Справа № 817/2509/14
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2509/14

16 жовтня 2014 року 16год. 25хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Дорошенко Н.О. за участю секретаря
судового засідання Лютко М.В. та сторін
і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представники Гнатишин
К.В., Василевська Т.К.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_4 до
Управління Державної казначейської
служби України у Зарічненському районі
Рівненської області про
визнання нечинним наказу, поновлення
на посаді, виплату заробітної плати за
час вимушеного прогулу ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до Рівненського
окружного адміністративного суду з
позовом до Управління Державної
казначейської служби України у
Зарічненському районі Рівненської
області про визнання нечинним наказу
№7-0 від 05.08.2014 про звільнення ОСОБА_4 з
посади головного казначея відділу
бюджетних надходжень, видатків та
обслуговування розпорядників коштів
та інших клієнтів Управління
Державної казначейської служби
України у Зарічненському районі
відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України;
поновлення на посаді головного
казначея відділу бюджетних надходжень,
видатків та обслуговування
розпорядників коштів та інших клієнтів
Управління Державної казначейської
служби України у Зарічненському районі
з виплатою заробітної плати за час
вимушеного прогулу.

Ввважає неправомірним звільнення її з
роботи як найстаршого по віку
працівника управління, оскільки ст.24
Конституції України, п.2 ч.1 ст.1, ст.4
Закону України "Про засади запобігання
та протидії дискримінації в Україні"
заборонено застосування дискримінації
в будь-яких її проявах, в тому числі
обмеження права на працю та
встановлення необґрунтованих вимог
щодо віку працівника у трудових
відносинах. Вказує, що позивач є
працездатною особою, яка не досягла
пенсійного віку, і має право працювати
в державній установі без спеціальних
умов та дозволів на роботу до
досягнення 60-річного віку. Зазначає, що
покладені на неї посадові обов'язки
виконувала добросовісно, в управлінні
Державної казначейської служби
України у Зарічненському районі
Рівненської області працювала більше 18
років, а тому відповідно до п.3 ч.2 ст.42
КЗпП України має переважне право на
залишення на роботі при скороченні
чисельності або штату працівників.

Представник позивача в судовому
засіданні адміністративний позов
підтримала з наведених у ньому підстав,
просила задовольнити повністю.
Зазначила, що відповідачем не
обгрунтовано як скорочення посади, яку
займала позивач, так і безпосередньо
позивача; при звільненні позивача не
було дотримано приписів ст.ст. 42, 49-2, 49-4
КЗпП України.

Відповідач Управління Державної
казначейської служби України у
Зарічненському районі Рівненської
області позов не визнав, подав письмове
заперечення (а.с.43-47 т.1). Представники
відповідача в судовому засіданні
пояснили, що в результаті зміни
структури управління Державної
казначейської служби України у
Зарічненському районі Рівненської
області відбулося перейменування
відділу бюджетних надходжень, видатків
та обслуговування розпорядників
коштів та інших клієнтів в відділ
видатків та обслуговування
розпорядників коштів та інших
клієнтів. Головою Державної
казначейської служби України 22.05.2014
затверджено штатний розпис управління
з чисельністю 10 штатних одиниць, який
введено в дію з 05.06.2014 наказом № 30 від
05.06.2014. Штатним розписом у відділі
видатків та обслуговування
розпорядників коштів та інших клієнтів
не передбачено однієї посади - посади
головного казначея відділу. Тому
виникла потреба в скороченні одного
працюючого головного казначея відділу
бюджетних надходжень, видатків та
обслуговування розпорядників коштів
та інших клієнтів. Станом на 05.06.2014 в
управлінні Державної казначейської
служби України у Зарічненському районі
Рівненської області та в період по
05.08.2014 включно вакантні посади в
управлінні були відсутні.

Представники відповідача зазначили, що
відповідно до ч.1 ст.42 КЗпП України при
скороченні чисельності чи штату
працівників у зв'язку зі змінами в
організації виробництва і праці
переважне право на залишення на роботі
надається працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці.
А відповідно до ч.3 ст.184 КЗпП України
звільнення вагітних жінок і жінок, які
мають дітей віком до трьох років (до
шести років - якщо дитина потребує
домашнього догляду і жінці надана
відпустка без збереження заробітної
плати тривалістю, визначеною у
медичному висновку, але не більше як до
досягнення дитиною шестирічного віку
за ч.6 ст.179 КЗпП України- не
допускається.

Пояснили, що на посадах головного
казначея відділу, де відбулося
скорочення, працювали:

- ОСОБА_4, освіта середня спеціальна, що
не відповідає кваліфікаційним вимогам
до посади головного казначея; працює в
управлінні з 1996 року, кваліфікацію не
підвищувала;

- ОСОБА_6, освіта повна вища, працює в
управлінні з 2002 року, підвищувала
кваліфікацію, перебуває в кадровому
резерві на посаду заступника
начальника управління;

- ОСОБА_7, освіта повна вища, працює в
управлінні з 1998 року, підвищувала
кваліфікацію, знаходиться у відпустці
по догляду за дитиною інвалідом без
збереження заробітної плати
відповідно до ст.179 КЗпП України.

