545 - індивідуальний
коефіцієнт заробітку. Саме цей розмір
заробітної плати -5306,88 гривень і
використовувався відповідачем при
обчисленні пенсії позивачу, що
підтверджується розпорядженням № 173190
від 04 червня 2014 року (а.с. 15).

При цьому, як вбачається з розрахунку
(а.с.10) та підтверджено відповідачем у
листі № 14013/04 від 04.06.2014 року,
відповідачем застосовувався саме
коефіцієнт 3,21545 (а.с.7).

Колегія суддів зауважує, що коефіцієнт
2,99535 застосовувався би у випадку, якщо
для перерахунку пенсії позивача було
би взято заробіток за період з 01.11.1988
року по 31.12.1993 року та з 01.07.2000 року по
31.10.2012 року, про що свідчить наявний в
матеріалах справи відповідний
розрахунок (а.с.12-14). В такому випадку
розмір заробітної плати для обчислення
пенсії склав би 4943,62 грн.

Між тим, як вбачається з наявних в
матеріалах справи розрахунків та
вищевказаного листа, відповідачем при
перерахунку пенсії було взято лише
період з 01.07.2000 року по 31.10.2012 року,
внаслідок чого коефіцієнт склав 3,21545.

При цьому, як встановлено порівнянням
розрахунку, здійсненого з урахуванням
заробітку за період з 01.11.1988 року по
31.12.1993 року та з 01.07.2000 року по 31.10.2012 року
(а.с.12-14), а також розрахунку,
здійсненого з урахуванням заробітку за
період лише з 01.07.2000 року по 31.10.2012 року
(а.с.8-10), щомісячні коефіцієнти
заробітної плати за період з 01.11.1988 року
по 31.12.1993 року є меншими, ніж за період з
01.07.2000 року по 31.10.2012 року (від 0,97706 до 5,6000
та від 1,45710 до 7,42124).

З огляду на викладене, колегія суддів
зазначає, що пенсія позивача у випадку
урахування для перерахунку пенсії як
періоду з 01.11.1988 року по 31.12.1993 року, так
і з 01.07.2000 року по 31.10.2012 року була б
меншою, а відтак, погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів
підтверджує, що при прийнятті судового
рішення у справі суд першої інстанції
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Орджонікідзевського
районного суду м.Маріуполя від 22.07.2014р.
по справі № 265/3954/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Перцова
Т.С.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Жигилій С.П.