Справа № 822/1796/14
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/1796/14
Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С.

при секретарі: Майданюк Я.Л.

за участю представників сторін:

представника позивача: Лозінського
М.В.,

представника відповідача: Ланчук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Кам'янець-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 10 червня 2014
року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Універмаг Ювілейний"
до Кам'янець-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області, треті особи:
товариство з обмеженою
відповідальністю "Флайт Медіа",
товариство з обмеженою
відповідальністю "Маритен", товариство
з обмеженою відповідальністю
"Статус-Софт Консалтинг", про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю "Універмаг Ювілейний"
звернулось до Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовом до
Кам'янець-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області, треті особи:
товариство з обмеженою
відповідальністю "Флайт Медіа",
товариство з обмеженою
відповідальністю "Маритен", товариство
з обмеженою відповідальністю
"Статус-Софт Консалтинг", про
скасування податкових
повідомлень-рішень № № від
29 липня 2013 року, № від 27.08.2013 року.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 10 червня 2014
року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду та прийняти
нову, якою в задоволенні позову
відмовити.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечив проти доводів
апеляційної скарги, у зв'язку з чим
просив залишити її без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Представники третіх осіб в судове
засідання не з'явились, хоча були
належним чином повідомлені про дату,
час та місце апеляційного розгляду
справи, що підтверджується матеріалами
справи. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
присутніх учасників процесу,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Так, Хмельницьким окружним
адміністративним судом встановлено, що
товариство з обмеженою
відповідальністю "Універмаг Ювілейний"
() перебуває на
податковому обліку в
Кам'янець-Подільській ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області.

Основним видом господарської
діяльності позивача є здавання в
оренду власного нерухомого майна.

В червні - липні 2013 року на підставі
направлень №№ 942 і 943 від 21.06.2013 року, №8
від 03.07.2013 року та №14 від 04.07.2013 року
відповідно до ст.20, ст.77, п.82.1 ст.82
Податкового кодексу України та
плану-графіка проведення планових
виїзних перевірок працівниками в
Кам'янець-Подільської ОДПІ проведена
планова виїзна перевірка позивача з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2010 року по 31.12.2012 року,
результати якої оформлені актом
№73/221/14153291 від 15.07.2013 року (том 1, а. с. 48).

На підставі акту перевірки
відповідачем прийняті податкові
повідомлення-рішення № від 29.07.2013
року, яким збільшено грошове
зобов'язання з податку на прибуток на
суму 199244,00 грн., з яких основний платіж
177846,00 грн., штрафні санкції 21398,00 грн.; №
від 29.07.2013 року, яким збільшено
грошове зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 200639,00 грн., з
яких основний платіж 160511,00 грн., штрафні
санкції 40128,00 грн.

За результатами адміністративного
оскарження податкових
повідомлень-рішень Головне управління
Міндоходів у Хмельницькій області
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 27.08.2013 року №
, яким збільшене грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 197115,00 грн., з яких
основний платіж 160 511,00 грн., штрафні
санкції 36604,00 грн.

Не погодившись з податковими
повідомленнями-рішеннями, позивач
звернувся з адміністративним позовом
до суду.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що факт
поставки послуг, їх оплати, сплати
позивачем податку на додану вартість в
ціні послуг та використання позивачем
результатів послуг в господарській
діяльності і отримання прибутку
підтверджені первинними документами
та не спростовані відповідачем в
судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції по
суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові
витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Згідно з п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

П. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно з п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Водночас статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
28.12.2010 року між позивачем та ТОВ "Флайт
Медіа", основний вид діяльності якого
відповідно до довідки з ЄДРПОУ АА №281714
рекламна діяльність, укладено договір
№281210 про надання рекламних послуг з
розміщення рекламних матеріалів у
мережі Інтернет загальною вартістю
84600,00 грн. Пунктом 1.2 цього договору
визначено, що рекламні послуги
означають послуги з розробки,
реалізації та розміщення реклами
замовника у мережі Інтернет, та
включають, але не обмежуються такими,
як: розміщення рекламних матеріалів на
веб- сайтах, показ рекламних матеріалів
на веб-сайтах. Відповідно до умов
договору перед початком надання послуг
замовник повідомляє виконавцю
інформацію про завдання: обсяг надання
послуг, бажані строки та результати,
іншу інформацію (п.1.4 договору); сторони
у додатках до договору обумовлюють
найменування Інтернет-ресурсу,
тематику, період розміщення (п.1.5
договору). Згідно з п. 2.5 договору
послуги вважаються наданими з моменту
надання виконавцем замовнику звіту та
підписання сторонами Акту прийому -
передачі послуг. Для виконання послуг
за даним договором виконавець має
право залучати третіх осіб, при цьому
виконавець залишається відповідальним
перед замовником в повному обсязі за
порушення договору (п.1.6 договору) (том 1,
а. с. 111-116).

