Справа № 810/5559/14
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2014 року 810/5559/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Лисенко В.І.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Державного підприємства
"Чорнобильпроменергобуд" до
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Київській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Державне підприємство
«Чорнобильпроменергобуд» з позовом до
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Київській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення від
03.07.2014 № , яким підприємству
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 16718,00 грн.

В основу оскаржуваного податкового
повідомлення - рішення покладено
висновок податкового органу про
безпідставне формування ДП
«Чорнобильпроменергобуд» податкового
кредиту на підставі податкової
накладної ДСП «Чорнобильський
спецкомбінат» від 31.03.2014 №49, яка не
зареєстрована у Єдиному реєстрі
податкових накладних, що призвело до
завищення від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі
16718,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 31.03.2014 ним була отримана
податкова накладна ДП
«Чорнобильпроменергобуд» №49 на суму
100306,88 грн., яка належним чином
відображена у податковому обліку та
внесена до Єдиного реєстру податкових
накладних. На підставі вказаної
податкової накладної, підприємством
було віднесено до податкового кредиту
суму ПДВ у розмірі 16718,00 грн., сплачену у
складі ціни за отримані від ДСП
«Чорнобильський спецкомбінат»
послуги.

А відтак, вважає, що податковий орган
дійшов помилкового висновку про те, що
зазначена податкова накладна не
зареєстрована в Єдиному реєстрі
податкових накладних та не дає
позивачу права на віднесення такої
суми до податкового кредиту. Просив
позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував з
мотивів, викладених у письмових
запереченнях. Просив суд у задоволенні
позову відмовити.

У судове засідання сторони,
повідомлені належним чином про час,
дату та місце судового розгляду, не
з'явились.

Відповідно до частини четвертої статті
122 Кодексу адміністративного
судочинства України, особа, яка бере
участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Враховуючи, що від обох сторін у справі
до суду заявлено клопотання про
розгляд справи за їх відсутності, суд
ухвалив здійснювати судовий розгляд
справи в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Державне підприємство
«Чорнобильпроменергобуд» є юридичною
особою, що перебуває на обліку у
Вишгородській ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області та є платником
податку на додану вартість відповідно
до Свідоцтва про реєстрацію платника
податку на додану вартість від 22.01.2001 №
13777431. Взято на податковий облік в
органах ДПС 16.02.1998 за № 3.

10 грудня 2013 року між позивачем та
Державним спеціалізованим
підприємством «Чорнобильський
спецкомбінат» було укладено Договір
про надання послуг з теплопостачання,
водопостачання та водовідведення №
17/02.

На підтвердження факту отримання
наданих ДСП «Чорнобильський
спецкомбінат» послуг, позивачем надано
акт виконаних робіт від 31.03.2014 № 252,
податкову накладну ДСП
«Чорнобильський спецкомбінат» від
31.03.2014 № 49, рахунок ДСП «Чорнобильський
спецкомбінат» на оплату послуг від
31.03.2014 № 715, платіжне доручення від
03.04.2014 № 44 (а.с.8-11).

За наслідками здійснення даної
господарської операції ДСП
«Чорнобильський спецкомбінат» була
виписана податкова накладна від 31.03.2014
№ 49 (а.с.11).

Як убачається з квитанції Центрального
порталу прийому звітності
Міністерства України № 1, 01.04.2014 ДСП
«Чорнобильський спецкомбінат»
зареєстрував зазначену податкову
накладну у Єдиному реєстрі податкових
накладних (а.с.11).

На підтвердження факту реєстрації
виданої контрагентом податкової
накладної у Єдиному реєстрі податкових
накладних, позивачем надано витяг з
Єдиного реєстру податкових накладних
від 10.04.2014 № 10145201(а.с.12).

На підставі зазначеної податкової
накладної позивачем включено до
податкового кредиту суму ПДВ у розмірі
16718,00 грн.

Вказані операції належним чином
відображені у Реєстрі виданих та
отриманих податкових накладних та
Податкової декларації з ПДВ за квітень
2014 року (а.с.42-50).

У червні 2014 року посадовими особами
відповідача була проведена камеральна
перевірка даних, задекларованих ДП
«Чорнобильпроменергобуд» з питань
достовірності та повноти відображення
даних реєстру податкових накладних та
Єдиного реєстру податкових накладних
за квітень 2014 року, за результатами
якої складено Акт від 12.06.2014 №
395/22-00/25301719 (а.с.13-16).

Перевіркою встановлено порушення
позивачем положень пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України, що
призвело до завищення залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового кредиту на суму
16718,00 грн.

