Справа № 806/3073/14
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
УХВАЛА

іменем України

"27" жовтня 2014 р.
Справа № 806/3073/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Бучик А.Ю.

суддів:
Майора Г.І.

Одемчука Є.В.,

при секретарі
Витрикузі В.П. ,

за участю

представників позивача Корнєва Е.Ю.,
Решодька І.М., Яроша С.Л.

представників відповідача Бистрицької
Д.О., Заставної А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Коростишівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"28" серпня 2014 р. у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю
"Коростишівземінвест" до
Коростишівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання протиправними
та скасування податкових повідомлень -
рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 28 серпня 2014
року визнано протиправними та
скасовано повністю податкові
повідомлення-рішення № від 11.02.2014
року, № від 11.02.2014 року, №
від 11.02.2014 року, № від 11.02.2014 року,
№ від 11.02.2014 року, № від
11.02.2014 року, № від 11.02.2014 року, №
від 11.02.2014 року, № від 11.02.2014
року, № від 22.04.2014 року та
податкове повідомлення-рішення №
від 11.02.2014 року в частині
нарахування 33465,05 грн. основного
платежу та 8366,26 грн. штрафних
(фінансових) санкцій.

В апеляційній скарзі Коростишівська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області просить
скасувати вказану постанову через
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
ухвалити нове рішення про відмову в
позові повністю.

Перевіривши повноту встановлення
судом фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
заслухавши суддю-доповідача, осіб, що
з'явились у судове засідання, суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що Коростишівською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Житомирській області проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Коростишівземінвест", з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість, фіксованого
сільськогосподарського податку та
податку на доходи фізичних осіб за
період з 01.01.2012 року по 30.09.2013 року, про
що складено акт № 8/22/35904775 від 25.01.2014
року.

За наслідками проведеної перевірки
встановлено порушення:

- п.198.3, п.198.4 ст.198., п. 199.1,п.199.2, п. 199.3 ст.199
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження податку на
додану вартість, що підлягає сплаті до
бюджету у сумі 2102790,00 грн.;

- завищення від'ємного значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду (рядок 19
декларації з ПДВ) на загальну суму
1190464,00 грн.;

- завищення залишку від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (рядок 24
Податкової декларації по ПДВ) на суму 847
грн.;

- завищення суми податку на додану
вартість, яка підлягає нарахуванню,
залишається у розпорядженні
сільськогосподарського
товаровиробника та спрямовується на
спеціальний рахунок
сільськогосподарського підприємства,
на загальну суму 856571 грн.;

-п.302.1. ст.302, п. 304.1. ст. 304, п. 306.5. ст. 306
Податкового кодексу України, платником
податку не подано розрахунок
фіксованого сільськогосподарського
податку з уточненими даними за 2012-2013
роки та занижено податкові
зобов'язання з фіксованого
сільськогосподарського податку на
загальну суму 176,94 грн.;

- пп.3.2 Наказу ДПА України від 24.12.2010 року
№ 1020 за 1 квартал 2012 року було подано
податковий розрахунок форми 1-ДФ в
неповному обсязі;

- п.п. 14.1.180, п.14.1. ст.11, ст.18, п. 164.5., ст.164 п.
168.1.1. Податкового кодексу України,
податковим агентом не застосовано
коефіцієнт доходів, що виплачуються у
будь-який не грошовій формі у
результаті чого не сплачено (не
нараховано) податковим агентом податок
на доходи фізичних осіб під час виплати
доходу на користь фізичної особи за
період, що перевірявся у сумі 33465,04 грн.