В додатковій угоді № 1 від 28.12.2010 року до
договору №281210 від 28.12.2010 року позивач
та ТОВ "Флайт Медіа" домовились про
проведення останнім рекламної
кампанії в мережі Інтернет в період з 5
січня по 5 березня 2011 року вартістю 84600,00
грн., в т.ч. ПДВ 14100,0 грн., яка включає
виготовлення флеш-банеру та розміщення
реклами в мережі Інтернет. Графік
розміщення реклами в мережі Інтернет
та сюжет сторони погодили у додатках
№№ 1 і 2 до додаткової угоди (том 1, а. с.
117-119).

На підтвердження реальності виконання
умов укладеного договору позивачем до
матеріалів справи долучено
рахунок-фактуру №СФ-019 (том 1, а. с. 120),
акт здачі-приймання робіт (надання
послуг) №ОУ - 0026 від 05.03.2011 року (том 1, а.
с. 121) та податкову накладну №3 від
05.03.2011 року на суму ПДВ 14100,00 грн. (том 1, а.
с. 199).

Позивачем оплачено вартість наданих
ТОВ "Флайт Медіа" послуг та сплачено в
їх ціні суду податку на додану
вартість, що підтверджується випискою
по особовим рахункам за 13.04.2011 року, (том
1, а. с. 214), платіжним дорученням №483 (том
3, а. с. 91).

15.07.2011 року та 03.01.2012 року позивач уклав
з ТОВ "Статус - Софт Консалтинг" (одним з
основних видів діяльності якого
відповідно до довідки з ЄДРПОУ АА №464174
є рекламна діяльність) договори № 091105 і
№011204 про надання послуг з розміщення
рекламних матеріалів замовника в
мережі Інтернет на веб-сайтах, вказаних
в додатках. Пунктом 1.2 цих договорів
передбачено, що умови розміщення
рекламних матеріалів в мережі
Інтернет, включаючи перелік веб-сайтів,
період виходу, графік виходу рекламних
матеріалів, вартість, строк та порядок
оплати та інші умови, визначаються в
додатках до договорів (том 1, а. с. 128-133,
142-147).

В додатковій угоді № 1 від 15.07.2011 року до
договору № 091105 від 15.07.2011 року позивач
та ТОВ "Статус - Софт Консалтинг"
домовились про проведення останнім
рекламної кампанії бренду ТЦ
"Ювілейний" в мережі Інтернет в період з
15 липня по 30 вересня 2011 року вартістю
174800,0 грн., в т.ч. ПДВ 29133,0 грн, яка включає
виготовлення флеш-банеру та Рор-ир
банеру згідно сюжету, узгодженого в
Додатку № 1 до Додаткової угоди № 1 (п. 2.1
Додаткової угоди № 1) і розміщення
реклами Замовника на Інтернет ресурсах
та в періоди, зазначені в медіа планах у
Додатку № 2 до Додаткової угоди № 1 (п. 2.2
Додаткової угоди № 1). Графік
розміщення реклами в мережі Інтернет
та сюжет сторони погодили у додатках
№№ 1 і 2 до додаткової угоди. Додатковою
угодою №2 від 20.09.2011 року позивач та
його контрагент визначили додаткові
нові терміни проведення рекламної
компанії - з 1 жовтня по 31 грудня 2011 року,
встановивши вартість цих послуг в
розмірі 214600,0 грн., в тому числі ПДВ 35766,67
грн. (том 1, а. с. 134-136, 138-140).

В додатковій угоді № 1 від 03 січня 2012
року до договору №011204 сторони
домовились про проведення контекстної
рекламної кампанії Замовника у мережі
Інтернет в період з 05 січня по 28 березня
2012 року з використанням сюжету
"Здаються в оренду приміщення в ТЦ
"Ювілейний" загальною вартістю 241700,0
грн., в тому числі ПДВ 40283,33 грн. (том 1, а.
с. 148-149).

