Справа № 820/14972/14
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

22 жовтня 2014 р.
Справа №820/14972/14

Харківський окружний
адміністративний суд у колегіальному
складі:

Головуючого - судді Супрун Ю.О.,

Суддів - Біленського О.О., Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання -
Ахвердян Р.А.,

за участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у приміщенні суду
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх
справи України, Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області про зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі за текстом - ОСОБА_1,
позивач) звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Міністерства внутрішніх справи
України (надалі за текстом - МВС
України, відповідач 1), Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області
(надалі за текстом - ГУ МВСУ в
Харківській області, відповідач 2), в
якому просить суд з урахуванням
уточнень: 1) зобов'язати МВС України
видалити з системи автоматизованого
обліку Департамента
інформаційно-аналітичного
забезпечення МВС України інформацію, а
саме: про арешт ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
прокуратурою м. Харкова за ознаками
складу злочину, передбаченого ст. 206 ч. 2
КК України, кримінальна справа № 9938;
про постанову прокуратури м. Харкова
від 28.04.1971 року про обрання запобіжного
заходу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді
підписки про невиїзд; про арешт ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 25.10.1974 року прокуратурою
Орджонікідзевського района м. Харкова
за ознаками злочину, передбаченого ч. 2
ст. 81 КК України, кримінальна справа №
12502; про ухвалу Орджонікідзевського
районного суду від 10.02.1975 року,
відповідно до якого ОСОБА_1 направлено
на примусове лікування до
психіатричної лікарні загального типу;
2) зобов'язати Головне управління МВС
України в Харківській області видалити
з системи автоматизованого звіту
управління інформаційно-аналітичного
забезпечення ГУ МВС України в
Харківській області інформацію, а саме:
про арешт арешт ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
прокуратурою м. Харкова за ознаками
складу злочину, передбаченого ст. 206 ч. 2
КК України, кримінальна справа № 9938;
про постанову прокуратури м. Харкова
від 28.04.1971 року про обрання запобіжного
заходу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді
підписки про невиїзд; про арешт ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 25.10.1974 року прокуратурою
Орджонікідзевського района м. Харкова
за ознаками злочину, передбаченого ч. 2
ст. 81 КК України, кримінальна справа №
12502; про ухвалу Орджонікідзевського
районного суду від 10.02.1975 року,
відповідно до якого ОСОБА_1 направлено
на примусове лікування до
психіатричної лікарні загального типу;
3) зобов'язати ГУ МВС України в
Харківській області видати ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 довідку про відсутність
судимості; 4) визнати протиправними дії
ГУ МВСУ в Харківській області відносно
неналежного розгляду звернення ОСОБА_1
з питань надання довідки про
відсутність судимості; 5) визнати
протиправними дії ГУ МВСУ в
Харківській області відносно відмови у
вилученні інформації про притягнення
ОСОБА_1 до кримінальної
відповідальності за ознаками складу
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 206 КК
України, кримінальна справа № 9938; про
постанову прокуратури м. Харкова від
28.04.1971 року про заміну міри запобіжного
заходу на підписку про невиїзд, про
арешт ОСОБА_1 25.10.1974 року прокуратурою
Орджонікідзевського району м. Харкова
за ознаками складу злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 81 КК України,
кримінальна справа № 12502.

В обґрунтування вимог позивач
зазначив, що звернувся до ГУМВД України
в Харківській з заявою про довідки про
відсутність судимості, яка необхідна
для отримання закордонного паспорту.
Однак, позивачу було відмовлено в
наданні зазначеної довідки, оскільки у
системі автоматизованого обліку
управління інформаційно-аналітичного
забезпечення ГУМВС України в
Харківській області містяться
відомості щодо притягнення позивача до
кримінальної відповідальності за 1971 та
1975 роки без остаточного рішення по
справі. Позивач вважає, що зазначені
дані є не точними, підлягають
скасуванню, а тому просить їх видалити,
визнати дії неправомірними та надати
довідку про його несудимість.

