Справа № 810/5754/14
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 року 810/5754/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді -
Головенко О.Д., розглянувши в порядку
письмового провадження в м. Києві
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України у
м. Славутич Київської області до
Підприємства регіональних перевезень
«Атасс» Відкритого акціонерного
товариства «Автотранспортна
акціонерна співдружність «Славутич»
про стягнення боргу по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій -

в с т а н о в и в:

Управління Пенсійного фонду України у
м. Славутич Київської області
звернулось з адміністративним позовом
до Підприємства регіональних
перевезень «Атасс» Відкритого
акціонерного товариства
«Автотранспортна акціонерна
співдружність «Славутич» про
стягнення боргу по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій в розмірі 131 984,51 грн.

Позивач зазначає, що за особовим
рахунком відповідача утворився борг із
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за списком № 1 за
лютий - серпень 2014 року, що призводить
до неможливості виплат пенсій
позивачем.

Посилаючись на порушення
підприємством положень Законів
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», «Про
пенсійне забезпечення», Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного Фонду України, просили суд
стягнути з нього суму такої
заборгованості.

Сторони в судове засідання не
з'явилися. Про час, місце розгляду
справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомленні про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідків чи експертів.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що «Підприємство
регіональних перевезень «Атасс»
Відкритого акціонерного товариствоа
«Автотранспортна акціонерна
співдружність «Славутич» є юридичною
особою, зареєстроване Славутицьким
міським виконавчим комітетом 21.11.1996, як
платник страхових внесків перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України у м. Славутичі Київської
області, а отже є страхувальником у
розумінні положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до розрахунків, що подані
пенсійним фондом за відповідачем
утворилась заборгованість з
відшкодування витрат на виплату
пільгових пенсій за списком № 1 за
період лютого по серпень 2014 стосовно
наступних осіб:

за лютий 2014 року - ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14;

за березень 2014 року - ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18;

за квітень 2014 року - ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18; ОСОБА_19, ОСОБА_20;

за травень 2014 року - ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18; ОСОБА_20;

за червень 2014 року - ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18; ОСОБА_20, ОСОБА_21;

за липень 2014 року - ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18; ОСОБА_20, ОСОБА_21;

за серпень 2014 року - ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18; ОСОБА_20, ОСОБА_21, які працювали
на підприємстві відповідача та
перебувають на обліку в органах
Пенсійного фонду України.

Загальна сума витрат, які підлягають
відшкодуванню становить 131 984,51 грн.

Пенсійним фондом на адресу відповідача
направлялись розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за вказаний період
цим особам, які були отримані
підприємством, але зазначена у них сума
сплачена добровільно не була.

Як вбачається із розрахунків, вказані
особи працювали на підприємстві
відповідача, а умовою призначення їх
пенсії була саме робота за списком №1.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить із
такого.

За правилами ст. 92 Конституції України
виключно законами України
визначаються основи соціального
захисту, форми і види пенсійного
забезпечення.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування визначаються
Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (надалі - Закон № 1058-ІV),
зокрема: принципи та структура системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування; коло осіб, які
підлягають загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню;
платники страхових внесків, їх права та
обов'язки; порядок нарахування,
обчислення та сплати страхових
внесків, стягнення заборгованості за
цими внесками тощо.

За визначенням ст. 1 цього Закону
страхові внески - це кошти відрахувань
на соціальне страхування та збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені згідно із
законодавством, що діяло раніше; кошти,
сплачені на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідно до цього Закону; а згідно
частини третьої статті 18 вони є
цільовим загальнообов'язковим
платежем, який справляється на всій
території України в порядку,
встановленому цим Законом.

За приписами п. 2 розділу XV «Прикінцеві
положення» Закону № 1058-ІV пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

ОСОБА_1 осіб, які мають право на пенсію
за віком на пільгових умовах, незалежно
від місця останньої роботи за списком
№ 1 визначено, зокрема, пунктом «а» ч. 1
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (надалі
- Закон № 1788-ХІІ).

Проте, до запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди п.п. 1 п. 2 розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV
передбачено, що вказаним особам пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення» (ст.ст. 27 та 28).
При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Порядок відшкодування
страхувальниками витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених на
пільгових умовах, визначено
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України, затвердженою постановою
Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №
21-1, за нормами п. 6.4 якої Пенсійний фонд
щорічно в повідомленнях про розрахунок
сум фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, які надсилає
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених пенсій, визначає
розмір сум до відшкодування на
поточний рік.

Підприємства відповідно до вимог п. 6.8
Інструкції щомісяця до 25-го числа
повинні вносити до Пенсійного фонду
України зазначену в повідомленні
місячну суму фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

За правилами абз. 4 п. 1 п. 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100 - відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Як передбачає абз. 5 п. 1 п. 2 розділу XV
вищезгаданих Прикінцевих положень
виплата пенсій особам, які були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників, за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, та особам,
пенсії яким призначені відповідно до
пунктів «в» - «е» та «ж» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
здійснюється до 01.01.2005 за рахунок
коштів Пенсійного фонду, а з 01.01.2005 - за
рахунок коштів Державного бюджету
України до досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 цього Закону.