Виконання зазначених договорів
оформлене актами здачі-приймання робіт
(надання послуг) №742 від 30.09.2011 року (том
1, а. с. 137), №758 від 31.11.2011 року (том 1, а. с.
141), №180 від 31.03.2012 року (том 1, а. с. 150),
підписаними позивачем та ТОВ "Статус -
Софт Консалтинг" податковими
накладними №180 від 21.03.2012 року на суму
ПДВ 40283,33 грн. (том 3, а. с. 98), №742 від 27.09.2011
року на суму ПДВ 29133,33 грн. (том 3, а. с. 99),
№758 від 12.12.2011 року на суму ПДВ 35766,67 грн.
(том 3, а. с. 100).

Позивачем оплачено вартість наданих
ТОВ "Статус - Софт Консалтинг" послуг та
сплачено в їх ціні суму податку на
додану вартість, що підтверджується
платіжними дорученнями №590 від 27.09.2011
року, №632 від 12.12.2011 року, №702 від 21.03.2012
року (том 3, а. с. 92-93).

01.04.2012 року позивач уклав з ТОВ "Маритен"
(одним з основних видів діяльності
якого відповідно до довідки з ЄДРПОУ АА
№539058 є діяльність рекламних агентств)
договір №120401 про надання послуг з
розміщення рекламних матеріалів
замовника в мережі Інтернет на
веб-сайтах, вказаних в додатках.
Пунктом 1.2 договору передбачено, що
умови розміщення рекламних матеріалів
в мережі Інтернет, включаючи перелік
веб-сайтів, період виходу, графік
виходу рекламних матеріалів, вартість,
строк та порядок оплати та інші умови,
визначаються в додатках до договору
(том 1, а. с. 155-160).

В додатковій угоді № 1 від 01.04.2012 року до
договору № 120401 від 01.04.2012 року позивач
та ТОВ "Маритен" домовились про
проведення останнім контекстової
рекламної кампанії в мережі Інтернет в
період з 01 квітня по 30 червня 2012 року,
сюжет "здаються в оренду приміщення ТЦ
"Ювілейний", вартістю 247367,0 грн., в т.ч.
ПДВ 41227,83 грн. (том 1, а. с. 161-162).

Виконання вказаного договору
оформлене позивачем та ТОВ "Маритен"
актом здачі-приймання робіт (надання
послуг) № 926 від 30.06.2012 року (том 1, а. с. 163)
та податковими накладними №290 від
22.06.2012 року на суму ПДВ 33333,33 грн. (том 3, а.
с. 95); №1293 від 25.06.2012 року на суму ПДВ 1894,50
грн. (том 3, а. с. 96); №1294 від 30.06.2012 року на
суму ПДВ 6000,00 грн. (том 3, а. с. 97).

Позивачем оплачено вартість наданих
ТОВ "Маритен" послуг та сплачено в їх
ціні суму податку на додану вартість,
що підтверджується платіжними
дорученнями №786 від 22.06.2012 року, №788 від
25.06.2012 року, №800 від 03.07.2012 року (том 3, а.
с. 90-91).

Вказані первинні документи були
досліджені судом першої інстанції, на
підставі чого суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
реальність операцій позивача щодо
придбання послуг, оскільки ці операції
призвели до зміни майнового стану
платника податків.

Позивачу на праві приватної власності
належить торговий комплекс, що
підтверджується Свідоцтвом про право
власності САС 968081 від 25.10.2010 року (том 3,
а. с. 31), витягом з Державного реєстру
прав власності на нерухоме майно (том 3,
а. с. 32), технічним паспортом на
приміщення (том 3, а. с. 33-46). Основним
видом господарської діяльності
позивача є здавання в оренду власного
нерухомого майна - вказаного торгового
комплексу. Таким чином, витрати на
оплату наданих ТОВ "Флайт Медіа", ТОВ
"Маритен" та ТОВ "Статус - Софт
Консалтинг" рекламних послуг,
предметом яких було інформування
суб'єктів господарювання про наявність
вільних площ в будівлі торгового
центру безпосередньо пов'язані з
господарською діяльністю позивача.