Вважають, що ОСОБА_6 має більш високу
кваліфікацію та продуктивність праці
аніж ОСОБА_4, а тому має переважне право
на залишення на роботі.

Вказали, що про майбутнє вивільнення
позивач попереджена 05.06.2014. Звільнення
проведено за згодою первинної
профспілкової організації, відповідно
до вимог ст.43 КЗпП України. Крім цього,
зауважили, що на всіх працівників
відділу, крім позивача, окремими
наказами покладалися додаткові
обов'язки.

З наведених підстав представники
відповідача в задоволенні позову
просили відмовити повністю за
безпідставністю вимог.

Заслухавши пояснення представників
сторін, встановивши фактичні обставини
справи, перевіривши їх доказами,
дослідженими в судовому засіданні,
оцінивши їх у сукупності, відповідно до
вимог закону, суд дійшов висновку, що
позов підлягає до задоволення повністю
з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в
органах Державної казначейської
служби України в Зарічненському районі
працювала з 06.05.1996, куди була переведена
на посаду економіста І категорії з
Зарічненського райфінвідділу.

Присягу державного службовця прийняла
26.04.1994.

Остання займана посада - головний
казначей відділу бюджетних надходжень,
видатків та обслуговування
розпорядників коштів та інших клієнтів
Управління Державної казначейської
служби України у Зарічненському районі
Рівненської області.

Наказом Головного управління
Державної казначейської служби
України у Рівненській області №7-0 від
05.08.2014 "Про звільнення ОСОБА_4" у зв'язку
із зміною структури штатного розпису
управління Державної казначейської
служби України у Зарічненському районі
Рівненської області звільнено ОСОБА_4 з
посади головного казначея відділу
бюджетних надходжень, видатків та
обслуговування розпорядників коштів
та інших клієнтів Управління Державної
казначейської служби України у
Зарічненському районі Рівненської
області відповідно до п.1 ст.40 КЗпП
України з 05.08.2014 (а.с.10 т.1).

Зазначені обставини підтверджуються
відповідними записами в трудовій
книжці позивача (а.с.11-14 т.1).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 Кодекс законів
про працю України трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть
бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом лише у
випадках:

1) змін в організації виробництва і
праці, в тому числі ліквідації,
реорганізації, банкрутства або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
розгляду судами трудових спорів " №9
від 06.11.1992 розглядаючи трудові спори,
пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40
КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи
дійсно у відповідача мали місце зміни
в організації виробництва і праці,
зокрема, ліквідація, реорганізація
або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників, чи
додержано власником або уповноваженим
ним органом норм законодавства, що
регулюють вивільнення працівника, які
є докази щодо змін в організації
виробництва і праці, про те, що
працівник відмовився від переведення
на іншу роботу або що власник або
уповноважений ним орган не мав
можливості перевести працівника з його
згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
чи не користувався вивільнюваний
працівник переважним правом на
залишення на роботі та чи
попереджувався він за 2 місяці про
наступне вивільнення.

У випадках зміни власника
підприємства (установи, організації)
чи його реорганізації (злиття з іншим
підприємством, приєднання до іншого
підприємства, поділу підприємства,
виділення з нього одного або кількох
нових підприємств, перетворення одного
підприємства в інше, наприклад,
державного підприємства в орендне
підприємство або підприємства в
господарське товариство) дія
трудового договору працівника
продовжується (ч.3 ст.36 КЗпП в редакції
від 19 січня 1995 року). При реорганізації
підприємства або при його
перепрофілюванні звільнення за п.1 ст.40
КЗпП може мати місце, якщо це
супроводжується скороченням
чисельності або штату працівників,
змінами у їх складі за посадами,
спеціальністю, кваліфікацією,
професіями. Працівник, який був
незаконно звільнений до
реорганізації, поновлюється на
роботі в тому підприємстві, де
збереглося його попереднє місце
роботи.

Судам слід мати на увазі, що при
проведенні звільнення власник або
уповноважений ним орган вправі в
межах однорідних професій і посад
провести перестановку (перегрупування)
працівників і перевести більш
кваліфікованого працівника, посада
якого скорочується, з його згоди на
іншу посаду, звільнивши з неї з цих
підстав менш кваліфікованого
працівника. Якщо це право не
використовувалось, суд не повинен
обговорювати питання про доцільність
такої перестановки (перегрупування).

В усіх випадках звільнення за п.1 ст.40
КЗпП провадиться з наданням гарантій,
пільг і компенсацій, передбачених
главою III-А КЗпП.

З урахуванням вищенаведеного,
перевіряючи правомірність звільнення
ОСОБА_4 за п.1 ст.40 КЗпП України, суд
встановив та врахував наступне.