В судовому засіданні позивач просив
позов задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на обґрунтування позовних
вимог та матеріали справи.

Представники відповідачів у судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечували в повному обсязі,
оскільки вважають, що позивачу
правомірно було надану довідку із
зазначенням всієї інформації відносно
нього, яка міститься в розпорядженні
правоохоронного органу.

Оскільки судом зібрані докази, що
в своїй сукупності повно та всебічно
висвітлюють обставини спірних
правовідносин, визначене ч. 1 ст. 2 КАС
України завдання адміністративного
судочинства залишається незмінним при
розгляді будь-якої адміністративної
справи, в тому числі і справи за позовом
суб'єкта владних повноважень і
дотримання вказаного завдання є
обов'язковим в силу приписів ч. 2 ст. 19
Конституції України, колегія суддів
доходить висновку, що адміністративна
справа має бути розглянута та вирішена
на підставі наявних в ній доказів.

Заслухавши у судовому засіданні
пояснення позивача, представників
відповідачів, а також дослідивши
матеріали справи та зібрані по справі
докази в їх сукупності,
проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, колегія суддів
виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 26.05.2014 року
ОСОБА_1 звернувся до ГУМВС України в
Харківській області з заявою про
надання довідки про відсутність
судимості.

Відповідно до довідки ГУМВС
України в Харківській області
Управління інформаційно-аналітичного
забезпечення № 784/26052014/63210 зазначено, що
за обліками громадян України, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець м. Харкова є
особою, яку: 04.02.1971 року було
заарештовано прокуратурою м. Харкова
за ознаками злочину, передбаченого ч. 2
ст. 206 КК України, кримінальна справа №
9938. Постановою прокуратури м. Харкова
від 28.04.1971 року запобіжний захід
змінено на підписку про невиїзд,
керуючись ст. 151, 165 КПК України. Рішення
по справі немає; 25.10.1974 року було
заарештовано прокуратурою
Орджонікідзевського району м. Харкова
за ознаками злочину, передбаченого ч. 2
ст. 81 КК України, кримінальна справа №
12502. Ухвалою Орджонікідзевського суду
м. Харкова від 10.02.1975 року направлено на
примусове лікування в психіатричну
лікарню загального типу. Рішення по
справі немає.

Судом розглядом встановлено, що
відповідно до вироку
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 09.06.1971 року по кримінальній
справі № 2-162/1971 у відношенні ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, учасником судового процесу у
якості свідка був ОСОБА_1, а також
відповідно до листа Комінтернівського
районного суду від 05.09.2014 року № 28/2-162/1971
зазначено, що справа № 2-162/1971 знищена у
зв'язку з закінченням строку
зберігання, інших матеріалів не
залишилось.

Також відповідно до листа
прокуратури м. Харкова від 19.09.2014 року №
04-34-21703 зазначено, що підтвердити
надходження кримінальної справи № 9938
на додаткове розслідування до
прокуратури міста Харкова з
Комінтернівського районного суду м.
Харкова неможливо, у зв'язку з
відсутністю відповідних відомостей.
Крім того зазначено, що в архіві
прокуратури міста кримінальна справа
№ 9938 як закрита не значиться та
відповідно до акту вилучення для
знищення документів, не внесених до
Національного архівного фонду
вищевказана справа не знищувалась.

Відповідно до листа
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 03.09.2014 року № 20649 зазначено,
що відомості про кримінальну справу за
1975 рік по обвинуваченню ОСОБА_1 за
ознаками складу злочину, передбаченого
ч. 2 ст. 81 КК України не надається
можливим, оскільки документи щодо
обліку кримінальних справ в 1975 році
знищено внаслідок залиття архіву суду
в 2002 році. Також, відповідно до
відповіді Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 02.07.2014
року № 15736 зазначено, що акт про
знищення судових справ внаслідок
залиття архіву у 2002 році не складався, у
зв'язку з великою кількістю
пошкодження справ та документів
обліку, які не можливо було
ідентифікувати.