Коростишівською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області прийнято податкові
повідомлення-рішення:

-№ від 11.02.2014 року про збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на суму 3699201,00 грн., в
тому числі: 2959361,00 - за основним
платежем, 739840 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями;

-№ від 11.02.2014 року, про зменшення
розміру від'ємного значення з податку
на додану вартість на суму 847 грн.;

-№ від 11.02.2014 року про збільшення
суми грошового зобов'язання з
фіксованого сільськогосподарського
податку на 5,31 грн., в тому числі: 4,25 грн.
за основним платежем, 1,06 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями;

-№ від 11.02.2014 року, про збільшення
суми грошового зобов'язання з
фіксованого сільськогосподарського
податку на 21,96 грн., в тому числі: 17,57 грн.
за основним платежем, 4,39 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями;

-№ від 11.02.2014 року про збільшення
суми грошового зобов'язання з
фіксованого сільськогосподарського
податку на 15,91 грн. , в тому числі: 12,73
грн. за основним платежем, 3,18 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями;

-№ від 11.02.2014 року, про збільшення
суми грошового зобов'язання з
фіксованого сільськогосподарського
податку на 82,88 грн., в тому числі:
66,30грн.за основним платежем, 16,58грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями;

-№ від 11.02.2014 року, про збільшення
суми грошового зобов'язання з
фіксованого сільськогосподарського
податку на 11,13 грн. , в тому числі - 8,90
грн. за основним платежем, 2,23 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями;

-№ від 11.02.2014 року, про збільшення
суми грошового зобов'язання з
фіксованого сільськогосподарського
податку на 66,61 грн., в тому числі:53,29грн. -
за основним платежем, 13,32 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями;

-№ від 11.02.2014 року, про збільшення
суми грошового зобов'язання з
фіксованого сільськогосподарського
податку на 17,38 грн., в тому числі:
13,90грн.за основним платежем, 3,48грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями;

-№ від 11.02.2014 року про збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
доходи фізичних осіб у сумі 42341,31 грн., в
тому числі: за основним платежем, 33465,05
грн., 8876,26 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись з прийнятими
податковими повідомленнями-рішеннями,
позивач звернувся до Головного
управління Міндоходів в Житомирській
області із скаргою в порядку
адміністративного оскарження.

Рішенням Головного управління
Міндоходіву Житомирській області від
18.04.2014 р. № 588/М-С/10-205 про результати
розгляду первинної скарги, частково
скасовано оскаржуване податкове
повідомлення-рішення № про
заниження грошового зобов'язання з
податку на додану вартість в частині
595621,00 грн. В іншій частині, в
задоволенні скарги відмовлено. У
зв'язку з частковим скасуванням
вказаного податкового
повідомлення-рішення, відповідачем
було винесено нове податкове
повідомлення-рішення від 22.04.2014 року
№ про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 3103580 грн., в тому числі 2
482 864,00 грн. - за основним платежем, 620716,00
грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями.

Не погоджуючись із таким рішенням в
частині, щодо відмови в задоволенні
вимог, позивачем подано повторну
скаргу до Міністерства доходів і
зборів України, рішенням якого від
12.06.2014 року № 1037616/99-99-10-02-15, оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
залишено без змін з урахуванням
рішення Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від
18.04.2014 року, а скаргу ТОВ
"Коростишівземінвест" - без
задоволення.

Аналізуючи спірні правовідносини,
колегія суддів вказує на наступне.

Зі справи вбачається, що між ТОВ
"Коростишівземінвест" та ТОВ "Апелла
Консалт" було укладено договір на
абонентську юридичну допомогу № 1/ПРО
від 01.03.2010 року зі змінами згідно
додаткових угод.

На підставі договору про абонентську
юридичну допомогу №1/ПРО від 01.03.2010 року
ТОВ "Апелла Консалт" надавала ТОВ
"Коростишівземінвест" юридичні
послуги, що полягали в:

- перевірці ряду контрагентів позивача
на предмет їх можливого перебування в
стані банкрутства, припинення
діяльності, ознак фіктивності, а також
підготовці ряду господарських
договорів з зазначеними контрагентами;

- наданні консультацій щодо поведінки
посадових осіб ТОВ
"Коростишівземінвест" та порядку при
проведенні перевірок товариства
контролюючими органами;

- правовому аналізі актів перевірок
клієнта контролюючими органами та
підготовці по ним правової позиції
клієнта, зокрема, оформлення на акт
перевірки № 103/01-13/ від 07.09.2012 р.
Коростишівської ОДПІ та участь у
подальшому вирішенні даного спору.

Потреба в укладанні такої угоди
обумовлена відсутністю у перевірений
період на підприємстві посади юриста,
що підтверджується відомостями з
штатного розпису..