Штатним розписом Управління Державної
казначейської служби України у
Зарічненському районі Рівненської
області на 2013 рік, введеним в дію з
01.01.2013, передбачено загальну кількість
штатних посад - 11; в структурі
управління передбачено відділ
бюджетних надходжень, видатків та
обслуговування розпорядників коштів
та інших клієнтів, кількість штатних
посад - 6, у тому числі: заступник
начальника управління - начальник
відділу - 1, головний казначей - 3,
провідний казначей - 1, головний
спеціаліст - 1 (а.с.48 т.1).

На виконання постанови Кабінету
Міністрів України від 05.04.2014 № 85 "Деякі
питання затвердження граничної
чисельності працівників апарату та
територіальних органів центральних
органів виконавчої влади, інших
державних органів", листом Державної
казначейської служби України від 09.04.2014
№ 7-10/840 "Щодо погодження штатних
розписів" до відома головних управлінь
Державної казначейської служби
України в областях та місті Києві було
доведено проекти структурних
управлінь, відділень Державної
казначейської служби України в
районах, районах у містах, містах
обласного значення, та направлені для
погодження проекти штатних розписів
управлінь. При цьому вказано, що
зазначені зміни стосуються виключення
спеціалістів з бюджетних надходжень у
відділі бюджетних надходжень, видатків
та обслуговування розпорядників
коштів та інших клієнтів в управліннях
з чисельністю до 12 осіб (а.с.130-134 т.2).

Зазначені проекти структур управлінь
та інформацію щодо скорочення
чисельності управлінь Головним
управлінням Державної казначейської
служби України у Рівненській області
було доведено до відома районних
управлінь ДКСУ, у тому числі й до
відповідача, зобов'язано
проаналізувати надіслану інформацію
та надіслати проекти штатних розписів
з урахуванням скорочення чисельності
працівників в термін до 16:00 10.04.2014 (а.с.129
т.2).

У зв'язку з наведеним відповідачем було
проведено апаратну нараду керівного
складу Управління Державної
казначейської служби України у
Зарічненському районі Рівненської
області, результати якої оформлені
протоколом № 14 від 10.04.2014, за змістом
якого було заслухано інформацію
начальника управління Василевської
Т.К., зокрема, про те, що спеціаліст
бюджетних надходжень управління
Казначейства у відділі бюджетних
надходжень, видатків та обслуговування
розпорядників коштів та інших клієнтів
- це головний казначей, основний
працівник ОСОБА_7, яка знаходиться у
відпустці без збереження заробітної
плати тривалістю, визначеною у
медичному висновку, звільнення якої
відповідно до ч.6 ст.179 КЗпП не
допускається, тому скорочення потрібно
провести за рахунок загальної
чисельності працівників відділу.

За результатами апаратної наради
сформульовано висновок: "Детально
проаналізувавши дані щодо
кваліфікації згідно інформації
особових справ працівників відділу
бюджетних надходжень, видатків та
обслуговування розпорядників коштів
та інших клієнтів, освіту, підвищення
кваліфікації, результати атестації та
щорічної оцінки, перебування в
кадровому резерві, виконання
обов'язків тимчасово відсутнього
працівника вищої посади, самоосвіту;
продуктивності праці - матеріальне
заохочення, заходи матеріального
впливу, що застосовувалися до
працівників, як додаткове навантаження
впливає на якість роботи, якість та
своєчасність виконання основних
функцій і завдань та контрольних та
термінових завдань, виконавська
дисципліна, сприйняття нового, в т.ч.
нових програмних продуктів, виконання
завдань керівництва, недоліки в роботі,
які виявлені керівниками структурних
підрозділів, в т.ч. керівником відділу,
та усунуті, проте які не вплинули на
показники роботи відділу та управління
Казначейства в цілому, трудову
дисципліну, - провести скорочення за
рахунок загальної чисельності
працівників відділу бюджетних
надходжень, видатків та обслуговування
розпорядників коштів та інших
клієнтів, а саме посади головного
казначея, яку обіймає ОСОБА_4" (а.с. 137-139
т.2).

Відповідачем було надіслано до
Головного управління Державної
казначейської служби України за №
03-23/331 від 10.04.2014 проект штатного розпису
управління Державної казначейської
служби України у Зарічненському районі
Рівненської області з проханням
врахувати, що в управлінні спеціаліст з
бюджетних надходжень у відділі
бюджетних надходжень - це штатна
одиниця головний казначей, основний
казначей знаходиться у відпустці без
збереження заробітної плати
тривалістю, визначеною у медичному
висновку, звільнення якого відповідно
до ч.6 ст.179 КЗпП України не допускається
(на даний час виконує обов'язки
спеціаліста бюджетних надходжень
тимчасовий працівник), та погодити
скорочення за рахунок загальної
чисельності працівників відділу
бюджетних надходжень, видатків та
обслуговування розпорядників коштів
та інших клієнтів (а.с.135 т.2).