В результаті виготовлення та
розміщення ТОВ "Флайт Медіа", ТОВ
"Маритен" та ТОВ "Статус - Софт
Консалтинг" реклами діяльності
позивача, останнім укладений ряд
договорів оренди, а саме: договір
оренди №19 від 11 липня 2013 року,
укладений з ТОВ "КАРІ УКРАЇНА" (том 2, а.
с. 189-205), договір оренди №2012-01/46 від 01
липня 2012 року з ТОВ "ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ
РІШЕНЬ" (том 2, а. с. 206-210), договір оренди
№01/0411-5 від 01.04.2011 року з ТОВ
"Технополіс-1" (том 2, а. с. 211-226), договір
оренди приміщення №SL-698 від 13 квітня
2011року з ПАТ "Банк Ренесанс Капітал"
(том 3, а. с. 48-53), договір оренди №01/0411-5
від 01.04.2011 року з ТОВ "Технополіс-1" (том 3,
а. с. 54-69), договір оренди №41 від 1 травня
2012 року з ТОВ "Перша
Кам'янець-Подільська Аптека" (том 3, а. с.
70-77), договір оренди №27 від 20 серпня 2012
року з ТОВ "Авітон Сервіс" (том 3, а. с.
78-86).

Позивачем до матеріалів справи також
долучено листи ТОВ "Технополіс-1", ТОВ
"Авітон Сервіс", ТОВ
"Кам'янець-Подільська Перша Аптека",
відповідно до яких інформацію про
здавання в оренду приміщень ТОВ
"Універмаг "Ювілейний" вказані суб'єкти
господарювання дізнались з оголошень,
розміщених в мережі Інтернет (том 3, а. с.
87-89).

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
реальність господарських операцій
позивача, пов'язаних з придбанням
послуг по розміщенню реклами, та
правомірно визнав протиправними та
скасував оскаржені податкові
повідомлення-рішення.

Колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги про те, що в актах
здачі-прийняття робіт ТОВ "Маритен", ТОВ
"Статус - Софт Консалтинг", ТОВ "Флайт
Медіа" не вказано обсяги наданих послуг
в натуральному виразі, не
конкретизовано зміст послуг.

В додатках до додаткових угод
договорів про надання рекламних послуг
містяться медіа плани, в яких вказано
Інтернет-ресурси, на яких розміщується
реклама, місце її розміщення, формат
банера, прогноз показів за тиждень,
прогноз показів на кампанію, загальну
вартість по кожному Інтернет сайту, на
якому розміщується реклама, банер,
узгоджений сторонами договору (том 1, а.
с. 118-119, 135-136, 139-140, 148-149, 161-162).

Колегія суддів також відхиляє доводи
апеляційної скарги про відсутність
необхідності придбання рекламних
послуг (відсутність економічної вигоди
від понесених витрат на рекламу).

Відповідно до ст. 42 Господарського
кодексу України підприємництво - це
самостійна, ініціативна, систематична,
на власний ризик господарська
діяльність, що здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Законодавець надав платнику податків
право здійснювати господарську
діяльність на власний ризик і
можливість самостійно оцінювати
економічну доцільність укладення угод,
а також самостійно обирати виконавців
послуг або постачальників товарів.
Підприємницька діяльність хоча і
спрямована на отримання прибутку,
однак всі пов'язані з цією діяльністю
ризики несе саме позивач.

Враховуючи, що платник податків на
власний розсуд вирішує наявність
необхідності придбання рекламних
послуг, доводи податкового органу щодо
відсутності такої необхідності є
необґрунтованими.

В матеріалах справи містяться
пояснення товариства з обмеженою
відповідальністю "Універмаг
"Ювілейний" щодо економічної
доцільності придбання рекламних
послуг (том 3, а. с. 130-139), в яких позивач
зазначає про економічний ефект від
проведення рекламної кампанії та здачі
в оренду незайнятих приміщень, зокрема,
позивач вказує, що лише укладення
договору з ТОВ "Технополіс-1" принесло
позивачу дохід, розмір якого дозволяє
повністю покрити витрати, понесені на
придбання рекламних послуг.

Крім того, колегія суддів вважає
необґрунтованими доводи відповідача
про те, що загальна площа зданих ТОВ
"Універмаг "Ювілейний" в оренду
приміщень станом на час придбання
рекламних послуг становила 90-98%. Як
встановлено судом з акту перевірки,
загальна площа орендованих приміщень
визначалась податковим органом станом
на час завершення рекламних кампаній.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції ухвалив
оскаржуване рішення відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, а тому
підстави для його скасування або зміни
відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу
Кам'янець-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 10
червня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
21 жовтня 2014 року .

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Граб Л.С.