За змістом ст. 1 та 2 Закону України №
400/97-ВР «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» для
суб'єктів підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднань, бюджетних, громадських та
інших установ та організацій, об'єднань
громадян та інших юридичних осіб, а
також фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників, об'єктом оподаткування є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого ст. 12 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Таким чином, абз. 4 п. 1 п. 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-ІV прямо визначено
обов'язок відповідача стосовно
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій особам, які були
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України.

Винятком із цього правила є лише
порядок покриття витрат на виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, оскільки
за змістом абз. 5 п. 1 п. 2 розділу ХV
«Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV
виплата пенсій таким особам
здійснюється до 01.01.2005 за рахунок
коштів Пенсійного фонду України, а з
01.01.2005 - за рахунок коштів Державного
бюджету України до досягнення
пенсійного віку, передбаченого ст. 26
цього Закону, то і витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій
покриваються за рахунок Пенсійного
фонду України та Державного бюджету
України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає
в особливостях пенсійного
забезпечення зазначених осіб.

Так, за положеннями ст. 14 Закону України
від 05.11.1991 № 1788 «Про пенсійного
забезпечення» працівники,
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних і відкритих гірничих
роботах (включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) по
видобутку вугілля, сланцю, руди та
інших корисних копалин, на будівництві
шахт і рудників та в металургії, - за
списком робіт і професій,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, мають право на пенсію
незалежно від віку, якщо вони були
зайняті на цих роботах не менше 25 років,
а працівники провідних професій на цих
роботах: робітники очисного вибою,
прохідники, вибійники на відбійних
молотках, машиністи гірничих
виймальних машин, сталевари, горнові,
агломератники, вальцювальники
гарячого прокату, оброблювачі
поверхневих дефектів металу (вогневим
засобом вручну) на гарячих дільницях,
машиністи кранів металургійного
виробництва (відділень нагрівальних
колодязів та стриперних відділень), - за
умови, якщо вони були зайняті на цих
роботах не менше 20 років. Такий же
порядок пенсійного забезпечення
поширюється і на працівників,
безпосередньо зайнятих повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничо - рятувальних
частин) на шахтах по видобутку вугілля,
сланцю, руди та інших корисних копалин,
що реструктуризуються або знаходяться
в стадії ліквідації, але не більше 2
років.

При цьому, аналіз п. 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-ІV дає підстави
стверджувати, що порядок, за якого
витрати на доставку пільгових пенсій
покриваються 01.01.2004 за рахунок коштів
Пенсійного фонду України, а з 01.01.2005 за
рахунок коштів Державного бюджету
України, стосується лише витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених особам на підставі ст. 14
Закону України від 05.11.1991 № 1788 «Про
пенсійного забезпечення».

Таким чином, витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених на
підставі пункту «а» ч. 1 ст. 13 Закону №
1788-ХІІ особам, які були зайняті на
роботах за списком № 1, покриваються
підприємствами та організаціями.

Вищевказане узгоджується і з правовою
позицією Верховного Суду України,
визначеною у справах № 21-68а12 від 29.05.2012,
№ 21-167а12 від 05.06.2012, № 21-107а12 від 12.06.012
року, № 21-294а 12 від 25.09.2012.

За приписами ст. 244 - 2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Беручи до уваги, що саме Пенсійний фонд
та його органи є уповноваженими
здійснювати контроль за додержанням
законодавства про збір та ведення
обліку єдиного внеску, про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, правильністю нарахування,
обчислення, повнотою і своєчасністю
сплати єдиного внеску, страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та інших
платежів, призначенням (перерахунком) і
виплатою пенсій, які згідно із
законодавством здійснюються за
рахунок коштів Пенсійного фонду
України, інших джерел, визначених
законодавством (Положення «Про
Пенсійний Фонд України», затверджене
Указом Президента України від 06.04.2011
№ 384/2011), то він уповноважений
виставляти відповідні розрахунки та
пред'являти позови про стягнення
несплачених коштів на виплату пенсій.

Наявність у відповідача
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, підтверджується
доказами, наданими позивачем. З
матеріалів справи вбачається, що
органом Пенсійного фонду направлено на
адресу відповідача розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій пенсіонерам
підприємства, в яких зазначено суми
пенсій, виплачені разом з витратами на
доставку цих пенсій.

Згідно із ч. 1 ст. 69 КАС України доказами
в адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 70 КАС України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Статтею 71 КАС України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

За таких обставин, суд вважає позовні
вимоги обґрунтованими, а позов таким,
що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 11-14, 69-71, 79, 86, 94, 122, 136,
159-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з Підприємства регіональних
перевезень «Атасс» Відкритого
акціонерного товариства
«Автотранспортна акціонерна
співдружність «Славутич» (07101, Київська
область, м. Славутич, вул. Ентузіастів, 6,
, рр 5204,
Славутицька філія відділення
Промінвестбанку, МФО 321154) на користь
Управління Пенсійного фонду України у
м. Славутич Київської області (07101,
Київська область, м.
Славутич, Центральна площа, 7, код 22203152,
рр 32, ГУ Ощадного банку по Києву та
Київській області, МФО 322669)
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій в розмірі 131 984 (сто
тридцять одна тисяча дев'ятсот
вісімдесят чотири) грн. 51 коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо не скасовано,
набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду у порядку,
встановленому статтями 185-187 КАС
України, шляхом подання апеляційної
скарги через Київський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Головенко О.Д.