Наказом Головного управління
Державної казначейської служби
України у Рівненській області №65 від
17.04.2014 було затверджено граничну
чисельність працівників
територіальних органів Державної
казначейської служби України у
Рівненській області, зокрема, в
Зарічненському районі - 10 працівників
(а.с.49-50 т.1).

Головою Державної казначейської
служби України 19.05.2014 затверджено
структуру управління Державної
казначейської служби України у
Зарічненському районі Рівненської
області чисельність 10 штатних одиниць,
в складі: керівництво; відділ видатків
та обслуговування розпорядників
коштів та інших клієнтів; відділ
звітності та бухгалтерського обліку
операцій з виконання бюджетів;
спеціаліст інформаційних технологій
та захисту інформації (а.с.51 т.1).

Головою Державної казначейської
служби України 22.05.2014 затверджено
штатний розпис управління Державної
казначейської служби України у
Зарічненському районі Рівненської
області з чисельністю 10 штатних
одиниць. При цьому, у відділі видатків
та обслуговування розпорядників
коштів та інших клієнтів наявні штатні
посади: заступник начальника
управління - начальник відділу - 1,
головний казначей - 2, головний
спеціаліст - 1, провідний казначей - 1
(а.с.52 т.1). Штатний розпис введено в дію з
05.06.2014 наказом відповідача №30 від 05.06.2014
"Про введення в дію штатного розпису
управління Державної казначейської
служби України у Зарічненському районі
Рівненської області" (а.с.53 т.1).

Представники відповідача пояснили і це
відповідає обставинам справи, що на час
введення в дію штатного розпису від
05.06.2014 штатні посади у відділі
бюджетних надходжень, видатків та
обслуговування розпорядників коштів
та інших клієнтів Управління Державної
казначейської служби України у
Зарічненському районі Рівненської
області обіймали:

ОСОБА_6 - головний казначей;

ОСОБА_7 - головний казначей;

ОСОБА_4 - головний казначей;

ОСОБА_8 - провідний казначей;

ОСОБА_9 - головний спеціаліст.

При цьому головний казначей відділу
ОСОБА_7 (основний працівник) з 05.11.2012 по
05.11.2014 перебуває у відпустці без
збереження заробітної плати на
підставі медичного висновку (а.с.94-100,
183-184 т.2). На період відпустки ОСОБА_7 на
посаду головного казначея відділу була
прийнята тимчасовий працівник ОСОБА_10.

Матеріалами справи стверджено, що
провідний казначей відділу ОСОБА_8 має
дитину-інваліда віком до 18 років,
ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.203 т.2).

Відповідно до ч.3 ст.184 КЗпП України
звільнення вагітних жінок і жінок, які
мають дітей віком до трьох років (до
шести років - частина шоста статті 179),
одиноких матерів при наявності дитини
віком до чотирнадцяти років або
дитини-інваліда з ініціативи власника
або уповноваженого ним органу не
допускається, крім випадків повної
ліквідації підприємства, установи,
організації, коли допускається
звільнення з обов'язковим
працевлаштуванням.

Таким чином, суд встановив, що з
загальної чисельності працівників
відділу розірвання трудового договору
за п.1 ст.40 КЗпП не допускалося стосовно
ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Відповідно до ст.42 КЗпП України
встановлено, що при скороченні
чисельності чи штату працівників у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці переважне право на
залишення на роботі надається
працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці
і кваліфікації перевага в залишенні на
роботі надається:

1) сімейним - при наявності двох і більше
утриманців;

2) особам, в сім'ї яких немає інших
працівників з самостійним заробітком;

3) працівникам з тривалим безперервним
стажем роботи на даному підприємстві, в
установі, організації;

4) працівникам, які навчаються у вищих і
середніх спеціальних учбових закладах
без відриву від виробництва;

5) учасникам бойових дій, інвалідам
війни та особам, на яких поширюється
чинність Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" ;

6) авторам винаходів, корисних моделей,
промислових зразків і
раціоналізаторських пропозицій;

7) працівникам, які дістали на цьому
підприємстві, в установі, організації
трудове каліцтво або професійне
захворювання;

8) особам з числа депортованих з
України, протягом п'яти років з часу
повернення на постійне місце
проживання до України;

9) працівникам з числа колишніх
військовослужбовців строкової служби
та осіб, які проходили альтернативну
(невійськову) службу, - протягом двох
років з дня звільнення їх зі служби.

Перевага в залишенні на роботі може
надаватися й іншим категоріям
працівників, якщо це передбачено
законодавством України.

Доводи представників відповідача про
те, що з усіх працівників відділу,
штатна чисельність якого
скорочувалась, саме у позивача ОСОБА_4
була найнижча кваліфікація та
продуктивність праці, що й послугувало
причиною розірвання трудового
договору з останньою, не знайшли свого
підтвердження в ході судового розгляду
справи.