З метою виконання умов договору,
зокрема, надання консультацій з
дотримання вимог чинного
законодавства у сфері сільського
господарства, працівники ТОВ "Апелла
Консалт" направлялись у відрядження до
місця знаходження позивача.

На підтвердження виконання договору
№1/ПРО від 01.03.2010 року ТОВ "Апелла
Консалт" виписувались податкові
накладні на загальну суму 56488,04 грн. (том
І а.с.190-210). Також сторонами було
складено та підписано акти
здачі-приймання робіт (надання послуг)
(том І а.с. 149-169).

Статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16 липня 1999 року
№ 996-ХІV визначено, що господарська
операція - дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Згідно ч.1, 2 ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16 липня 1999 року
№ 996-ХІV передбачено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
24.05.1995 року № 88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995
року за №168/704 (далі - Положення №88),
первинні документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції (у
натуральному та/або вартісному виразі),
посади і прізвища осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

На підтвердження правомірності
формування позивачем податкового
кредиту по операціях з отримання
юридичних послуг від ТОВ "Апелла
Консалт" за договором на абонентську
юридичну допомогу від 01.03.2010 року №
1/ПРО позивачем надано необхідні
документи, оформлені відповідно до
вимог, встановлених ст.9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" та п.2.4 Положення
№88, а саме: документи, що підтверджують
факт отримання послуг від ТОВ "Апелла
Консалт" та документи, що підтверджують
зв'язок понесених витрат з
господарською діяльністю платника
податку.

Вказане свідчить про фактичне надання
абонентської юридичної допомоги TOB
"Апелла Консалт", такі послуги оплачені
та використані у власній господарській
діяльності підприємства.

На підставі оформлених ТОВ "Апелла
Консалт" податкових накладних по
зазначених вище господарських
операціях позивач відніс до
податкового кредиту відповідних
звітних періодів податок на додану
вартість, сплачений в ціні товару.

В силу п.198.2 ст.198 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі по
тексту - ПК України), датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст.198 ПК України
передбачено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг (у разі
здійснення контрольованих операцій -
не вище рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу)
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Пунктом .201.10 ст.201 ПК України
встановлено, що підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту, є
податкова накладна, що видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну
після реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Згідно п.198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу. У разі коли на момент
перевірки платника податку
контролюючим органом суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Факт отримання послуг по абонентській
юридичній допомозі від ТОВ "Апелла
Консалт", їх оплати, факт сплати
позивачем податку на додану вартість в
ціні послуг та факт використання
позивачем зазначених послуг у
господарській діяльності підтверджені
матеріалами справи.

Стосовно порушень п. 199.1,п.199.2, п. 199.3 ст.199
Податкового кодексу України від
02.12.2010р. № 2755-УІ (зі змінами та
доповненням) слід зазначити наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач здійснює як оподатковувані,
так і неоподатковувані операції з
постачання готової продукції.

Відповідно до п. 15 підрозділу 2 розділу
ХХ ПК України тимчасово до 1 січня 2014
року від оподаткування податком на
додану вартість звільняються операції
з постачання на митній території
України зернових культур товарних
позицій 1001 - 1008 згідно з УКТ ЗЕД та
технічних культур товарних позицій 1205
і 1206 згідно з УКТ ЗЕД, крім першого
постачання таких зернових та технічних
культур сільськогосподарськими
підприємствами - виробниками та
підприємствами, які безпосередньо
придбали такі зернові та технічні
культури у сільськогосподарських
підприємств - виробників, а також крім
постачання таких зернових та технічних
культур Аграрним фондом у разі їх
придбання з податком на додану
вартість.

Операції з вивезення в митному режимі
експорту зернових та технічних
культур, зазначені в абзаці першому
цього пункту, звільняються від
оподаткування податком на додану
вартість.