Висновки податкового органу про
порушення позивачем вимог податкового
законодавства ґрунтуються на тому, що
при поданні загальної податкової
звітності з ПДВ за квітень 2014 року,
позивачем включено до податкового
кредиту суму ПДВ, сформовану на
підставі незареєстрованої податкової
накладної у Єдиному реєстрі податкових
накладних.

За результатами перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення - рішення від 03.07.2014 №
, яким позивачу зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 16718,00 грн.

Вважаючи вказане податкове
повідомлення-рішення протиправним,
позивач звернувся до суду з даним
адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Спірні правовідносини регулюються
Податковим кодексом України, який
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Податковим кредитом в розумінні
підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
визнається сума, на яку платник податку
на додану вартість має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
(податкового) періоду, визначена згідно
з розділом V цього Кодексу.

Згідно із підпунктом «а» пункту 198.1
статті 198 Податкового кодексу України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає, зокрема, у
разі здійснення операцій з придбання
товарів та послуг, які відповідно до
пункту 185.1 статті 185 цього Кодексу є
об'єктом оподаткування податком на
додану вартість.

Як визначено пунктом 198.2 статті 198
Податкового кодексу України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: списання коштів з
банківського рахунка платника податку
на оплату товарів/послуг; отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду, зокрема, у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України передбачено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Пунктом 200.1 статті 200 розділу V цього
Кодексу встановлено, що сума податку,
що підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну.

Згідно із положеннями пункту 201.10
статті 201 Податкового кодексу України,
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття
його податкової накладної та/або
розрахунку коригування до Єдиного
реєстру податкових накладних є
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі, яка надсилається
протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової
накладної та/або розрахунку
коригування в електронному вигляді до
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, є
дата та час, зафіксовані у квитанції.

Положеннями пункту 8 Порядку ведення
Єдиного реєстру податкових накладних,
затвердженого Постановою КМУ від 29.12.2010
№ 1246 передбачено, що для підтвердження
прийняття податкової накладної та/або
розрахунку коригування до реєстрації
продавцю видається квитанція в
електронній формі у текстовому
форматі, у якій зазначаються реквізити
зазначених документів, відповідність
електронного документа формату
(стандарту), затвердженому Державною
податковою службою, результати
перевірки електронного цифрового
підпису, інформація про продавця, дата
та час прийняття, реєстраційний номер,
податковий період, за який подається
податкова накладна та/або розрахунок
коригування. Квитанція, на яку
накладається електронний цифровий
підпис Державної податкової служби,
підлягає шифруванню та надсилається
продавцеві засобами
телекомунікаційного зв'язку. Примірник
квитанції в електронній формі
зберігається в Державній податковій
службі.

Аналіз викладених норм свідчить про те,
що право на формування податкового
кредиту виникає у платника податків у
зв'язку із здійсненням ним
господарських операцій, що
підтверджені податковими накладними,
які оформлені належним чином та
зареєстровані у Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Як убачається з Акту від 12.06.2014 №
395/22-00/25301719, посадові особи податкового
органу дійшли висновку про
безпідставне формування позивачем у
квітні 2014 року податкового кредиту на
підставі податкової накладної від
31.03.2014 №49, яка не зареєстрована у
Єдиному реєстрі податкових накладних.
А відтак, на думку податкового органу,
позивач не мав права включати до
податкового кредиту суму ПДВ на
підставі такої податкової накладної.

Проте, дані твердження податкового
органу спростовуються наданою
позивачем квитанцією Центрального
порталу прийому звітності
Міністерства України від 01.04.2014 №1 та
витягом з Єдиного реєстру податкових
накладних від 10.04.2014 № 10145201, з яких
убачається, що податкова накладна
зареєстрована ДСП «Чорнобильський
спецкомбінат» у Єдиному реєстрі
податкових накладних за № .

Це означає, що позивач правомірно
включив до податкового кредиту суму
ПДВ у розмірі 16718,00 грн. на підставі
такої податкової накладної, оскільки
вона належним чином зареєстрована у
Єдиному реєстрі податкових накладних.

За таких обставин, суд вважає, що
висновки податкового органу про
порушення позивачем положень пункту
201.10 статті 201 Податкового кодексу
України, є помилковими, а тому, прийняті
податкові повідомлення-рішення від
03.07.2014 № є безпідставними та
підлягають скасуванню.

Згідно із частиною першою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Позивачем за подання позовної заяви
сплачено судовий збір, таким чином,
судові витрати підлягають стягненню з
Державного бюджету на користь
позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Київській області 03.07.2014 № .

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Державного підприємства
«Чорнобильпроменергобуд» () сплачений судовий збір у розмірі
182 (сто вісімдесят дві) гривні 70 копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Лисенко В.І.