Справа № 810/5616/14
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 року 810/5616/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Брагіна О.Є.;

при секретарі судового засідання-
Сакевич Ж.В.;

за участю представника позивача
-ОСОБА_1 (довіреність №1020054 від 26.03.2014 р.);

представника відповідача та
відповідачки- Кулінської С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу:

за позовом публічного
акціонерного товариства "Креді
Агріколь Банк

до відділу державної
виконавчої служби Володарського
районного управління юстиції у
Київській області, державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Володарського
районного управління юстиції
Кулінської Світлани Анатоліївни

третя особа - ОСОБА_4

про визнання неправомірними дій,
скасування постанови та зобов'язання
вчинити дії,

в с т
а н о в и в:

ПАТ « Креді Агріколь Банк» звернулось
до Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Володарського відділу державної
виконавчої служби районного
управління юстиції у Київській
області, державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Володарського районного управління
юстиції у Київській області Кулінської
С.А. про визнання дій неправомірними,
скасування постанови про повернення
виконавчого документа від 26.08.2014 р. ВП
№44503801 стягувачеві та зобов?язання
відкрити виконавче провадження по
виконанню напису нотаріуса №4203 від
11.08.14 р. з одночасним зобов?язанням його
належного виконання.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач вказує на безпідставність та
протиправність повернення виконавчого
напису нотаріуса №4203 без виконання та
обов?язок відповідачів звернути
стягнення на майно, що належить третій
особі -ОСОБА_4, як на предмет застави.

Представник позивача заявлені вимоги
підтримала, надала пояснення з
викладенням обставин аналогічно тим,
що містяться у позовній заяві та, з
наведених підстав, просила позов
задовольнити.

Представник відповідача Кулінська С.А.,
яка одночасно виступає відповідачкою
по даній справі, проти задоволення
позову заперечувала, окрім надання
заперечень у письмовій формі разом із
копіями виконавчого провадження
вказала, що відповідачі діяли у суворій
відповідності з нормами Законів
України «Про виконавче провадження» та
«Про мораторій на стягнення майна
громадян», тому вимоги позивача вважає
безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню

Третя особа ОСОБА_4 та її представник у
судове засідання не з?явилися, про дату
та місце розгляду справи, судом були
повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи, з
наданням їм відповідної правової
оцінки у сукупності із обставинами,
встановленими під час розгляду справи,
які мають юридичне значення для
прийняття рішення, суд дійшов висновку
про необхідність відмови у задоволенні
позовних вимог, з огляду на таке:

16.05.2008 р., між АТ
«Індустріально-експортний банк» та
ОСОБА_4 було укладено кредитний договір
№88/08-Ф, за яким остання отримала кредит
у розмірі 21 000 доларів США із сплатою 12,8
% річних з зазначенням дати погашення
кредиту не пізніше 15.05.2014 р. В порядку
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором, 16.05.2008 р., між АТ
«Індустріально-експортний банк» та
ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки,
відповідно до умов якого банку
передано в заставу нерухоме майно, а
саме квартиру АДРЕСА_2, житловою площею
16,8 кв. м, загальною площею 34,5 кв. м, що
належить ОСОБА_4 на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Володарської
районної державної нотаріальної
контори Київської області 28.12.2007р. за
реєстровим № 3349.

У зв?язку із неповерненням кредитних
коштів у встановлений договором
термін, 11.08.2014 р., приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу за заявою позивача було вчинено
виконавчий напис №4203 на договорі
іпотеки, яким звернуто стягнення на
предмет іпотеки- квартиру АДРЕСА_2 що
належить позивачці. 13.08.2014 р. позивач
направив виконавчий напис до
відповідача із заявою про відкриття
виконавчого провадження.

20.08.2014 р., до відповідача надійшов
вищевказаний виконавчий напис для
звернення стягнення на майно третьої
особи. 20.08.2014 р., боржниці був
направлений лист з викликом до ВДВС на
26.08.2014 р.

22.08.2014 р., до ВДВС надійшла відповідь на
запит з Реєстру прав на нерухоме майно
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об?єктів
нерухомого майна. Із наданих
відомостей слідує, що за ОСОБА_4
зареєстровано право власності на
помешкання-квартиру 14 в будинку 60 по
вул. Коцюбинського в смт. Володарка
Володарського району Київської
області та наявна іпотека на нерухоме
майно за адресою: АДРЕСА_1.

26.08.2014 р., боржниця- ОСОБА_4. надала
довідку про те, що її постійним
місцепроживанням є квартира АДРЕСА_2. В
цей же день державним виконавцем було
здійснено вихід за вказаною адресою та
встановлено, що ОСОБА_4 дійсно там
проживає, веде домашнє господарство,
сплачує комунальні послуги. Інших
доходів крім пенсії не має, не є
приватним підприємцем, про що було
складено відповідний акт.

Надаючи правової оцінки відносинам, що
склалися між сторонами суд зазначає
таке:

згідно із ст. 159 КАСУ рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги адміністративного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні. Під час ухвалення
рішення суд вирішує такі питання: 1) чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» протягом
дії цього Закону не може бути примусово
стягнуте (відчужене без згоди власника)
нерухоме житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України "Про заставу" та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України "Про іпотеку", якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що: таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно; загальна площа
такого нерухомого житлового майна
(об'єкта незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна) не
перевищує 140 кв. метрів для квартири та
250 кв. метрів для житлового будинку.

Як було встановлено судом, і це
підтверджується наявними у справі
доказами, об?єктом іпотеки за кредитним
договором №88/08-Ф з
АТ«Індустріально-експортним банком»
та ОСОБА_4 стала квартира АДРЕСА_2.
Вказана квартира є місцем постійного
проживання ОСОБА_4, що було встановлено
державним виконавцем під час
обстеження житла, згоди на звернення
стягнення на вказане майно третя особа
не давала.

Відмовляючи у задоволенні заявлених
позовних вимог суд виходить із того, що
позовні вимоги ПАТ «Креді Агріколь
Банк» про зобов?язання відповідача
звернути стягнення на предмет іпотеки
в рахунок задоволення вимог за
основним зобов'язанням не можуть бути
задоволені, оскільки квартира АДРЕСА_2,
що виступає як забезпечення
зобов'язань ОСОБА_4 за споживчим
кредитом, наданим в іноземній валюті
використовується як місце постійного
проживання останньої і загальна площа
квартири не перевищує 140 кв. м.

Якщо в процесі здійснення виконавчого
провадження встановлено, що стягненню
підлягає нерухоме житлове майно,
визначене в п.1 Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» державний
виконавець вирішує питання про
повернення виконавчого документа на
підставі п.9 ст.47 Закону України «Про
виконавче провадження».

Таким чином, дії відповідача
повністю узгоджуються з нормами
чинного законодавства, яким
врегульовано спірні правовідносини, а
отже суд не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог.

За змістом ч. 2 ст. 162 КАС України суд
може прийняти постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167, 254 КАС
України, суд

п о с т а н о
в и в:

У задоволенні адміністративного
позову,-відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Брагіна О.Є.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 24 жовтня 2014 р.