Згідно п. 198.5 ст. 198 ПК України, платник
податку зобов'язаний нарахувати
податкові зобов'язання виходячи з бази
оподаткування, визначеної відповідно
до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за
товарами/послугами, необоротними
активами, під час придбання або
виготовлення яких суми податку були
включені до складу податкового
кредиту, у разі якщо такі
товари/послуги, необоротні активи
починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об'єктом
оподаткування (крім випадків
проведення операцій, передбачених
підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196
цього Кодексу);

б) в операціях, звільнених від
оподаткування відповідно до цього
Кодексу, міжнародних договорів (угод)
(крім випадків проведення операцій,
передбачених підпунктом 197.1.28 пункту
197.1 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються
платником податку в межах балансу
платника податку, у тому числі передача
для невиробничого використання,
переведення виробничих необоротних
активів до складу невиробничих
необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською
діяльністю платника податку.

Встановлено, що на виконання даної
норми, по операціях, які в силу вимог п.
15 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України
звільнені від оподаткування ПДВ,
позивачем нараховані податкові
зобов'язання та виписані відповідні
податкові накладні на умовне
постачання на загальну суму 25540223,24 грн.,
в тому числі ПДВ - 4256703,89 грн. (том ІІ
а.с.238-247).

Згідно з п. 199.1 ПК України, у разі якщо
придбані та/або виготовлені
товари/послуги, необоротні активи
частково використовуються в
оподатковуваних операціях, а частково -
ні, до сум податку, які платник має
право віднести до податкового кредиту,
включається та частка сплаченого
(нарахованого) податку під час їх
придбання або виготовлення, яка
відповідає частці використання таких
товарів/послуг, необоротних активів в
оподатковуваних операціях.

Якщо товари/послуги, основні виробничі
засоби почали використовуватися в
неоподатковуваних операціях частково,
а частково продовжують
використовуватися в оподатковуваних
операціях, то в такому випадку у
звітному періоді, в якому почалося їх
використання в оподатковуваних та
неоподатковуваних операціях,
відповідно до пункту 199.1 статті 199
розділу V Кодексу здійснюється
часткове виключення суми податку на
додану вартість зі складу податкового
кредиту пропорційно частці їх
використання в таких
неоподатковуваних операціях з
подальшим проведенням перерахунку за
правилами, встановленими пунктом 199.4
статті 199 розділу V ПК України.

У раз,і якщо платник придбає
товари/послуги чи необоротні активи,
які призначені для використання як в
оподатковуваних, так і в
неоподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності такого
суб'єкта господарювання, у періоді їх
придбання відразу ж здійснюється
пропорційний розподіл сум податку
відповідно до частки використання,
визначеної в порядку, встановленому
пунктами 199.2 - 199.3 статті 199 розділу V ПК
України, і з подальшим проведенням
перерахунку за правилами,
встановленими пунктом 199.4 статті 199
розділу V ПК України.

Пунктом 199.5 статті 199 розділу V ПК
України встановлено, що частка
використання сплаченого (нарахованого)
податку за придбаними, (ввезеними)
товарами/послугами між
оподатковуваними та
неоподатковуваними операціями,
визначена з урахуванням норм пунктів
199.2 - 199.4 статті 199 цього Кодексу,
застосовується для проведення
коригування сум податку, які
відносяться до податкового кредиту за
операціями, зазначеними в пункті 199.1
статті 199 цього Кодексу.

Порядок визначення такої частки
регулюється пунктами 199.2 - 199.3 статті 199
розділу V Кодексу.

Пунктом 199.2 статті 199 розділу V ПК
України визначено, що частка
використання сплаченого (нарахованого)
податку за придбаними (ввезеними)
товарами (послугами) між
оподатковуваними та
неоподатковуваними операціями
визначається у відсотках як відношення
обсягів з постачання оподатковуваних
операцій (без урахування сум податку)
за попередній календарний рік до
сукупних обсягів постачання
оподатковуваних та неоподатковуваних
операцій (без урахування сум податку)
за цей самий попередній календарний
рік. Визначена у процентах величина
застосовується протягом поточного
календарного року.

