Справа № 817/2841/14
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2841/14

27 жовтня 2014 року 10год. 49хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Сало А.Б. за участю
секретаря судового засідання Школяр
О.І. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: представник не з'явився

відповідача: представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Костопільської об`єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області доФізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по єдиному
податку в сумі 1581,25 грн,

ВСТАНОВИВ :

Костопільська об`єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області звернулася до Рівненського
окружного адміністративного суду з
позовом до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по
єдиному податку в сумі 1581,25 грн.

У судове засідання представник
позивача не прибув, подав до суду заяву,
відповідно до якої просить розглянути
справу без його участі та задовольнити
позов у повному обсязі.

Відповідач заперечень на
адміністративний позов не подав, в
судове засідання не прибув, причини
неприбуття суду не повідомив. Про дату,
час та місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
представників сторін на підставі
наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень ч.6 ст.12, ч.1 ст.41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, встановивши
фактичні обставини справи, перевіривши
їх доказами, дослідженими в судовому
засіданні, оцінивши їх в сукупності,
відповідно до вимог закону, судом
встановлено наступне.

Судом встановлено, що відповідач
зареєстрований як фізична особа -
підприємець 05.11.2013 та є платником
єдиного податку відповідно до
свідоцтва серії Б №010976.

Згідно заяви про застосування
спрощеної системи оподаткування
відповідач здійснює такий вид
діяльності, як роздрібна торгівля, крім
торгівлі автотранспортними засобами,
мотоциклами, фармацевтичними,
медичними, ортопедичними та
підакцизними товарами.

Станом на 23.09.2014, згідно даних обліку
позивача за відповідачем рахується
заборгованість перед бюджетом по
сплаті єдиного податку в сумі 1581,25 грн.

Статтею 67 Конституції України
встановлено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Згідно з п. 293.2. ст. 293 Податкового
кодексу України, фіксовані ставки
єдиного податку встановлюються
сільськими, селищними та міськими
радами для фізичних осіб - підприємців,
які здійснюють господарську
діяльність, залежно від виду
господарської діяльності, з розрахунку
на календарний місяць:

1) для першої групи платників єдиного
податку - у межах від 1 до 10 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати;

2) для другої групи платників єдиного
податку - у межах від 2 до 20 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати.

З матеріалів справи вбачається, що
обрана відповідачем ставка єдиного
податку при переході на спрощену
систему оподаткування складає 20
відсотків до розміру мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік"
розмір мінімальної заробітної плати на
1 січня 2013 року становить 1147,00 грн., а
згідно ст. 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік"
розмір мінімальної заробітної плати
станом на 1 січня 2014 року становить 1218,00
грн.

Згідно п. 295.1. ст. 295 Податкового кодексу
України, платники єдиного податку
першої і другої груп сплачують єдиний
податок шляхом здійснення авансового
внеску не пізніше 20 числа (включно)
поточного місяця.

Відповідно до п.295.2. ст. 295 Податкового
кодексу України, нарахування авансових
внесків для платників єдиного податку
першої і другої груп здійснюється
контролюючими органами на підставі
заяви такого платника єдиного податку
щодо розміру обраної ставки єдиного
податку, заяви щодо періоду щорічної
відпустки та/або заяви щодо терміну
тимчасової втрати працездатності.

Всупереч цьому, відповідач не
сплачував зобов'язання по єдиному
податку, внаслідок чого утворилася
заборгованість в сумі 1581,25 грн.

Позовні вимоги підтверджуються
наявними в матеріалах справи та
дослідженими в судовому засіданні
письмовими доказами.

На виконання вимог статті 59
Податкового кодексу України
відповідачу виставлено податкову
вимогу № 273-25/61 від 24.04.2014 (а.с.7,8), яка на
момент розгляду справи останнім не
задоволена та у встановленому порядку
не оскаржувалась.

Відповідно до пп.14.1.156 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України податкове
зобов'язання - сума коштів, яку платник
податків, у тому числі податковий
агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання;

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

У відповідності до ст.38 Податкового
кодексу України виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

Відповідно до п.41.1 ст.41 Податкового
кодексу України контролюючими
органами є органи доходів і зборів -
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
його територіальні органи

Згідно з п.41.2 ст.41 Податкового кодексу
України органами стягнення є виключно
контролюючі органи, уповноважені
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу та
недоїмки зі сплати єдиного внеску у
межах повноважень, а також державні
виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до пп.20.1.34 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини.

Згідно зі статтею 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Оцінивши усі наявні докази, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи та наявним матеріалам, у зв'язку
з чим підлягають до задоволення.

Судові витрати по справі згідно з ч.4
ст.94 КАС України з відповідача не
стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) 1581
(одна тисяча п'ятсот вісімдесят одна)
грн. 25 коп. податкового боргу по єдиному
податку.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Сало
А.Б.