Крім того, відповідно до листа
прокуратури Орджонікідзевського
району м. Харкова від 09.09.2014 року №
04-42-857-13 зазначено, що наглядові
провадження по кримінальним справам за
1974 і 1975 рік були знищені.

Також, відповідно до листа
Міського психоневрологічного
диспансеру № 3 від 10.10.2014 року №6485
ОСОБА_1 за останні 5 років за допомогою
до зазначеного медичного закладу не
звертався, а згідно листа Харківської
обласної клінічної психіатричної
лікарні № 3 від 15.10.2014 року № 01-17/7748,
ОСОБА_1 на лікування не перебуває.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
звернувся до Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова з завою про
відновлення втрачених матеріалів
кримінального провадження за 1975 рік.
Так, відповідно до ухвали
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 15.09.2014 року № 644/6351/14-к (пров.
1-вп/644/1/14), провадження за заявою ОСОБА_1
закрито за недостатністю зібраних
матеріалів для точного відновлення
матеріалів втраченого кримінального
провадження.

Суд зазначає, що відповідно до ст.
32 Конституції України не допускається
збирання, зберігання, використання та
поширення конфіденційної інформації
про особу без її згоди, крім випадків,
визначених законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.

Стаття 21 Закону України «Про
інформацію» встановлює, що інформація
державних органів - це офіційна
документована інформація, яка
створюється в процесі поточної
діяльності законодавчої, виконавчої та
судової влади. Джерела і порядок
одержання, використання, поширення та
зберігання офіційної інформації
державних органів визначаються
законодавчими актами про ці органи.

Частина 4 ст. 23 Закону України «Про
інформацію» вказує на те, що
забороняється збирання відомостей про
особу без її попередньої згоди, за
винятком випадків, передбачених
законом.

Стаття 1 Закону України «Про
міліцію» визначає, що міліція в Україні
- державний озброєний орган виконавчої
влади, який захищає життя, здоров'я,
права і свободи громадян, власність,
природне середовище, інтереси
суспільства і держави від протиправних
посягань. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 10
зазначеного Закону, одним з основних
обов'язків міліції є виявлення,
запобігання, припинення та розкриття
злочині, вживання з цією метою
оперативно-розшукових та
профілактичних заходів.

Стаття 11 Закону України «Про
міліцію» визначає права міліції при
виконанні своїх обов'язків. У пункті 13
вказаної статті зазначено, що міліція
має право вести профілактичний облік
правопорушників, криміналістичний та
оперативний облік в обсязі, структурі й
порядку, що визначаються завданнями,
покладеними на міліцію Законом.

Порядок формування, ведення та
використання оперативно-довідкового і
дактилоскопічного обліку в органах
внутрішніх справ та органах (установах)
кримінально-виконавчої системи
України визначений «Інструкцією про
порядок формування, ведення та
використання оперативно-довідкового і
дактилоскопічного обліку в органах
внутрішніх справ та органах (установах)
кримінально-виконавчої системи
України», яка затверджена спільним
наказом МВС України та Державним
Департаментом України з питань
виконання покарань за № 823/188 від
23.08.2002р., та зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 09.09.2002р.
за № 738/7026. Відповідно до п.п. „в" п. 2.3
вказаної Інструкції, в управліннях
оперативної інформації регіональному
обліку підлягають особи, кримінальні
справи щодо яких припинені відповідно
до ст.ст. 22, 44- 49 КК України. Відповідно
до п.п. „г" п. 10.2.4. Інструкції, термін
зберігання цих облікових документів
становить 10 років з дня припинення
справи.

Питання визначення судимості,
настання правових наслідків та строків
погашення судимості врегульовані
Кримінальним кодексом України. Так,
згідно зі статтею 88 цього Кодексу особа
визнається такою, що має судимість, з
дня набрання законної сили
обвинувальним вироком і до погашення
або зняття судимості.