За правилами, встановленими пунктом 199.3
статті 199 розділу V ПК України, платники
податку, у яких протягом попереднього
календарного року були відсутні
неоподатковувані операції, а такі
неоподатковувані операції почали
здійснюватися у звітному періоді, а
також новостворені платники податку
проводять у поточному календарному
році розрахунок частки використання
придбаних товарів/ послуг між
оподатковуваними та
неоподатковуваними операціями на
підставі розрахунку, визначеного за
фактичними даними обсягів з постачання
оподатковуваних та неоподатковуваних
операцій першого звітного податкового
періоду, в якому задекларовано такі
операції.

У цьому випадку розрахунок частки
використання сплаченого (нарахованого)
податку за придбаними (ввезеними)
товарами (послугами) між
оподатковуваними та
неоподатковуваними операціями
подається до органу державної
податкової служби одночасно з
податковою декларацією звітного
податкового періоду, в якому
задекларовані такі оподатковувані та
неоподатковувані операції.

Згідно з пунктом 199.4 статті 199 розділу V
ПК України платник податку за
підсумками календарного року здійснює
перерахунок частки використання
товарів/послуг в оподатковуваних
операціях виходячи з фактичних обсягів
проведених протягом року
оподатковуваних та неоподатковуваних
операцій. У разі зняття з обліку
платника податку, у тому числі за
рішенням суду, перерахунок частки
здійснюється виходячи з фактичних
обсягів оподатковуваних та
неоподатковуваних операцій,
проведених з початку поточного року до
дата зняття з обліку.

Позивач у період з 01.04.2012 по 31.12.2012 року
на виконання ст. 199 ПК України
здійснював розподіл сум податку на
додану вартість по товарам/послугам,
необоротним активам, які частково
використовуються в оподатковуваних
операціях, а частково - ні, відповідно
до частки, визначеної в квітні 2012 року.

Як вбачається з податкової декларації
позивача за грудень 2012 року, сума
придбання товарів/послуг, необоротних
активів, які частково використовуються
в оподаткованих операціях, а частково
ні, склала 222192,00 грн. (рядок 15 податкових
декларацій колонка А).

Правомірність віднесення до рядка 15
Податкових декларацій конкретних
операцій з придбання товарів (послуг) в
акті перевірки відповідачем не
спростовується.

Перші неоподатковувані операції у 2012
році позивач здійснив у квітні.
Розрахована частка використання
товарів/послуг в оподатковуваних
операціях склала 45,86% (розрахунок
відображено в таблиці 1 додатка 7
декларації за квітень 2012 року) (том ІІ
а.с.19).

За підсумками 2012 року перерахована
частка використання товарів/послуг в
оподатковуваних операціях склала 72,08%
(розрахунок відображено у таблиці 2
додатка 7 декларації за грудень 2012
року), а результати коригування
податкового кредиту у зв'язку з
перерахунком частки використання
(значення колонки 10) було відображено у
рядку 16.4 декларації за грудень 2012 року
(том ІІ а.с.193-207). Сума податкового
кредиту, яка підлягає пропорційному
розподілу склала 44 438,00 грн.

Відповідно до п.6 Порядку ведення
реєстру виданих та отриманих
податкових накладних, затвердженого
наказом Державної податкової служби
України № 1002 від 24.12.2010р.,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 29.12.2010 р. за № 1402/18697, у
реєстрі окремо обліковуються операції:

з постачання товарів/послуг, які
оподатковуються податком на додану
вартість за ставкою 20 відсотків чи 0
відсотків, звільнених від
оподаткування, та тих, що не є об'єктом
оподаткування;

з придбання товарів/послуг з метою
використання у господарській
діяльності платника для здійснення
операцій, які оподатковуються податком
на додану вартість за ставкою 20
відсотків чи 0 відсотків, звільнених
від оподаткування, та тих, що не є
об'єктом оподаткування, а також тих, які
не призначаються для використання у
господарській діяльності цього
платника податку.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема з реєстрів виданих та
отриманих податкових накладних за
податковий період квітень-грудень 2012
року (том ІІІ а.с. 43-208), позивачем
ведеться окремий облік з постачання
товарів/послуг, які оподатковуються
податком на додану вартість за ставкою
20 відсотків чи 0 відсотків, звільнених
від оподаткування, та тих, що не є
об'єктом оподаткування, а також таких,
які частково використовуються в
оподатковуваних і неоподатковуваних
операціях. Зведені результати такого
обліку відображено в податкових
деклараціях позивача відповідно по
рядках 10.1, 11.2 і 15.1.

