Справа № 804/13089/14
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 р. Справа № 804/13089/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Турової О.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Внешторг» про
стягнення податкового боргу, -

в с т а н о в и в :

Державна податкова інспекція у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області звернулася до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Внешторг», в якому
просила стягнути з рахунків
відповідача у банках, що обслуговують
цього платника податків, податковий
борг з податку на прибуток приватних
підприємств у загальному розмірі
1823297,09грн.

В обґрунтування пред'явлених позовних
вимог зазначалося, що внаслідок не
сплати відповідачем у встановлені
строки узгодженого грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств, нарахованого
контролюючим органом за результатами
проведеної планової виїзної перевірки
ТОВ «Внешторг» згідно податкового
повідомлення-рішення форми «Р» від
06.05.2014 року № , у відповідача
утворився податковий борг, на який
позивачем згідно приписів п.п.129.1.1 п.129.1
ст.129 Податкового кодексу України була
нарахована пеня. На суму наявного
податкового боргу відповідачем в
порядку приписів ст.59 Податкового
кодексу України була виставлена
податкова вимога від 03.06.2014р. №1443-25.
Однак, відповідач не вживає заходів
щодо погашення наявної заборгованості,
тому позивач був вимушений звернутися
до суду.

Позивач про час, дату та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, проте у судове засідання його
представник не з'явився, надав суду
клопотання про розгляд справи за
відсутності його представника у
порядку письмового провадження та
просив задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Відповідач також був належним чином
повідомлений про час, дату та місце
розгляду справи у розумінні приписів
ч.11 ст.35 КАС України, якою передбачено,
що у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Зважаючи на приписи ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС
України, а також на строки розгляду
адміністративних справ, встановлені
ст.122 КАС України, суд розглянув дану
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
доказами, оскільки не вбачає потреби
заслуховувати свідків та експертів.

Дослідивши матеріали справи та наявні
в них докази, проаналізувавши зміст
норм матеріального та процесуального
права, які регулюють спірні
правовідносини, суд приходить до
висновку про те, що даний
адміністративний позов задоволенню не
підлягає, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю «Внешторг»
() (далі - ТОВ «Внешторг»)
перебуває на обліку в Державній
податковій інспекції у Бабушкінському
районі міста Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі -ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області) як платник
податків, в тому числі податку на
прибуток приватних підприємств.

Згідно ст.77 Податкового кодексу
України та відповідно до плану-графіка
проведення планових виїзних перевірок
суб'єктів господарювання на І квартал
2014 року, на підставі направлень від
10.02.2014р. №236, №228, №229, №237, №238, №244 та №243
та від 17.02.2014р. №284 працівниками ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області була
проведена планова виїзна перевірка ТОВ
«Внешторг» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2010р. по
31.12.2012р.

За результатами означеної перевірки
було складено акт від 07.03.2014р.
№462/04-62-22-1-9/30992689, яким зафіксовано
встановлене в ході проведення
перевірки порушення ТОВ «Внешторг»
приписів п.п.4.1.1 п.4.1 ст.4, п.п.4.1.6 п.4.1 ст.4
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», п.п.138.1.1 п.138.1,
п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України, внаслідок
чого відповідачем було занижено
податок на прибуток всього на суму
1370118,00грн. (а.с.12-59).

За змістом приписів п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54
Податкового кодексу України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків, крім електронної перевірки,
свідчать про заниження або завищення
суми його податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках.

На підставі наведеної норми закону та
означеного акту перевірки від 07.03.2014р.
№462/04-62-22-1-9/30992689 начальником ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області було
винесено податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від
06.05.2014 року №, згідно якого ТОВ
«Внешторг» збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств на загальну суму
1521174,50грн., в тому числі за основним
платежем на суму 1370118,00грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями на
суму - 151056,50грн. (а.с.10).

Відповідно до п.57.3 ст.57 Податкового
кодексу України у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3
статті 54 цього Кодексу, платник
податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу. У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Судом встановлено, що податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від
06.05.2014 року № було надіслано на
адресу ТОВ «Внешторг» 06.05.2014р. засобами
поштового зв'язку.

При цьому 20.05.2014р. до ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області повернулося
поштове відправлення, яким позивач
надсилав відповідачу вищеозначене
податкове повідомлення-рішення форми
«Р» від 06.05.2014 року №, з відміткою
органу поштового зв'язку про
неможливість вручення через те, що у
адресата відсутнє право на
використання поштової адреси ТДВ
«Концерн «Весна» для отримання
кореспонденції (а.с.10 зворот).

