Справа № 824/1065/14-а
Суддя: Спіжавка Георгій Георгійович
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 жовтня 2014 р. м.
Чернівці справа №
824/1065/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Спіжавки Г.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Червоняк
У.С.,

від позивача - Кифлюк Р.В.,

від відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом управління Пенсійного фонду
України в м. Чернівцях до відкритого
акціонерного товариства "Чернівецький
емальзавод "Карпати" про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернівцях звернувся до
Чернівецького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
відкритого акціонерного товариства
"Чернівецький емальзавод "Карпати" про
стягнення заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій в
розмірі 589,77 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що ВАТ "Чернівецький
емальзавод "Карпати" має
заборгованість по платежах до
Пенсійного фонду, а саме: по
відшкодуванню витрат пов'язаних з
доставкою і виплатою пільгових пенсій
призначених на підставі п. "б" ст.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" колишньому працівнику
підприємства ОСОБА_2.

Борг підприємства перед Пенсійним
фондом України по відшкодуванню витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до п. "б" ст.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", з урахуванням поштового
збору, за період з 01.02.2014р. по 27.02.2014р.
складає 589,77 грн.

Відповідач надав до суду клопотання, де
повідомив, що позов не визнає та вважає
його безпідставним. Посилався на те, що
в процесі судового розгляду справи
№824/290/14-а, що перебуває в провадженні
Чернівецького окружного
адміністративного суду за позовом УПФУ
в м. Чернівцях до ВАТ "Чернівецький
емальзавод "Карпати" про стягнення
заборгованості по платежах до
Пенсійного фонду, а саме по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених на підставі п. "б" ст. 13 ЗУ
"Про пенсійне забезпечення", а саме
колишньому працівнику ОСОБА_2 було
встановлено, що останньому не
призначалась пільгова пенсія на
підставі п. "б" ст. 13 ЗУ "Про пенсійне
забезпечення".

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
посилаючись на обставини викладені в
позові.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча йому
належним чином повідомлено про дату,
час і місце судового розгляду. Заяви
про відкладення розгляду справи до
суду від відповідача не надходило.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, встановивши фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, проаналізувавши законодавство,
яке регулює спірні правовідносини, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що у відповідача
працював найманий працівник, якому
призначено пільгову пенсію відповідно
до п. "б" ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року N
1788-XII. Відповідно до розрахунку суми
боргу, за відповідачем за лютий 2014 року
рахується заборгованість на загальну
суму 589,77 грн.

Вказана заборгованість виникла на
підставі розрахунків фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до п.п. "б"-"з" ст.
13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" по пенсіонеру ОСОБА_2, які
направлялись відповідачу в січні 2014
року.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 р. №1058-ІV, який
розроблений відповідно до Конституції
України та Основ законодавства України
про обов'язкове державне пенсійне
страхування (далі - Закон №1058-ІV)
підприємства та організації з коштів
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій працівникам, зазначеним у ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.п.6.4 п.6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, яка
затверджена Постановою правління
Пенсійного фонду України від 19.12.03р.
№21-1 та зареєстрована в Міністерстві
юстиції України від 16.01.04р. №64/8663 (далі -
Інструкція) розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами доходів
органів Пенсійного фонду України
щорічно в повідомленнях про розрахунок
сум фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до ч. 2 розділу XV "Прикінцеві
положення" Закону № 1058-ІV (згідно з
додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Згідно із пунктом 6.1. Інструкції
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 розділу XV "Прикінцеві положення"
Закону №1058. Суми фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за період з дати призначення пенсії до
дати складання розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до ч.2 розділу XV "Прикінцеві
положення" Закону №1058, сплачуються
одночасно із сплатою фактичних витрат
на виплату і доставку пільгових пенсій
за перший поточний місяць.

Проте на день розгляду справи
заборгованість відповідачем не
погашена та складає 589,77 грн.

Зазначена сума не була сплачена
відповідачем самостійно у терміни
передбачені п.п.6.8 п.6 Інструкції, а тому
визначається як сума страхових
внесків, що своєчасно не сплачені
страхувальником у визначені
законодавством строки і вважається
простроченою заборгованістю зі сплати
страхових внесків (недоїмкою), що дає
право органу Пенсійного фонду
звернутися з позовом про стягнення
даної недоїмки до суду.

Згідно п.4 ч.3 ст.129 Конституції України
та ст.71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Заперечуючи проти позову відповідачем
не надано суду доказів, які б
спростовували доводи позивача, або
свідчили б про погашення вказаної суми.

Розглянувши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини в
справі, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, дослідивши та оцінивши надані
докази в сукупності, проаналізувавши
законодавство, яке регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз,
відповідно до положень ст. 94 КАС
України, судові витрати (судовий збір)
стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Стягнути з відкритого акціонерного
товариства "Чернівецький емальзавод
"Карпати" на користь управління
Пенсійного фонду України в м. Чернівцях
заборгованість в сумі 589,77 грн.

Порядок і строки оскарження постанови
визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова складена
у повному обсязі 27 жовтня 2014 року.

Суддя
Г.Г.
Спіжавка