Крім того, згідно внутрішнього Наказу
ТОВ "Коростишівземінвест" від 01 січня
2011 року "Щодо бухгалтерського обліку
ПДВ" (том ІІІ а.с.40-42), який введено на
виконання вимог п.201.14 ст.201 Податкового
кодексу України, позивачем ведеться
окремий облік товарів/послуг за
призначенням їх використання по трьох
групах: 1 група - виключно в
оподатковуваних операціях з
постачання та/або вивезення за межі
митної території України; 2-га група -
виключно в неоподатковуваних
операціях з постачання та/або
вивезення за межі митної території
України; 3-група - частково в
оподатковуваних та неоподатковуваних
операціях з постачання та/або
вивезення за межі митної території
України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
позивачем вівся окремий облік
придбаних товарів/послуг, які
підлягають оподаткуванню, а також тих,
що не є об'єктами оподаткування та
звільнені від оподаткування,
відповідно, позивачем правомірно
відображено податковий кредит в
податкових деклараціях з податку на
додану вартість.

Щодо заниження податкових зобов'язань
на загальну суму 67381,00 грн., в тому числі
за липень 2012 року в сумі 67381,00 грн.,
відповідач вказує, що згідно наданих до
перевірки регістрів бухгалтерського
обліку: журналу "Головна книга" за 2012
рік, оборотно-сальдових відомостей за 9
місяців 2013 року, оборотних відомостей
по рахунках 361 "Розрахунки з покупцями",
70 "Дохід від реалізації власної
продукції", 71 "Дохід від іншої
реалізації", 301 "Каса", 311 "Розрахунковий
рахунок", 643 "Податкові зобов'язання",
податкові зобов'язання ТОВ
"Коростишівземінвест" по податку на
додану вартість за липень 2012 року
складають 2544883 грн. Податковий орган
вважає, що дані бухгалтерського обліку,
на яких базується складання податкової
звітності, не відповідають показникам,
задекларованим ТОВ
"Коростишівземінвест" у податковій
декларації по податку на додану
вартість за липень 2012 року, що призвело
до заниження податкових зобов'язань за
період з 01.01.2012 року по 30.09.2013 року
загальну суму 67381 грн., в тому числі по
періодах: липень 2012 року в сумі 67381 грн.

Фактично згідно відомостями
оборотно-сальдової відомості позивача
по рахунку 643 за липень 2012 року
податкові зобов'язання складають 2544 883
грн., в тому числі, по субконто 6432 - 2 477 502
грн.; по субконто 6435 - 67 380 грн. (том ІІІ
а.с.209-210).

Сума податкових зобов'язань згідно
податкової декларації з податку на
додану вартість за липень 2012 року
складає 2477502 грн., що відповідає
оборотам по субконто 6432.

Сума податкових зобов'язань згідно
уточнюючих розрахунків податкових
зобов'язань, поданих позивачем в липні
2012 року за червень і серпень 2011 року
складає 67380 грн., що відповідає оборотам
по субконто 6435.

Отже, має місце відповідність даних
бухгалтерського обліку податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість по рахунку 643 (субконто 6432 і
субконто 6435) даним фактично
задекларованих позивачем податкових
зобов'язань (декларація за липень 2012
року; уточнюючий розрахунок за червень
2011 року; уточнюючий розрахунок за
серпень 2011 року).

Стосовно податкового
повідомлення-рішення № від 11.02.2014
року про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб у сумі 33465,05 грн.
(незастосування коефіцієнту до доходів
фізичних осіб, що виплачуються у
будь-який негрошовій формі), в акті
перевірки відповідач зазначає, що
позивачем застосовано коефіцієнт 1,176471
до суми виплаченого доходу вже за
мінусом 15% податку на доходи фізичних
осіб.