Так, дослідженням особової справи
позивача встановлено, що ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_5, одружена, неповнолітніх
дітей, утриманців немає; освіта середня
спеціальна, в 1978 році закінчила
Рівненський сільськогосподарський
технікум за спеціальністю
"бухгалтерський облік в
сільськогосподарському виробництві" з
присвоєнням кваліфікації "бухгалтер"; в
Зарічненському відділенні Державного
казначейства України з 05.1996 року.

Відповідно до щорічної оцінки
виконання державним службовцем
посадових обов'язків і завдань від
11.02.2013, ОСОБА_4 професійно компетентна,
володіє системними знаннями, здатна до
вирішення поставлених завдань
професійного характеру. Професійне
вміння і навики забезпечують
необхідний рівень виконання
професійних завдань. Відповідає всім
вимогам та критеріям державного
службовця. ОСОБА_4 потрібно постійно
працювати над підвищенням свого
професійного рівня шляхом вивчення
нових законодавчих актів. Підсумкова
оцінка - добра (а.с.194-195 т.1).

Атестаційним листом від 12.03.2013
позивача стверджено, що ОСОБА_4
відповідає займаній посаді (а.с.204-205 т.1).

Службовою характеристикою позивача
від 12.03.2014 стверджено, що ОСОБА_4 за
період перебування на державній
службі оволоділа професійними
знаннями, які необхідні при виконанні
своїх функціональних завдань,
передбачених посадовою інструкцією. На
належному рівні виконує свої службові
обов'язки. Вміє організувати свою
роботу, яка виконується добре та з
дотриманням встановлених термінів.
Відповідальна, вимоглива до себе та
клієнтів, здатна до розв'язання творчих
завдань професійного характеру.
Результатами роботи можна
користуватись. В 2012 році підвищувала
кваліфікацію у Рівненському обласному
центрі перепідготовки по програмі
короткотермінового тематичного
семінару "Про засади запобігання та
протидії корупції". Підвищує свій
професійний рівень шляхом самоосвіти.
У зв'язку з відсутністю вищої освіти
перспективи професійного росту немає.
ОСОБА_4 потрібно постійно приділяти
увагу вивченню законодавчих та
нормативно-правових актів та вміло
застосовувати їх в роботі,
дотримуватись виконавської та
трудової дисципліни. За своїми
професійними якостями відповідає
займаній посаді (а.с.206-207 т.1).

ОСОБА_4 за багаторічну самовіддану
працю, сумлінне відношення до
виконання своїх професійних обов'язків
нагороджена Почесними грамотами
Зарічненської районної державної
адміністрації та Зарічненської
районної ради 2002р., 2009р., Управління
Державного казначейства України в
Рівненській області 2005р. (а.с.108-110 т.2).

ОСОБА_6, головний казначей відділу,
ІНФОРМАЦІЯ_6, освіта повна вища,
спеціальність "економіка
підприємства", кваліфікація
"спеціаліст з економіки підприємства";
у відділенні Держказначейства в
Зарічненському районі працює з 08.2002
року; одружена, має неповнолітню дитину
ІНФОРМАЦІЯ_7; за результатами щорічної
оцінки виконання державним службовцем
посадових обов'язків і завдань від
11.02.2013 підсумкова оцінка - добра.
Займаній посаді відповідає.
Підвищувала кваліфікацію в 2009 та 2011
роках. Зарахована до кадрового резерву
на посаду заступника начальника
управління - начальника відділу
бюджетних надходжень, видатків та
обслуговування розпорядників коштів
та інших клієнтів управління Державної
казначейської служби України у
Зарічненському районі Рівненської
області. В 2009 році нагороджена Почесною
грамотою Зарічненської
райдержадміністрації (а.с.214-222 т.2).

ОСОБА_9, головний спеціаліст відділу,
ІНФОРМАЦІЯ_8, освіта середня
спеціальна, спеціальність "Облік і
оперативна техніка в Держбанку",
кваліфікація "бухгалтер"; у відділенні
Держказначейства в Зарічненському
районі працює з 05.1997 року; одружена,
неповнолітніх дітей, утриманців немає;
за результатами щорічної оцінки
виконання державним службовцем
посадових обов'язків і завдань від
11.02.2013 підсумкова оцінка - добра.
Займаній посаді відповідає.
Підвищувала кваліфікацію в 2003, 2006, 2013
році; нагороджена Почесною управління
Державного казначейства України у
Рівненській області в 2001 році, Знаком
"Почесний працівник" Державного
казначейства України в 2011 році (а.с.224-236
т.2).

