Справа № 825/2127/14
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/2127/14
Головуючий у 1-й інстанції: Клопот С.Л.
Суддя-доповідач: Романчук О.М
У Х В А Л А

Іменем України

21 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого:
Романчук О.М.,

Суддів:
Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

при секретарі
Артюхіній М.А.,

розглянувши в судовому засіданні в
м.Києві апеляційну скаргу виконуючого
обов'язки Чернігівського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 09 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом виконуючого обов'язки
Чернігівського прокурора з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері в інтересах держави в особі
Державної інспекції України з безпеки
на наземному транспорті від імені якої
Управління Укртрансінспекції у
Чернігівській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення
плати за проїзд, -

В С Т А Н О В И В :

Виконуючий обов'язки Чернігівського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері в
інтересах держави в особі Державної
інспекції України з безпеки на
наземному транспорті від імені якої
діє Управління Укртрансінспекції у
Чернігівській області звернувся до
суду з адміністративним позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та
просить стягнути з відповідача
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3
(кодНОМЕР_2) на користь Державного
бюджету України плату за проїзд
автомобільними дорогами загального
користування великоваговим
транспортним засобом у сумі 6258 грн. 18
коп. (шість тисяч двісті п'ятдесят вісім
грн. 18 коп.).

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду 09 липня 2014 року
у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, прокуратура подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального права,
та ухвалити нове рішення про
задоволення вимог позивача.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову
без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
11.01.2014 року на підставі направлення на
перевірку від 09.01.2014 року № 015330,
інспекторами Управління
Укртрансінспекції у Київській області,
проведено рейдову перевірку
дотримання відповідачем вимог
законодавства про автомобільний
транспорт.

За результатами перевірки
транспортного засобу марки Мерседес
Бенц 1840, номерний знак НОМЕР_1, який
належить ФОП ОСОБА_3, був складений акт
№ 003374 проведення перевірки додержання
вимог законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів та вантажів автомобільним
транспортом від 11.01.2014, яким
зафіксовано порушення вимог статті 48
Закону України «Про автомобільний
транспорт», а саме: надання послуг із
перевезення вантажу (макуха соєва ТТН
№ 535487 від 11.01.2014, відправник ТОВ
«Софітранс» с. Новоселівка, одержувач
ТОВ «Комплекс Агромарс» м. Бориспіль)
на договірних умовах із перевищенням
осьових навантажень та повної маси без
оформлення дозволу, який дає право на
рух автодорогами України. Водія з
вказаним актом було ознайомлено, від
дачі пояснень та підпису водій
відмовився.

Так, 11.01.2014 в ході зазначеної перевірки
проведено зважування даного
транспортного засобу та встановлено
його масу 46,05 т., про що складено довідку
результатів здійснення
габаритно-вагового контролю на
автомобільній дорозі М-01, Київ-Чернігів
км 58+100.

За результатами зважування Київським
обласним дорожнім управлінням
складено Акт № 149 про перевищення
транспортним засобом встановлених
обмежень загальної маси та (або)
осьових навантажень від 11.01.2014, згідно
якого повна допустима маса мала
становити 38 т., тоді як фактична вага
автомобіля становить 46.05 т.

До вищевказаного акту було зроблено
розрахунок № 149 від 11,01.2014 плати за
проїзд великовагових та (або)
великогабаритних транспортних засобів
автомобільними дорогами загального
користування, згідно якого нараховано
до сплати 393,60 євро за перевищення
нормативних параметрів.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів виходить з
наступного.

Колегією суддів встановлено, що
Управлінням Укртрансінспекції у
Київській області була нарахована
відповідачу ФОП ОСОБА_3 плата за проїзд
великовагових транспортних засобів
автомобільними дорогами загального
користування на загальну суму 393,60 євро
відповідно до розрахунку № 149 від
11.01.2014.

За не оформлення вантажу, який дає
право на рух автомобільного транспорту
дорогами України з перевищенням
вагових обмежень, на відповідача
накладено
адміністративно-господарські санкції
в сумі 1700 грн.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону
України «Про автомобільний транспорт»,
у разі перевезення вантажів з
перевищенням габаритних або вагових
обмежень обов'язковим документом
(окрім зазначених у ч.2 даної статті) є
дозвіл, який дає право на рух
автомобільними дорогами України,
виданий компетентними уповноваженими
органами, або документ про внесення
плати за проїзд великовагових
(великогабаритних) транспортних
засобів, якщо перевищення вагових або
габаритних обмежень над визначеними
законодавством становить менше семи
відсотків.

Отже, вказаною нормою права, окрім
визначених документів, передбачена
обов'язкова наявність і інших
документів, що передбачені
законодавством.

Відповідно до п.16 Єдиних правил ремонту
і утримання автомобільних доріг,
вулиць, залізничних переїздів, правил
користування ними та охорони,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України №198 від 30.03.1994
перевезення небезпечних,
великогабаритних і великовагових
вантажів автомобільним транспортом по
дорожніх об'єктах допускається за
окремим дозволом в порядку і за плату,
що визначені окремими актами
законодавства.

Згідно п. 4 Правил проїзду
великогабаритних та великовагових
транспортних засобів автомобільними
дорогами, вулицями та залізничними
переїздами, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №
30, рух великовагових транспортних
засобів автомобільними дорогами,
вулицями та залізничними переїздами
здійснюється на підставі дозволу на
участь у дорожньому русі транспортних
засобів, вагові або габаритні
параметри яких перевищують нормативні,
виданим перевізникові
Державтоінспекцією, або документа про
внесення плати за проїзд таких
транспортних засобів.

У відповідності з п.28 Порядку № 879 плата
за проїзд автомобільними дорогами
загального користування
великовагового та/або
великогабаритного транспортного
засобу вноситься перевізником за
затвердженими ставками виходячи з
вагових та/або габаритних параметрів
транспортного засобу, протяжності
маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до п. 31.1 Порядку № 879, якщо
рух здійснюється без відповідного
дозволу або внесення плати за проїзд
великовагового та/або
великогабаритного транспортного
засобу, така плата визначається за
пройдену частину маршруту по території
України або за частину, яку перевізник
має намір проїхати, у разі перевищення
нормативу хоча б одного вагового або
габаритного параметру: до 10 відсотків -
у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків -
у потрійному розмірі; більше як на 40
відсотків - у п'ятикратному розмірі.

З огляду на викладені норми права,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що чинним законодавством не
передбачено право Уктрансінспекції та
її територіальних підрозділів на
примусове стягнення плати за проїзд
великовагових та (або)
великогабаритних транспортних засобів
автодорогами загального користування
у випадку не сплати їх в добровільному
порядку.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального та
матеріального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції, у
зв'язку з чим підстав для скасування
постанови суду першої інстанції не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу виконуючого
обов'язки Чернігівського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері - залишити без
задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду 09 липня 2014 року
- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 27.10.2014
року.

Головуючий суддя:
О.М. Романчук

Судді:
Я.Б. Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя
Романчук О.М

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.