За результатами перевірки ТОВ
"Коростишівземінвест" донараховано
33465,04 грн. податку на доходи фізичних
осіб, в тому числі за 2012 рік - 16 002,25 грн.;
та з 01.01.2013 по 30.09.2013 року - 17 462,79 грн.
Розрахунок податку проведено згідно
Реєстру актів передачі с/г продукції,
що наведено у Додатку №2 до Довідки (як
складової до акта перевірки) від 24.01.2014
року № 1/01-14/17/35904775.

Разом з тим, згідно п.164.5 ст.164
Податкового кодексу України під час
нарахування (надання) доходів у
будь-якій негрошовій формі базою
оподаткування є вартість такого
доходу, розрахована за звичайними
цінами, правила визначення яких
встановлені згідно з цим Кодексом,
помножена на коефіцієнт, який
обчислюється за такою формулою: К = 100 :
(100 - Сп), де К - коефіцієнт; Сп - ставка
податку, встановлена для таких доходів
на момент їх нарахування.

Згідно Реєстру актів передачі с/г
продукції, база оподаткування за
даними позивача становить 1074596,93 грн.,
база оподаткування за даними
відповідача становить 1264232,12 грн.

Однак, як вбачається з наданої
позивачем оборотно-сальдової
відомості по рахунку 361 "Розрахунки з
вітчизняними споживачами" по
контрагенту "Кінцевий споживач" та
згідно наданих регістрів,
підтверджується фактична видача
запасів с/г продукції фізичним особам
на загальну суму 1074596,93 грн. з
урахуванням ПДВ (том IV а.с.38-52).

Отже, враховуючи що відповідачем не
надано обґрунтування бази
оподаткування в сумі 1264232,12 грн., вірним
є висновок суду першої інстанції про
безпідставність висновку податкового
органу щодо неправильності визначення
податкової бази.

Щодо порушення п.п. 14.1.180, п.14.1. ст.11, ст.18,
п. 164.5., ст.164 п. 168.1.1 ПК України, в акті
відповідач зазначає, що перевіркою
встановлено укладення договорів
оренди з фізичними особами, які не були
включені до розрахунків фіксованого
сільськогосподарського податку, через
що занижено податкові зобов'язання з
ФСП на загальну суму 176,94 грн.

Згідно п. 302.1. ст. 302 ПК України, об'єктом
оподаткування податком для
сільськогосподарських
товаровиробників є площа
сільськогосподарських угідь (ріллі,
сіножатей, пасовищ і багаторічних
насаджень) та/або земель водного фонду
(внутрішніх водойм, озер, ставків,
водосховищ), що перебуває у власності
сільськогосподарського
товаровиробника або надана йому у
користування, у тому числі на умовах
оренди.

Судом встановлено, що позивач
користується земельними ділянками
сільськогосподарського призначення на
підставі зареєстрованих договорів
оренди землі.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
оренду землі" право оренди земельної
ділянки підлягає державній реєстрації
відповідно до закону.

Згідно ст. 7 Закону України "Про оренду
землі" орендар має право приступати до
використання земельної ділянки в
строки, встановлені договором оренди
землі, зареєстрованим в установленому
законом порядку.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу
України, право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Тому сільськогосподарський
товаровиробник повинен здійснювати
нарахування та сплату фіксованого
сільськогосподарського податку тільки
після реєстрації відповідного права
оренди або при фактичному використанню
земельної ділянки.

Відповідачем при розрахунку суми
фіксованого сільськогосподарського
податку донараховано розбіжність у
сумі 176,94 грн. за період часу від моменту
підписання до моменту реєстрації
відповідних договорів, якими позивач
не мав права користуватися до моменту
державної реєстрації договорів оренди.

Відтак, колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про
задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
рішення, яке постановлено з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Коростишівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "28" серпня
2014 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
А.Ю.Бучик

судді: (підпис)
Г.І. Майор

(підпис)
Є.В.Одемчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ А.Ю.Бучик

Повний текст cудового рішення
виготовлено "28" жовтня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:

1- в справу:

2 - позивачу: Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Коростишівземінвест"
вул.Чапаєва,1,м.Білопілля,Білопільський
район, Сумська область,41800

3- відповідачу: Коростишівська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області
вул.Шевченка,1,м.Коростишів,Житомирська
область,12501

- ,