ОСОБА_10, головний казначей відділу
(тимчасово на період відпустки ОСОБА_7.),
ІНФОРМАЦІЯ_9, неповнолітніх дітей,
утриманців немає; освіта середня
спеціальна, спеціальність "бюджетний
облік", кваліфікація
"бухгалтер-фінансист"; у відділенні
Держказначейства в Зарічненському
районі працює з 03.2002 року; за
результатами щорічної оцінки
виконання державним службовцем
посадових обов'язків і завдань від
16.02.2009 підсумкова оцінка - добра;
відповідає займаній посаді; підвищення
кваліфікації 2007, 2003 рік; нагороджена
Почесною грамотою Рівненської
обласної ради 2009 рік (а.с. 76-77, 187-193 т.2).

Доводи представника відповідача щодо
невідповідності освіти позивача
вимогам посадової інструкції суд
вважає необгрунтованими, позаяк
посадовою інструкцією головного
казначея відділу бюджетних надходжень,
видатків та обслуговування
розпорядників бюджетних коштів та
інших клієнтів, з якою ОСОБА_4
ознайомлена 03.01.2012, встановлені
кваліфікаційні вимоги: мати вищу
економічну освіту та практичний стаж
економічної або бухгалтерської роботи
не менше трьох років; мати навики
роботи на ПЕОМ та достатній рівень
знань документів, що застосовуються в
роботі (а.с.18 т.2).

Відповідно до ст.ст.29, 30 Закону України
"Про освіту" N 1060-XII від 23.05.1991, зі змінами
та доповненнями, структура освіти
включає: дошкільну освіту; загальну
середню освіту; позашкільну освіту;
професійно-технічну освіту; вищу
освіту; післядипломну освіту;
самоосвіту.

В Україні встановлюються такі освітні
рівні: дошкільна освіта; початкова
загальна освіта; базова загальна
середня освіта; повна загальна середня
освіта; професійно-технічна освіта;
вища освіта.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про
вищу освіту" N 2984-III від 17.01.2002, зі змінами
та доповненнями, який був чинним на час
виникнення спірних правовідносин, до
структури вищої освіти входять освітні
й освітньо-кваліфікаційні рівні:

1) освітні рівні:

неповна вища освіта;

базова вища освіта;

повна вища освіта;

2) освітньо-кваліфікаційні рівні:

молодший спеціаліст;

бакалавр;

спеціаліст, магістр.

Таким чином, позивач ОСОБА_4 має базову
вищу освіту, а також практичний стаж
економічної (бухгалтерської) роботи
понад три роки, що відповідає
кваліфікаційним вимогам посадової
інструкції.

На час скорочення штату (за рахунок
загальної чисельності) відділу
бюджетних надходжень, видатків та
обслуговування розпорядників коштів
та інших клієнтів управління Державної
казначейської служби України у
Зарічненському районі Рівненської
області працівники відділ ОСОБА_9 та
ОСОБА_10 також мали середню спеціальну
освіту (базову вищу освіту), тобто їх
кваліфікація аналогічна кваліфікації
позивача.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких грунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Заперечуючи проти адміністративного
позову, відповідач також вказував на
те, що позивач мала найнижчу
продуктивність праці.

Разом з тим, всупереч приписам ст.71 КАС
України, відповідачем не надано суду
жодного документально підтвердженого
доказу низької продуктивності праці
позивача.

Так, дослідженням особових справ
позивача та інших працівників відділу
встановлено, що всі без винятку
працівники за підсумковою атестацією
отримали підсумкову оцінку "добре" та
відповідають займаним посадам; всі
працівники, у тому числі й позивач,
підвищували кваліфікацію на
відповідних курсах; всі працівники, у
тому числі й позивач, нагороджувались
грамотами та преміювались за належне
виконання покладених обов'язків; за
результатами планового внутрішнього
аудиту відповідності та аудиту
ефективності управління Державної
казначейської служби України у
Зарічненському районі за період з 01.2012
по 01.2014 було виявлено поодинокі
недоліки, зумовлені неуважністю
працівників та відсутністю контролю
керівництва, які стосувалися всіх
працівників управління, однак не
вплинули на роботу управління в цілому
(а.с.171-182 т.2).

ОСОБА_4 до відповідальності за
неналежне виконання покладених на неї
посадових обов'язків не притягувалась,
що відповідачем визнається. Доповідні
записки чи інші аналогічні документи
безпосереднього керівника, які
вказували б на низький професіоналізм
чи недостатній рівень продуктивності
праці ОСОБА_4, відповідачем суду не
надано з підстав відсутності таких
доказів.

За встановлених обставин суд дійшов
висновку про рівність продуктивності
праці та кваліфікації позивача ОСОБА_4
та працівників ОСОБА_9, ОСОБА_10

При цьому суд зауважує, що виконання
працівниками додаткових завдань (не
пов'язаних з функціональними
обов'язками), які покладалися наказами
начальника управління, не свідчить про
вищу продуктивність праці чи
кваліфікацію, оскільки відповідно до
вимог посадової інструкції головного
казначея відділу основна мета
діяльності - забезпечити повне
виконання своїх функціональних
обов'язків, передбачених посадовою
інструкцією.

