Справа № 286/4239/14-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"23" жовтня 2014 р.
Справа № 286/4239/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Котік Т.С.

суддів:
Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційні скарги Управління праці та
соціального захисту населення
Овруцької районної державної
адміністрації Житомирської області,
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області на постанову Овруцького
районного суду Житомирської області
від "04" серпня 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_4 до Управління праці та
соціального захисту населення
Овруцької районної державної
адміністрації Житомирської області,
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області про зобов'язання провести
нарахування коштів ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Овруцького районного суду
Житомирської області від 04.08.2014 року
позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі
провести ОСОБА_4 донарахування та
виплату за період з 1 січня 2014 року по 30
червня 2014 року:

доплати до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає на території
радіоактивного забруднення щомісячно
у відповідності до ст. 39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
розміру 2-х мінімальних заробітних
плат, встановленій законом про
Державний бюджет України на
відповідний рік, щомісячно;

додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров`ю у відповідності до ст. 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
розміру 30% мінімальної пенсії за віком,
яка дорівнює прожитковому мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом про Державний
бюджет України на відповідний рік,
щомісячно;

підвищення до пенсії як дитині війни у
відповідності до ст.6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
виходячи з розміру 30% мінімальної
пенсії за віком, яка дорівнює
прожитковому мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом про Державний бюджет України
на відповідний рік, щомісячно.

Зобов`язано управління праці та
соціального захисту населення
Овруцької районної державної
адміністрації провести за період з 1
січня 2014 року по 30 червня 2014 року
донарахування та виплату щомісячної
грошової допомоги у зв`язку з
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства
ОСОБА_4 у відповідності до ст. 37 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
розміру 40% від мінімальної заробітної
плати встановленої законом про
Державний бюджет України на
відповідний рік, щомісячно.

Зобов`язано управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі,
управління праці та соціального
захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації виконати
постанову негайно у межах суми платежу
за один місяць та подати звіт про
виконання судового рішення протягом 1
місяця з дня набрання постановою
законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, управління праці та
соціального захисту населення
Овруцької районної державної
адміністрації Житомирської області,
та управління Пенсійного фонду України
в Овруцькому районі звернулися з
апеляційними скаргами, в яких
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просять
скасувати вказану постанову та
ухвалити нову - про відмову в
задоволенні позову.

Розглянувши справу в порядку,
визначеному п.2 ч.1 ст. 197 КАС України,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційні скарги задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є дитиною війни в розумінні ст.
1 Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" та перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області, проживає на території зони
гарантованого добровільного
відселення, а також є потерпілим від
аварії на ЧАЕС 2 категорії.

Позивач отримує виплати згідно зі ст.
ст. 37, 39, 51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та ст. 6 Закону України „Про
соціальний захист дітей війни", але у
розмірі меншому, ніж визначено Законом.

Відповідно до статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" до пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться доплата в таких розмірах:

- у зоні безумовного (обов'язкового)
відселення - три мінімальні заробітні
плати.

- у зоні гарантованого добровільного
відселення - дві мінімальні заробітні
плати;

- у зоні посиленого радіоекологічного
контролю - одна мінімальна заробітна
плата.

За змістом ст. 51 зазначеного Закону
передбачено, що додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі особам:

2 категорії - 30% мінімальної пенсії за
віком;

3 категорії - 25% мінімальної пенсії за
віком;

4 категорії - 15% мінімальної пенсії за
віком.

Відповідно до ст.37 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" громадянам,
які проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
виплачується щомісячна грошова
допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства в таких
розмірах: у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - 30
процентів від мінімальної заробітної
плати; у зоні гарантованого
добровільного відселення - 40%
процентів від мінімальної заробітної
плати; у зоні безумовного
(обов'язкового) відселення - 50%
процентів від мінімальної заробітної
плати.

Всупереч ст. ст. 37, 39, 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" позивачу вказані доплати
виплачувалися у фіксованому розмірі,
відповідно до Постанов КМУ № 1210 від
23.11.2011 року, № 836 від 26.07.1996 року та № 1381
від 28 грудня 2011 р., а не в кратному
відношенні до мінімальної пенсії за
віком та мінімальної заробітної плати,
як того вимагає вказаний Закон.

З огляду на те, що Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та Закон України "Про
соціальний захист дітей війни" мають
вищу юридичну силу по відношенню до
вищезазначених постанов КМУ
відповідач неправомірно виплачував
доплати до пенсії та додаткову пенсію в
менших розмірах, ніж це передбачено
зазначеними Законами.

Крім того, Законом України "Про
Державний бюджет на 2014 рік" від 16 січня
2014 року №719-VII, що набрав чинності з 1
січня 2014 року (п.1 Прикінцевих положень
Закону) не встановлено обмеження щодо
застосування положень Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" .

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що при визначенні розміру
вищезазначених виплат застосуванню
підлягає саме ст. ст. 37, 39, 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та стаття 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", а не постанови КМУ, які
істотно звужують обсяг встановлених
законом прав.

Враховуючи вищезазначене, суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне та обґрунтоване
рішення.

Доводи апеляційних скарг не
спростовують висновків суду першої
інстанції щодо обґрунтованості
позовних вимог, не містять фактів
невірного застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
а тому колегія суддів не вбачає
підстав, визначених ст. 202 КАС України,
для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги управління праці та
соціального захисту населення
Овруцької районної державної
адміністрації Житомирської області,
управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області залишити без задоволення, а
постанову Овруцького районного суду
Житомирської області від "04" серпня 2014
р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Т.С. Котік

судді:
А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу Управління праці та
соціального захисту населення
Овруцької районної державної
адміністрації Житомирської області
вул. Леніна, 17,м.Овруч,Овруцький район,
Житомирська область,11101

4 - відповідачу Управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі
Житомирської області вул.Леніна,
12,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська
область,11100

- ,