Так, згідно абз.3 п.58.3 ст.58 Податкового
кодексу України у разі коли пошта не
може вручити платнику податків
податкове повідомлення-рішення або
податкові вимоги, або рішення про
результати розгляду скарги через
відсутність за місцезнаходженням
посадових осіб, їх відмову прийняти
податкове повідомлення-рішення або
податкову вимогу, або рішення про
результати розгляду скарги,
незнаходження фактичного місця
розташування (місцезнаходження)
платника податків або з інших причин,
податкове повідомлення-рішення або
податкова вимога, або рішення про
результати розгляду скарги вважаються
врученими платнику податків у день,
зазначений поштовою службою в
повідомленні про вручення із
зазначенням причин невручення.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що
податкове повідомлення-рішення форми
«Р» від 06.05.2014 року № було
надіслано на адресу ТОВ «Внешторг»:
«вулиця Ленінградська, буд.68 м.
Дніпропетровськ, 49000».

Дійсно, згідно витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, вищевказана
адреса є місцезнаходженням цієї
юридичної особи (а.с.4-6).

Однак, як вбачається з акту планової
виїзної перевірки ТОВ «Внешторг» від
07.03.2014р. №462/04-62-22-1-9/30992689,
місцезнаходження відповідача згідно
свідоцтва про державну реєстрацію: «
49032, Дніпропетровська область, м.
Дніпропетровськ, вул. Аеродром, 14, кв.7»,
проте перевіркою встановлено, що
фактично суб'єкт господарювання
знаходиться за адресою: « 49000,
Дніпропетровська область, м.
Дніпропетровськ, вул.. Стартова, 32», а
саме: 2-й поверх побутового корпусу
площею 87,22кв.м. для розміщення ділового
офісу на підставі договору від 01.07.2012р.
№1/2012, відповідно до якого
Представництво компанії «ДИПОЛЬ ГМБХ»
() Федеративна
Республіка Німеччина - орендодавець;
орендна плата складає: офісне
приміщення - 60,0грн. без ПДВ за 1кв.м.
(а.с.12 зворот).

При цьому, як вбачається з поштового
конверту, в якому ТОВ «Внешторг»
надсилалася копія акту перевірки від
07.03.2014р. №462/04-62-22-1-9/30992689, означений
документ був направлений відповідачу
за поштовою адресою: «вул. Аеродром,
буд.14, кв.7, м. Дніпропетровськ, 49000»,
однак, повернувся на адресу
контролюючого органу з відміткою
відділення поштового зв'язку про
неможливість вручення цього поштового
відправлення у зв'язку із тим, що
адресат вибув (а.с.11).

Податкове повідомлення-рішення форми
«Р» від 06.05.2014 року №, винесене на
підставі вищевказаного акту перевірки,
було надіслано ТОВ «Внешторг» засобами
поштового зв'язку на адресу: «вул.
Ленінградська, буд.68, м.
Дніпропетровськ, 49000» і, як зазначалося
вище, також було повернуто відправнику
із відміткою органу поштового зв'язку
про неможливість вручення (а.с.10
зворот).

Таким чином, не зважаючи на те, що ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області достеменно
було відомо про фактичне
місцезнаходження ТОВ «Внешторг», яке
встановлене під час його планової
виїзної перевірки та зафіксовано в
акті, складеному за її результатами,
контролюючий орган все одно надсилав
платнику податків копію акту перевірки
та податкове повідомлення-рішення,
видане на його підставі, за тими
адресами, за якими даний суб'єкт
господарювання фактично не
знаходиться.

У першому судовому засіданні, яке
відбулося 17.09.2014р., був присутній
представник ДПІ у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області, однак, останній не зміг
пояснити суду з яких підстав податкове
повідомлення-рішення та акт перевірки
надсилалися ТОВ «Внешторг» за тими
адресами, за якими це підприємство не
знаходиться, з урахуванням того, що
контролюючому органу було відомо про
фактичне місцезнаходження
відповідача.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що грошові зобов'язання,
нараховані ДПІ у Бабушкінському районі
м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області відповідно
до податкового повідомлення-рішення
форми «Р» від 06.05.2014 року №,
неможна вважати узгодженими, оскільки
платнику податків не було відомо ні про
зміст акту перевірки, на підставі якого
воно видано, ні про наявність самого
податкового повідомлення-рішення, в
той час, як у контролюючого органу була
наявна можливість належним чином
вручити відповідачу (надіслати на
адресу фактичного знаходження
підприємства) вказані документи.

Тим більше, що за змістом п.56.1-п.56.3 ст.56
Податкового кодексу України рішення,
прийняті контролюючим органом, можуть
бути оскаржені в адміністративному або
судовому порядку. У разі коли платник
податків вважає, що контролюючий орган
неправильно визначив суму грошового
зобов'язання або прийняв будь-яке інше
рішення, що суперечить законодавству
або виходить за межі повноважень
контролюючого органу, встановлених цим
Кодексом або іншими законами України,
він має право звернутися до
контролюючого органу вищого рівня із
скаргою про перегляд цього рішення.
Скарга подається до контролюючого
органу вищого рівня у письмовій формі
(за потреби - з належним чином
засвідченими копіями документів,
розрахунками та доказами, які платник
податків вважає за потрібне надати з
урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44
цього Кодексу) протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
платником податків податкового
повідомлення-рішення або іншого
рішення контролюючого органу, що
оскаржується.

Згідно п.56.15 ст.56 Податкового кодексу
України скарга, подана із дотриманням
строків, визначених пунктом 56.3 цієї
статті, зупиняє виконання платником
податків грошових зобов'язань,
визначених у податковому
повідомленні-рішенні (рішенні), на
строк від дня подання такої скарги до
контролюючого органу до дня закінчення
процедури адміністративного
оскарження. Протягом зазначеного
строку податкові вимоги з податку, що
оскаржується, не надсилаються, а сума
грошового зобов'язання, що
оскаржується, вважається неузгодженою.

При цьому відповідно до п.56.18 ст.56 цього
Кодексу з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 цього
Кодексу, платник податків має право
оскаржити в суді податкове
повідомлення - рішення або інше рішення
контролюючого органу у будь-який
момент після отримання такого рішення.
При зверненні платника податків до
суду з позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Таким чином, початок перебігу строків
на оскарження податкового
повідомлення-рішення, а, отже, і момент
визнання грошового зобов'язання,
донарахованого таким податковим
повідомленням-рішенням, узгодженим
безпосередньо пов'язується із датою
отримання платником податків такого
податкового повідомлення-рішення, при
цьому воно має бути належним чином
врученим (надісланим) у розумінні
приписів ст.58 Податкового кодексу
України.

Оскільки, у даному випадку податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від
06.05.2014р. № не є належним чином
врученим (надісланим) на адресу ТОВ
«Внешторг» за змістом абз.3 п.58.3 ст.58
Податкового кодексу України, отже, і
грошове зобов'язання, визначне цим
податковим повідомленням-рішенням, не
є узгодженим.

Щодо нарахованої пені у сумі 302245,78грн.,
яку позивач також просить стягнути з
відповідача, суд зазначає наступне.

Згідно п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 Податкового
кодексу України після закінчення
встановлених цим Кодексом строків
погашення узгодженого грошового
зобов'язання на суму податкового боргу
нараховується пеня. При цьому
нарахування пені розпочинається при
нарахуванні суми грошового
зобов'язання контролюючими органами -
від першого робочого дня, наступного за
останнім днем граничного строку сплати
грошового зобов'язання, визначеного у
податковому повідомленні - рішенні
згідно із цим Кодексом.

По-перше, як зазначалося вище, за
встановлених обставин, нараховані
податковим повідомленням-рішенням
форми «Р» від 06.05.2014 року №
грошові зобов'язання неможна вважати
узгодженими, а по-друге, позивачем
взагалі не було надано суду розрахунок
пені у сумі 302245,78грн., яким би
підтверджувався її розмір.

Також судом встановлено, що 03.06.2012р. ДПІ
у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області була
виставлена податкова вимога форми «Ю»
№1443-25 про сплату ТОВ «Внешторг»
податкового боргу на загальну суму
1823297,09грн., з яких основний платіж
складає: 1369994,81грн., штрафні санкції -
151056,50, пеня - 302245,78грн. (а.с.60).

Так, відповідно до п.59.1 ст. 59
Податкового кодексу України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгоджену суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Отже, для виставлення податкової
вимоги також необхідно, щоб сума
грошового зобов'язання була
узгодженою, проте, у даному випадку
вона такою вважатися не може.

Крім того, суд також звертає увагу на
те, що означена податкова вимога форми
«Ю» від 03.06.2014р. №1443-25 також була
надіслана позивачем на адресу ТОВ
«Внешторг» «вул. Ленінградська, буд.68,
м. Дніпропетровськ, 49000», хоча
контролюючим органом за результатами
планової виїзної перевірки
відповідача було встановлено, що
підприємство за цією адресою не
знаходиться, а фактично розташоване в
іншому місці, в якому і було проведено
перевірку.

Поштове відправлення, яким відповідачу
надсилалася вищевказана податкова
вимога, також було повернуто на адресу
ДПІ у Бабушкінському районі міста
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області з відміткою
органу поштового зв'язку про
неможливість її вручення (а.с.60).

Згідно п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового
кодексу України встановлено, що
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючим органам, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового
кодексу України передбачено, що
стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

При цьому за змістом п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України
податковий борг - це сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Зважаючи на те, що судом було
встановлено, що сума грошового
зобов'язання, з позовом про стягнення
якої звернувся позивач, не є
узгодженою, суд приходить до висновку
про відмову у задоволенні таких
позовних вимог ДПІ у Бабушкінському
районі міста Дніпропетровська ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області.

Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного
позову Державної податкової інспекції
у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Внешторг» про
стягнення податкового боргу -
відмовити у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної
сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу
до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова