Справа № 814/555/14
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

21 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/555/14

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції:
Лісовська Н. В.

Судова колегія Одеського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченко К.В.

Жука С.І

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Заводського районного центру
зайнятості м.Миколаєва на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 14 травня
2014р. по справі за позовом Заводського
районного центру зайнятості
м.Миколаєва до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014р. Заводський районний
центр зайнятості м.Миколаєва
(далі-центр зайнятості) звернувся в суд
із позовом до ОСОБА_2 про стягнення
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю у сумі 22441,27грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що відповідач
отримав статус безробітного та з
11.07.2012р. почав отримувати допомогу по
безробіттю. Згодом виявлено, що з
13.02.2012р. по 01.10.2012р. відповідач отримував
дохід від ТДВ «СК «Іллічівська» на
підставі договору доручення. ОСОБА_2,
інформацію про те, що під час
перебування на обліку в центрі
зайнятості ним отримувався дохід було
приховане, і це спричинило незаконне
отримання відповідачем допомоги по
безробіттю, що є протиправним.
Посилаючись на вищезазначене, позивач
просить позов задовольнити.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 14 травня
2014р. у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі центр зайнятості
просить постанову суду скасувати та
прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у
відповідності до п.1 ч.1 ст.197КАС України,
апеляційну скаргу можливо розглянути в
порядку письмового провадження,
оскільки в матеріалах справи достатньо
доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи апеляційної скарги, пояснення
на неї, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційних скарг, колегія
суддів дійшла до висновку про
залишення скарги без задоволення,
постанови суду без змін, з наступних
підстав.

За правилами ст.200КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
повинен був відразу звернути увагу на
факт отримання відповідачем доходу від
ТДВ «СК «Іллічівська», проте центр
зайнятості звернувся лише згодом із
запитом до Товариства про отримання
доходу, та навіть після отриманої
відповіді лише через рік звернувся із
позовом до суду. Більш того, центр
зайнятості не зміг довести
неправомірності дій ОСОБА_2 , які б
спричинили незаконну виплату
останньому соціальних послуг.

Вирішуючи спір судова колегія вважає,
що суд першої інстанції повно та
об'єктивно дослідив обставини по
справі, надані докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що 11.07.2012р. ОСОБА_2
звернувся із заявою до Заводського
районного центру зайнятості про
надання йому статусу безробітного з
виплатою допомоги по безробіттю та с
того ж дня йому розпочали нараховувати
допомогу по безробіттю (а.с.8).

Пізніше, під час обміну інформацією між
центром зайнятості та Пенсійним Фондом
України щодо одержання доходу під час
перебування на обліку позивачу стало
відомо про одержання відповідачем
доходу від ТДВ «СК «Іллічівська».
19.12.2013р. центр зайнятості звернувся до
товариства із запитом про надання
інформації щодо перебування ОСОБА_2 із
даним підприємством у трудових
відносинах та інформації щодо суми
доходу, який він отримав (а.с.10). 23.01.2014р.
ТДВ «СК «Іллічівська» надало відповідь
з якої вбачається, що відповідач
фактично отримував дохід до липня 2012р.
Також відомо, що ОСОБА_2 подав заяву про
розірвання трудового договору 15.06.2012р.
(а.с.46). Тобто, з моменту виплати
позивачем допомоги по безробіттю
відповідач не отримував дохід від
товариства.

Вирішуючи питання щодо правомірності
вимог щодо стягнення заборгованості
суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.36 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови їм забезпечення та
надання соціальних послуг. Також даною
статтею передбачено, що суми
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг стягуються
із застрахованої особи внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними.

З матеріалів справи вбачається, що в
діяннях відповідача немає ознак
правопорушення, так як недоведений
факт надання ним недостовірних
відомостей чи введення в оману
працівників центра зайнятості з метою
приховування отримання доходу від
товариства.

Судова колегія цілком погоджується із
зауваженнями суду першої інстанції,
стосовно того, що в діях працівників
центру зайнятості вбачаються ознаки
службової недбалості та нехтування
Положеннями Порядку розслідування
страхових випадків.

Частиною 1 ст.71 КАС України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Враховуючи, що позивач не зміг довести
правомірності своїх висновків,
стосовно незаконного отримання
соціальних виплат відповідачем та,
відповідно неправомірних дій з боку
ОСОБА_2, а тому, суд першої інстанції
дійшов правильного та обґрунтованого
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги апелянт
посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
права. На думку судової колегії,
викладені у скарзі доводи не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права, яке призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що постанова суду постановлена
з додержанням норм процесуального та
матеріального права, а тому не вбачає
підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.198, 200, 206 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Заводського
районного центру зайнятості
м.Миколаєва - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 14 травня
2014р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Ю.М. Градовський

Судді:
Кравченко К.В.

Жук С.І