Частина 2 статті 42 КЗпП України
визначає, що при рівних умовах
продуктивності праці і кваліфікації
перевага в залишенні на роботі
надається, зокрема, працівникам з
тривалим безперервним стажем роботи на
даному підприємстві, в установі,
організації.

Матеріалами справи стверджено, що
ОСОБА_4 в управлінні Державної
казначейської служби України в
Рівненському районі (попередньо
відділення Держказначейства у
Зарічненському районі) має найбільш
тривалий безперервний стаж роботи (з 1996
року). Відтак, суд вважає, що позивач
мала переважне право на залишення на
роботі і відповідачем зазначені
обставини не були враховані
неправомірно.

Окрім цього, доводи відповідача щодо
відсутності вакантних посад станом на
05.06.2014 (а.с.107 т.2) не відповідають
встановленим судом обставинам справи.

Суд встановив, що у зв'язку з
реорганізацією відділу бюджетних
надходжень, видатків та обслуговування
розпорядників коштів та інших клієнтів
у відділ видатків та обслуговування
розпорядників коштів та інших клієнтів
та прийняття рішення про скорочення за
рахунок загальної чисельності
працівників відділу, всі працівники
відділу, що реорганізовувався, були
попереджені про скорочення займаних
ними посад з одночасною пропозицією
відповідних посад у новостворюваному
відділі, окрім позивача.

05.06.2014 ОСОБА_4 попереджено про
скорочення посади головного казначея
відділу бюджетних надходжень, видатків
та обслуговування розпорядників
коштів та інших клієнтів, у зв'язку з
чим вона підлягає звільненню за п.1 ст.40
КЗпП України. Водночас повідомлено, що
позивачу відповідно до вимог чинного
законодавства про працю буде
запропоновано іншу роботу за
відповідною посадою в управлінні
Державної казначейської служби
України у Зарічненському районі
Рівненської області (а.с.218 т.1).

Від підписання вказаного попередження
ОСОБА_4 відмовилась, що оформлено
відповідним актом (а.с.217 т.1) та не
заперечується представником позивача.

Представники відповідача пояснили, що
для ОСОБА_4 посада у відділі видатків та
обслуговування розпорядників коштів
та інших клієнтів не пропонувалась у
зв'язку з відсутністю вакантної посади.

Разом з тим, матеріалами справи
стверджено, що на час реорганізації у
відповідача була наявною тимчасово
вакантна посада головного казначея
відділу видатків та обслуговування
розпорядників коштів та інших
клієнтів, яка необгрунтовано була
запропонована не позивачу (основному
працівнику), а ОСОБА_10 (тимчасовому
працівнику) (а.с.194 т.2).

За встановлених обставин суд вважає, що
надана 01.08.2014 первинною профспілковою
організацією Управління Державної
казначейської служби України у
Зарічненському районі Рівненської
області згода на розірвання трудового
договору з ОСОБА_4 за п.1 ст.40 КЗпП
України (а.с.219,225 т.1) є необгрунтованою.

Таким чином, суд встановив, що в разі
звільнення позивача за п.1 ст.40 КЗпП
відповідачем не були дотримані
гарантії, пільги і компенсації,
передбачені главою III-А КЗпП.

Так, відповідно до статті 49-2 вказаного
розділу КЗпП про наступне вивільнення
працівників персонально попереджають
не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках
змін в організації виробництва і праці
враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене
законодавством.

Одночасно з попередженням про
звільнення у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
власник або уповноважений ним орган
пропонує працівникові іншу роботу на
тому ж підприємстві, в установі,
організації. При відсутності роботи за
відповідною професією чи
спеціальністю, а також у разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації працівник, за
своїм розсудом, звертається за
допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується
самостійно. Водночас власник або
уповноважений ним орган доводить до
відома державної служби зайнятості про
наступне вивільнення працівника із
зазначенням його професії,
спеціальності, кваліфікації та розміру
оплати праці.

Вимоги частин першої - третьої цієї
статті не застосовуються до
працівників, які вивільняються у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці, пов'язаних з
виконанням заходів під час
мобілізації, на особливий період.

Державна служба зайнятості пропонує
працівникові роботу в тій же чи іншій
місцевості за його професією,
спеціальністю, кваліфікацією, а при її
відсутності - здійснює підбір іншої
роботи з урахуванням індивідуальних
побажань і суспільних потреб. При
необхідності працівника може бути
направлено, за його згодою, на навчання
новій професії (спеціальності) з
наступним наданням йому роботи.

Статтею 49-4 КЗпП встановлено, що
зайнятість суспільно корисною працею
осіб, які припинили трудові відносини з
підстав, передбачених цим Кодексом, при
неможливості їх самостійного
працевлаштування, забезпечується
відповідно до Закону України "Про
зайнятість населення" .

