Справа № 2а-1201/11
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року Справа № 9104/9153/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Червонограді Львівської області на
постанову Червоноградського міського
суду Львівської області від 23 вересня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Червонограді Львівської області про
визнання протиправними дій та
зобов'язання здійснити перерахунок
державної та додаткової пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 18.07.2011 року звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м. Червонограді Львівської
області в якому просила визнати
протиправними дії відповідача,
зобов'язати останнього здійснити
перерахунок державної та додаткової
пенсії, як інваліду ІІІ групи з 15.01.2011
року відповідно до ст. ст. 50, 54, Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з розміру державної пенсії в
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком та
забезпечити відповідні виплати, з
врахуванням виплачених сум, на весь час
виплати пенсії по інвалідності
внаслідок захворювання пов'язаного з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС.

Постановою Червоноградського міського
суду Львівської області від 23 вересня
2011 року, адміністративний позов
задоволено, визнано неправомірними дії
управління Пенсійного фонду України в
м. Червонограді Львівської області,
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплату позивачу з
15.01.2011 року по 22.07.2011 року пенсії по
інвалідності у розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
урахуванням раніше виплачених сум.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в м.
Червонограді Львівської області
оскаржило його в апеляційному порядку.

В доповненні до апеляційної скарги
зазначає, що ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що пенсії по інвалідності,
що настала внаслідок каліцтва чи
захворювання внаслідок Чорнобильської
катастрофи можуть призначатися за
бажанням громадянина із заробітку,
одержаного в зоні відчуження у 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно із законодавством. Обчислення і
призначення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання внаслідок Чорнобильської
катастрофи із заробітку за межами зони
відчуження провадиться на загальних
підставах відповідно до ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28 грудня 2007 року, внесено зміни до
ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Проте рішенням
Конституційного Суду України №10-рп/2008
від 22.05.2008 року ст. ст. 50, 54 вказаного
Закону визнано такими, що не відповідає
Конституції України. Положення ст. ст.
50, 54, Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» втратили чинність з дня
ухвалення Конституційними судом
Рішення, тобто з 22.05.2008 року. Проте,
рішення про відновлення ст. ст. 50, 54,
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в редакції, чинній до
внесення змін до неї Верховною Радою
України не приймалося.

Також апелянт зазначає, що з метою
збереження рівня соціального захисту
окремих громадян 28.05.2008 року за № 530
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян».
Згідно п.п 2 п. 6 даної Постанови
встановлено, що у всіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижче для
учасників ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС у 1986 році по ІІІ групі
інвалідності - 870 грн. Відповідно до п.п.
1 п. 4 Постанови щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, для
осіб, що належить до категорії 1
інвалідам ІІІ групи виплачується у
розмірі - 15% від прожиткового мінімуму.

Виходячи із вище наведеного просить
скасувати постанову суду першої
інстанції, якою у задоволені позову
відмовити повністю.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, є інвалідом ІІІ групи,
внаслідок захворювання пов'язаного з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС і перебуває на обліку
управління Пенсійного фонду України в
м. Червонограді Львівської області.

Розглядаючи спір суд першої інстанції
вірно зазначив, що в ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(в редакції Закону від 01.07.1992, зі змінами
внесеними згідно із Законами від 06.06.1996
року, 25.03.1999 року, від 11.07.2001 року, яка
існувала до вступу в силу Закону
України «Про державний бюджет України
на 2008 рік» від 28.12.2007 року, яким було
змінено редакцію) передбачено, що
особам віднесеним до категорії 1
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: інвалідам І групи - 100%
мінімальної пенсії за віком, інвалідам
ІІ групи - 75% мінімальної пенсії за
віком, інвалідам ІІІ групи,
дітям-інвалідам, а також хворим
внаслідок Чорнобильської катастрофи
на променеву хворобу - 50% мінімальної
пенсії за віком. Рішенням
Конституційного Суду України №10-рп/2008
від 22 травня 2008 року положення п. 28
розділу 2 «Внесення змін до деяких
законодавчих актів України, Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» щодо
внесення змін до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», визнані
неконституційними.

Також, суд першої інстанції правильно
вказав, що згідно ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи можуть
призначатися за бажанням громадянина
із заробітку, одержаного за роботу в
зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі
відшкодування фактичних збитків, який
визначається згідно законодавства. У
всіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не може бути нижчими: по І групі
інвалідності - 10 мінімальних пенсій за
віком, по ІІ групі інвалідності - 8
мінімальних пенсій за віком, по ІІІ
групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком, дітям інвалідам - 3
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно ст. 67 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» конкретні
розміри всіх доплат, пенсій і
компенсацій підвищуються Кабінетом
Міністрів України відповідно до зміни
індексу вартості життя і зростання
мінімальної заробітної плати.
Відповідно ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється в
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність
визначеного законом.

Суд першої інстанції вірно зазначав, що
згідно ч. 4 ст. 9 КАС України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному правовому акту,
суд застосовує акт, який має вищу
юридичну силу.

Суд першої інстанції підставно не взяв
до уваги, посилання відповідача про
застосування до спірних правовідносин
постанов Кабінету Міністрів України
«Про підвищення розмірів пенсій та
інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування
яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету» від 03.01.2012 року,
«Про деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян» від 16.07.2008
року та 28.05.2008 року, оскільки положення
даних постанов звужують обсяг
встановлених Законом України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» прав осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року N
3491-VI, Прикінцеві положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік. На
виконання вимог цього Закону Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
від 6 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

Відтак, суд першої інстанції, дійшов
правильного висновку, що ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» підлягають застосуванню
до набрання чинності зазначеною
постановою Кабінету Міністрів України,
тобто по 22 липня 2011 року включно.

Однак, розглядаючи спір, суд першої
інстанції не застосував вимоги ч. 2 ст. 99
КАС України згідно якої для звернення
до адміністративного суду за захистом
прав, свобод чи інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який обчисляється з дня коли особа
дізналась або повинна була дізнатись
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів, а згідно ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Враховуючи вище викладене, приймаючи
до уваги дату звернення позивача до
суду із розглядуваним позовом (18.07.2011
року), відсутність поважних причин для
поновлення строку, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги в частині з 15.01.2010 року
по 17.01.2011 року включно слід залишити без
розгляду.

Стосовно решти позовних вимог, то
колегія суддів вважає, що такі
підлягають задоволенню за період з
18.01.2010 року по 22.07.2011 року включно.

З урахуванням вище наведеного колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги являються суттєвими і складають
підстави для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм процесуального права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, а також має місце
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст. 160, ст.197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст.
202, ст. 203, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України,
суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Червонограді Львівської області
задовольнити частково, скасувати
постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 23 вересня 2011 року у справі
№ 2а-1201/11.

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в м. Червонограді
Львівської області щодо невиплати
ОСОБА_1 як особі, віднесеній до
категорії 1, інваліду ІІІ групи
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
основної пенсії в розмірі не менше 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком згідно ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Червонограді
Львівської області нарахувати та
виплатити ОСОБА_1, як особі, віднесеній
до категорії 1, інваліду ІІІ групи
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
основної пенсії в розмірі не менше 6
мінімальних пенсій та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 50% мінімальної пенсії за віком
згідно ст. ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період 18
січня 2011 року по 22 липня 2011 року
включно, з врахуванням ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
виплачених сум.

Позовні вимоги за період з 15.01.2011 року
по 17.01.2011 року включно залишити без
розгляду.

В задоволені решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин