Справа № 823/3016/14
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 року
справа № 823/3016/14

15 год. 00 хв.
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді- Руденко А.В.,

при секретарі- Чемерин І.В.,

за участю:

представника позивача - Лонської Ю.В.
(за довіреністю);

представника відповідача - Зубенка С.М.
(за довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Вікторія» до
Христинівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області про скасування вимоги та
рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Вікторія»
звернулося до Черкаського окружного
адміністративного суду з позовом до
Христинівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області, в якому просить скасувати
повністю вимогу про сплату боргу від
25.09.2014р. № Ю- в розмірі 77 808 грн. 29
коп.; скасування повністю рішення від
25.09.2014р. № про застосування
штрафних санкцій в розмірі 3 890 грн. 41
коп.

В обґрунтування позовних вимог
представник позивача зазначив, що
проведеною позаплановою невиїзною
перевіркою встановлено не нарахування
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування внеску
на невиплачену заробітну плату
громадянам ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у загальній
сумі 190 753 грн. 35 коп., внаслідок чого
порушено вимоги п. 7.1 ст. 7, п. 8.5 ст. 8
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування». На
підставі акту перевірки відповідачем
згідно ст. 25 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» винесено
вимогу про сплату боргу від 25.09.2014р. №
Ю- в розмірі 77 808 грн. 29 коп., та
рішення від 25.09.2014р. № про
застосування штрафних санкцій в
розмірі 3 890 грн. 41 коп. Позивач вважає,
що кошти, стягнуті на користь на
користь громадян ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є не
заробітною платою, а видом
цивільно-правової відповідальності,
тому згідно ч. 1 п. 1 ст. 7 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», єдиний внесок
на дані суми не нараховується.

Представник відповідача в судовому
засіданні просив відмовити у
задоволенні позову, у наданих до суду
письмових запереченнях зазначив, що
актом перевірки від 11.09.2014р. №
113/17-006/32860788 з питань дотримання
позивачем вимог податкового
законодавства встановлено, що згідно
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 31.07.2013р. не
виплачена заробітна плата громадянину
ОСОБА_3 становить 98 357 грн. 75 коп., та
згідно ухвали апеляційного суду
Черкаської області від 07.10.2013р. не
виплачена заробітна плата громадянину
ОСОБА_4 становить 92 395 грн. 60 коп. Позивач
не нарахував єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 77 808 грн. 29
коп. на вказану заробітну плату, чим
порушив п. 1 ч. 1 ст. 7, п.п. 8.5, 8.7 ст. 8
розділу ІІІ Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування». Вважає
обґрунтованими висновки перевірки,
тому оскаржувані вимога про сплату
боргу від 25.09.2014р. № Ю- та рішення
від 25.09.2014р. № є правомірними та
прийнятими у відповідності до вимог
законодавства.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши надані докази, суд
прийшов до висновку про наявність
підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, що заочним рішенням
Монастирищенського районного суду
Черкаської області від 14.02.2013р., яке
залишено без змін ухвалою Апеляційного
суду Черкаської області від 07.10.2013р.,
позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені
частково, стягнуто з товариства з
обмеженою відповідальністю «Вікторія»
на користь ОСОБА_4 заробітну плату за
період з 06.09.2011 року по 14.02.2013р. в сумі 92
395 грн. 60 коп.

Рішенням Монастирищенського районного
суду Черкаської області від 10.01.2013р.
позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено
частково, стягнуто з товариства з
обмеженою відповідальністю «Вікторія»
на користь ОСОБА_3 64499 грн. 91 коп., з них:
799 грн. 91 коп. - заробітна плата за
вересень 2011 року; 59150 - середній
заробіток за весь час затримки виплат
належних працівникові сум за період з
05.12.2011 року по 10.01.2013р. включно, 4550 грн. -
моральна шкода.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської
області від 11.03.2013р., яка залишена без
змін ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 31.07.2013р., змінено
рішення Монастирищенського районного
суду Черкаської області від 10.01.2013р.,
зокрема, стягнуто з товариства з
обмеженою відповідальністю «Вікторія»
на користь ОСОБА_3 середній заробіток
за час затримки розрахунку в сумі 71283
грн., грошову компенсацію за
невикористані щорічні відпустки в сумі
27074 грн. 75 коп., всього 98357 грн. 75 коп.; в
частині стягнення заробітної плати
ОСОБА_3 за вересень 2011 року в сумі 799
грн. 91 коп. та моральної шкоди - 4550 грн.
рішення Монастирищенського районного
суду Черкаської області від 10.01.2013р.
залишено без змін.

