Справа № 807/2206/14
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 жовтня 2014 рокум. Ужгород№ 807/2206/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Іванчулинця Д.В.,

за участю секретаря судового засідання
- Гринюка І.В.,

за участю сторін та осіб, які беруть
участь у розгляді справи:

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

відповідача - Секерні Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань в
приміщенні Закарпатського окружного
адміністративного суду
адміністративну справу за позовною
заявою ОСОБА_2 до Міського відділу
державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Закарпатської
області в особі головного державного
виконавця Секерні Євгенія
Миколайовича про визнання
протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_2 звернувся в
Закарпатський окружний
адміністративний суд з позовною заявою
до Міського відділу Державної
виконавчої служби Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
Закарпатської області в особі
головного державного виконавця
Секерні Євгена Миколайовича, якою
просить: визнати протиправною та
скасувати постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору від 12.06.2014
року ВП № 43532247.

У судовому засіданні позивач та його
представник підтримали заявлені
позовні вимоги з мотивів наведених у
позовній заяві та просили суд
задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні
заперечив проти заявлених позовних
вимог повністю та просив суд відмовити
позивачу в задоволенні позову
повністю.

Заслухавши пояснення позивача,
представника позивача, відповідача,
дослідивши подані документи та
матеріали справи, повно і всебічно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд приходить наступного
висновку.

Судом встановлено, що 04 червня 2014 року
головним державним виконавцем
Секернею Євгенієм Миколайовичем було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження на основі
виконавчого листа за № 712/225/2012 виданого
14 травня 2014 року Ужгородським
міськрайонним судом Закарпатської
області (а.с.9). Виконавчим листом за №
712/225/2012 було передбачено стягнути з
боржника - ОСОБА_2 на користь стягувача -
ОСОБА_5 кошти за спричинену матеріальну
шкоду у розмірі 27 023,71 грн. та кошти за
моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн.

У відповідності до вищенаведеної
постанови про відкриття виконавчого
провадження боржнику, тобто позивачу
було надано строк для самостійного
виконання рішення суду, а саме: до 11
червня 2014 року та у разі невиконання
рішення в наданий для самостійного
виконання строк постановлено виконати
його в примусовому порядку зі
стягненням з боржника виконавчого
збору та витрат, пов'язаних з
провадженням виконавчих дій.

Судом встановлено, що 04 червня 2014 року
за № 12-659/14 відповідач надіслав на
адресу позивача копію постанови про
відкриття виконавчого провадження, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи супровідним листом (а.с.8).

Згідно вимог частини 1 статті 31 Закону
України "Про виконавче провадження"
передбачено, що копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження (далі -
документи виконавчого провадження), що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

13 червня 2014 року рекомендований лист №
111 від 06.06.2014 року з копією
постанови про відкриття виконавчого
провадження було вручено позивачеві
особисто, що підтверджується наявною в
матеріалах справи довідкою від 13.06.2014
року, виданою заступником відділу
поштового зв'язку Ужгород поштамт
Хоміцькою В.Є. (а.с.10)

Матеріалами справи встановлено, що 13
червня 2014 року позивачем здійснено
оплату згідно виконавчого листа №
712/225/2012 виданого 14.05.2014 року, що
підтверджується квитанцією 24434.272.5
(а.с.11).

12 червня 2014 року відповідачем прийнято
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору в розмірі 2802,37 грн. та
направлено її на адресу позивача, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи супровідним листом за № 12-659/14
від 12.06.2014 року (а.с.13).

Дану постанову позивач отримав 16
червня 2014 року, про що здійснив
відмітку на супровідному листі (а.с.12).

У відповідності до частини 1 статті 28
Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено, що у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Не погоджуючись із рішенням державного
виконавця позивачем подано скаргу на
його дії щодо винесення постанови до
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області (а.с.14-16).

19 червня 2014 року Ухвалою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області відмовлено позивачеві у
відкритті провадження за скаргою,
оскільки даний спір підсудний
Закарпатському окружному
адміністративному суду (а.с.17-19).

Статтею 6 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено, гарантії
прав фізичних і юридичних осіб у
виконавчому провадженні.

Зокрема, частиною 1 статті 6
вищезазначеного закону, передбачено,
що державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

У відповідності до частини 3 статті 6
Закону України "Про виконавче
провадження", рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця
можуть бути оскаржені в порядку,
встановленому цим Законом.

Слід зазначити, що відповідачем, у
відповідності до вимог частини 1 статті
11 вищенаведеного закону, зобов'язаний
був вжити всіх передбачених законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Однак, відповідачем при винесенні
постанови про стягнення виконавчого
збору не враховано того факту, що
позивач, отримавши постанову про
відкриття виконавчого провадження з
вимогою самостійно виконати рішення
суду, не мав можливості оплатити
зазначену у виконавчому листі та
постанові про відкриття виконавчого
провадження суму коштів до 11 червня 2014
року, оскільки довідкою Ужгород
поштамту підтверджується факт
отримання позивачем постанови лише 13
червня 2014 року.

Слід також зазначити, що державний
виконавець направив постанову про
відкриття виконавчого провадження
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення, однак оскільки позивач
отримав листи лише 13 червня 2014 року,
державний виконавець не мав
підтвердження того, що позивач
повідомлений про відкриття
виконавчого провадження станом на 12
червня 2014 року при винесення ним
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору, чим самим порушив
права та інтереси позивача.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
висновку, що адміністративний позов
підтверджений належним та допустимими
доказами і підлягає до задоволення у
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Міського відділу державної виконавчої
служби Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Закарпатської
області в особі головного державного
виконавця Секерні Євгенія
Миколайовича про визнання
протиправними та скасування рішення -
задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору від 12.06.2014 року ВП №
43532247.

Стягнути з Державного (місцевого)
бюджету України на користь ОСОБА_2
судові витрати по сплаті судового
збору у розмірі 255 (двісті п'ятдесят
п'ять) гривень 78 (сімдесят вісім)
копійок.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст.254 КАС
України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

СуддяД.В. Іванчулинець