Інформацію про судимість
(несудимість) за особистими
зверненнями громадян згідно пункту 9.9
Інструкції про порядок формування,
ведення та використання
оперативно-довідкового і
дактилоскопічного обліку в органах
внутрішніх справ та органах (установах)
кримінально-виконавчої системи
України, надають територіальні УОІ-ВОІ
за місцем останнього постійного
мешкання цих громадян з урахуванням
вимог статей 5, 89, 108 Кримінального
кодексу України.

Разом з тим, Міністерством
внутрішніх справ України наказом № 234
від 12.04.2005р. з метою впорядкування
діяльності інформаційний підрозділів
органів внутрішніх справ щодо
виконання вимог законодавства в
частині надання платних послуг
фізичним особам на договірних засадах
та ведення централізованого реєстру
виданих довідок затверджено Тимчасову
інструкцію із заповнення
інформаційними підрозділами органів
внутрішніх справ довідки про
відсутність або наявність судимості
(далі Тимчасова інструкція).

Відповідно до пункту 3.4
Тимчасової інструкції довідка про
відсутність або наявність судимості
видається з урахуванням погашення
(стаття 89 Кримінального кодексу
України) або зняття (стаття 91
Кримінального кодексу України)
судимості. Заповнення інформаційних
довідок та їх видача здійснюються
відповідно до вимог щодо заповнення
бланка довідки про відсутність або
наявність судимості та при її видачі
(пункт 3.5Тимчасової інструкції).

Згідно вимог до заповнення бланка
довідки про відсутність або наявність
судимості та при її видачі (додаток 3 до
пункту 3.5 Тимчасової інструкції)
довідка видається з відображенням
інформації, зокрема коли і ким особа
була засуджена, за якою статтею
Кримінального кодексу України і на
який строк, а також, коли особа
звільнена від покарання, яка повинна
заповнюватись без зазначення всієї
інформації наявної у відповідачів.

Окремо суд зазначає, що довідка
надається на бланку встановленого
зразка за підписом керівника та
засвідчується печаткою з обов'язковою
реєстрацією. Відповідно до п. 11.1
„Інструкції про порядок формування,
ведення та використання
оперативно-довідкового і
дактилоскопічного обліку в органах
внутрішніх справ та органах (установах)
кримінально-виконавчої системи
України», з оперативно-довідкових
картотек ДІТ при МВС та територіальних
УОІ-ВОІ вилучаються раніше складені
облікові документи у разі їх
переоформлення на підставі постанов
органів слідства (дізнання) або ухвал
судів про уточнення (зміну) анкетних
даних осіб, що стоять на обліку. Судом
не встановлено фактів уточнення чи
зміни анкетних даних позивача.

Таким чином, колегія суддів
приходить до висновку що зміна
інформації в інформаційних
підрозділах органів внутрішніх справ
суворо регламентована законодавством,
а тому самостійна, коригування чи
видалення її інформації на розсуд ОВС
не передбачена.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст. 6
КАС України, кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією, чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
та інтереси.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень суб'єкта
владних повноважень обов'язок щодо
доказування свого рішення покладено на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КАС України,
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування.

Згідно до вимог частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого: суд
вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах та у спосіб, передбачені
Конституцією та законами України.

За встановлених в ході судового
розгляду обставин, колегія суддів
приходить до висновку про часткове
задоволення позовних вимог позивача.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 2, 8-14, 24, 71, 94, 159, 160-164, 167,
186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Міністерства внутрішніх справи
України, Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області про зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області щодо розгляду звернення ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 з питання надання довідки
про відсутність судимості.

Зобов'язати Головне управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області видати ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 довідку про відсутність
судимості.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог - відмовити

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом десяти днів з дня її
проголошення, у разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених цією
статтею, залишається без розгляду, якщо
суд апеляційної інстанції за заявою
особи, яка її подала, не знайде підстав
для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 28
жовтня 2014 року.

Головуючий суддя
Супрун Ю.О.

Суддя
Біленський О.О.

Суддя
Полях Н.А.