01.09.2014р. наказом відповідача № 255 була
призначена позапланова невиїзна
перевірка ТОВ «Вікторія», яка була
проведена та її результати оформлені
актом від 11.09.2014р. № 113/17-006/32860788 з питань
дотримання вимог податкового
законодавства щодо ухилення
податковим агентом від оподаткування
виплаченої (нарахованої) найманим
особам заробітної плати, пасивних
доходів, додаткових благ, інших виплат
та відшкодувань, що підлягають
оподаткуванню, у тому числі внаслідок
не укладання платником податків
трудових договорів з найманими особами
за період з 01.09.2011р. по 30.11.2013р.

Актом перевірки встановлено, що на
невиплачену заробітну плату
громадянам ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в сумі 190753
грн. 35 коп. позивачем не нараховано
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в сумі
77 808 грн. 29 коп., чим порушено п. 1 ч. 1 ст. 7,
п. п. 8.5, 8.7 ст. 8 розділу ІІІ Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

За результатами вказаного акту
перевірки, відповідачем винесена
вимога про сплату боргу від 25.09.2014р.
форми «Ю» № , якою у відповідності
до ст. 25 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» зобов'язано
позивача сплатити суми недоїмки з
єдиного внеску, штрафів та пені на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 77808 грн. 29
коп.

25.09.2014р. відповідачем винесено рішення
№ про застосування штрафних
санкцій до позивача на загальну суму 3890
грн. 41 коп. за своєчасне не нарахування
єдиного внеску.

Зазначені вимога про сплату боргу від
25.09.2014р. № Ю- та рішення від 25.09.2014р.
№ про застосування штрафних
санкцій отримані позивачем 25.09.2014р., що
представниками сторін не
заперечується.

Вказані обставини підтверджуються
поясненнями представників позивача та
відповідача, наявними в матеріалах
справи копіями рішень
Монастирищенського районного суду
Черкаської області від 14.02.2013р. та від
13.01.2013р., Апеляційного суду Черкаської
області від 14.02.2013р. та від 11.03.2013р.,
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 31.07.2013р., акту перевірки від
11.09.2014р. № 113/17-006/32860788, вимоги про сплату
боргу від 25.09.2014р. № Ю-, рішення від
25.09.2014р. № про застосування
штрафних санкцій.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи, суд виходить з
наступного.

Спеціальним законом, який визначає
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку є Закон України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 року
№ 2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464 єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) це консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464
платниками єдиного внеску є
роботодавці: підприємства, установи та
організації, інші юридичні особи,
утворені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми власності,
виду діяльності та господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону №2464-VI
платник єдиного внеску зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464 єдиний
внесок нараховується для платників,
зазначених у пунктах 1 (крім абзацу
сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої
статті 4 цього Закону, на суму
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України "Про оплату праці", та
суму винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами.

Перелік видів виплат, на які не
нараховується єдиний внесок,
затверджується Кабінетом Міністрів
України (ч. 7 ст. 7 Закону №2464).

Пунктами 5 та 8 Переліку видів виплат, що
здійснюються за рахунок коштів
роботодавців, на які не нараховується
єдиний внесок, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.12.2010р. №1170, передбачено, що
відшкодування, нараховані працівникам
за час затримки розрахунку при
звільненні та компенсація моральної
шкоди працівникам, що виплачується за
рішенням суду є виплатами, на які
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування не
нараховується.

Таким чином, єдиний внесок на виплати
середнього заробітку за час затримки
розрахунку у сумі 71283 грн. та моральної
шкоди у сумі 4550 грн., всього у сумі 75833
грн., стягнутих на користь громадянина
ОСОБА_3, нарахований безпідставно.

Натомість згідно п. 4 акта перевірки
відповідач нарахував єдиний внесок у
сумі 77808 грн. 29 коп. на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на суму 190753 грн.
35 коп. та застосував штрафні санкції із
розрахунку недоїмки 77808 грн. 29 коп.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону №2464 обчислення
єдиного внеску здійснюється на
підставі бухгалтерських та інших
документів, відповідно до яких
провадиться нарахування (обчислення)
або які підтверджують нарахування
(обчислення) виплат (доходу), на які
відповідно до цього Закону
нараховується єдиний внесок.

Згідно з абз. 1 ч. 8 Закону №2464 платники
єдиного внеску, крім платників,
зазначених у пунктах 4 і 5 частини
першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця, крім
гірничих підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця.

Також згідно з пп. 1 п. 4.3 Інструкції про
порядок нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, яка затверджена
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 09.09.2013р. N 455 (далі -
Інструкція № 455), яким передбачено, що
обчислення єдиного внеску зазначеною
категорією платників здійснюється
щомісяця на підставі бухгалтерських та
інших документів, відповідно до яких
провадиться нарахування (обчислення)
або які підтверджують нарахування
(обчислення) виплат (доходу), на які
нараховується єдиний внесок.

Тобто, підставою для обчислення
єдиного внеску платником податків є
його бухгалтерські та інші документи,
які підтверджують нарахування виплат
(доходу) за календарний місяць.

У судовому засіданні встановлено, що
позивач не нараховував громадянам
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 жодних виплат.
Натомість відповідач на підставі
судових рішень нарахував єдиний внесок
на грошові суми, стягнуті на користь
вказаних громадян, за ті періоди, у яких
вказані суми повинні бути виплачені.
Таким чином, відповідач нарахував
єдиний внесок за минулі періоди.
Вказані обставини підтверджуються
актом перевірки та поясненнями
представника відповідача.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" 16.07.1999р. № 996-XIV
(далі Закон № 996) до підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Судові рішення не є первинними
бухгалтерськими чи іншими документами
відповідно до п. 1 ст. 9 Закону № 996, тому
нарахування виплат (доходу) за минулі
періоди на їх підставі суперечить ч. 2
ст. 9 Закону №2464 і є незаконним.

Згідно з абз. 2 ч. 8 ст. 9 Закону №2464
платники, зазначені у пункті 1 частини
першої статті 4 цього Закону, під час
кожної виплати заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення), на
суми якої (якого) нараховується єдиний
внесок, одночасно з видачею зазначених
сум зобов'язані сплачувати нарахований
на ці виплати єдиний внесок у розмірі,
встановленому для таких платників
(авансові платежі). Кошти
перераховуються одночасно з
отриманням (перерахуванням) коштів на
оплату праці (виплату доходу, грошового
забезпечення), у тому числі в
безготівковій чи натуральній формі.

Оскільки позивач не нараховував
громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виплати
(дохід) по заробітній платі за 2011-2013р.р.,
та вказані виплати стягнуті на їх
користь за судовими рішеннями і
фактично не виплачені, суд приходить до
висновку, що єдиний внесок на суму
стягнутої заробітної плати 114920 грн. 35
коп. підлягає нарахуванню під час їх
фактичної виплати вказаним громадянам
і нарахований передчасно. (Розрахунок:
1190753,35 - 75833 = 114920,35).

Беручи до уваги, що єдиний внесок на
суму заробітної плати (доходу) 75833 грн.
нарахований незаконно, а на суму
заробітної плати 114920 грн. 35 коп.
передчасно, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю «Вікторія»
до Христинівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу про сплату боргу (недоїмки) від
25.09.2014р. №Ю- на суму 77808 (сімдесят
сім тисяч вісімсот вісім) гривень 29
копійок.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про застосування штрафних
санкцій від 25.09.2014р. №Ю- на суму 3890
(три тисячі вісімсот дев'яносто)
гривень 41 копійка.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Вікторія» (вул.
Центральна, буд. 1, с. Зюбриха,
Монастирищенський район, Черкаська
обл., 19124, ідентифікаційний код 32860788) 182
(сто вісімдесят дві) гривні 70 копійок
судового збору.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
буде подано.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Черкаський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги
постанова суду, якщо її не буде
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено
30.10.2014р.

Суддя
А.В. Руденко