Ліквідація, реорганізація підприємств,
зміна форм власності або часткове
зупинення виробництва, що тягнуть за
собою скорочення чисельності або штату
працівників, погіршення умов праці,
можуть здійснюватися тільки після
завчасного надання професійним
спілкам інформації з цього питання,
включаючи інформацію про причини
наступних звільнень, кількість і
категорії працівників, яких це може
стосуватися, про строки проведення
звільнення. Власник або уповноважений
ним орган не пізніше трьох місяців з
часу прийняття рішення проводить
консультації з професійними спілками
про заходи щодо запобігання звільненню
чи зведенню їх кількості до мінімуму
або пом'якшення несприятливих
наслідків будь-якого звільнення.

Професійні спілки мають право вносити
пропозиції відповідним органам про
перенесення строків або тимчасове
припинення чи відміну заходів,
пов'язаних з вивільненням працівників

Суд встановив, що всупереч приписам
вищевказаних норм трудового
законодавства при розірванні
трудового договору з ОСОБА_4
відповідачем не було враховане її
переважне право на залишення на роботі;
не було враховано наявність тимчасово
вакантної посади за спеціальністю та
кваліфікацією позивача; не було
повідомлено державну службу
зайнятості про майбутнє вивільнення
працівника; не було завчасно надано
відповідної інформації з питань
скорочення професійній спілці та у
встановлений законом строк не
проведено відповідних консультацій
щодо запобігання звільненню чи
пом'якшення його несприятливих
наслідків.

Статтею 43 Конституції України
встановлено, що кожен має право на
працю, що включає можливість заробляти
собі на життя працею, яку він вільно
обирає або на яку вільно погоджується.

Держава створює умови для повного
здійснення громадянами права на працю,
гарантує рівні можливості у виборі
професії та роду трудової діяльності,
реалізовує програми
професійно-технічного навчання,
підготовки і перепідготовки кадрів
відповідно до суспільних потреб.

Громадянам гарантується захист від
незаконного звільнення.

Відповідно до статті 5-1 КЗпП України
держава гарантує працездатним
громадянам, які постійно проживають на
території України правовий захист від
необгрунтованої відмови у прийнятті на
роботу і незаконного звільнення, а
також сприяння у збереженні роботи.

За встановлених обставин за
результатами судового розгляду
адміністративної справи суд дійшов
висновку, що при розірванні трудового
договору з позивачем за п.1 ст.40 КЗпП
України відповідач діяв
необгрунтовано, упереджено, без
урахування фактичних обставин та з
порушенням встановленої законом
процедури, а відтак звільнення ОСОБА_4 з
займаної посади суд вважає незаконним.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 235 КЗпП
України у разі звільнення без законної
підстави працівник повинен бути
поновлений на попередній роботі
органом, що розглядає трудовий спір.
Отже, порушене відповідачем право
ОСОБА_4 на проходження публічної служби
підлягає відновленню шляхом її
поновлення на посаді.

Згідно з ч.2 ст.235 КЗпП України при
винесенні рішення про поновлення на
роботі орган, який розглядає трудовий
спір, одночасно приймає рішення про
виплату працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
або різниці в заробітку за час
виконання нижче оплачуваної роботи,
але не більш як за один рік.

Таким чином відповідач повинен
нарахувати та виплати на користь
позивача середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 05.08.2014 по день
фактичного поновлення на посаді,
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 08.02.1995 № 100 "Про
затвердження Порядку обчислення
середньої заробітної плати".

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 КАС
України негайно виконуються постанови
суду про присудження виплати
заробітної плати, іншого грошового
утримання у відносинах публічної
служби - у межах суми стягнення за один
місяць та поновлення на посаді у
відносинах публічної служби.

З огляду на вищенаведене,
адміністративний позов слід
задовольнити повністю.

Підстав для розподілу судових витрат
відповідно до ст.94 КАС України немає.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
наказ Управління Державної
казначейської служби України у
Зарічненському районі Рівненської
області № 7-О від 05 серпня 2014 року про
звільнення ОСОБА_4 з посади головного
казначея відділу бюджетних надходжень,
видатків та обслуговування
розпорядників коштів та інших клієнтів
Управління Державної казначейської
служби України у Зарічненському районі
Рівненської області.

Поновити ОСОБА_4 на посаді головного
казначея відділу бюджетних надходжень,
видатків та обслуговування
розпорядників коштів та інших клієнтів
Управління Державної казначейської
служби України у Зарічненському районі
Рівненської області з 05 серпня 2014 року.

Зобов'язати Управління Державної
казначейської служби України у
Зарічненському районі Рівненської
області нарахувати та виплатити ОСОБА_4
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 05 серпня 2014 року по день
фактичного поновлення на посаді.

Допустити негайне виконання постанови
суду в частині поновлення на посаді та
виплати середнього заробітку - у межах
стягнення за один місяць.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Дорошенко Н.О.