Справа № 2а-5855/11
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року Справа № 9104/52558/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Калуші Івано-Франківської області на
постанову Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 16
серпня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Калуші Івано-Франківської
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання здійснити перерахунок
державної та додаткової пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 26.05.2011 року (через поштове
відділення зв'язку) звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м. Калуші Івано-Франківської
області в якому просив визнати
неправомірними дії відповідача,
зобов'язати останнього здійснити
перерахунок та донарахування і виплату
основної та додаткової пенсії в
розмірі, визначеному, ст. ст. 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 01.01.2009 року по 20.04.2011 року із
врахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум з
подальшим нарахуванням і виплатою
основної та додаткової пенсії у
відповідності до вимог закону.

Постановою Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 16
серпня 2011 року, адміністративний позов
задоволено часткоов, визнано
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Калуші
Івано-Франківської області,
зобов'язано відповідача провести
перерахунок пенсії з 30.11.2010 року
відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» обчисленої
з розміру основної пенсії не менше 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії 75% від мінімальної
пенсії за віком, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, що
визначається згідно ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, зобов'язано
виплатити у зв'язку із проведенням
вищевказаного перерахунку пенсії,
недоотримані суми пенсії з 30.11.2010 року,
з урахуванням проведених у цей час
виплат.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в м. Калуші
Івано-Франківської області оскаржило
його в апеляційному порядку, вважає, що
постанова суду прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

В апеляційній скарзі зазначає, що
розмір пенсійної виплати обчислено
відповідно до Постанов Кабінету
Міністрів України, оскільки ч.5 ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлено, що порядок
обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання внаслідок Чорнобильської
катастрофи визначається Кабінетом
Міністрів України. Стаття 62 Закону
визначає, що роз'яснення порядку
застосування цього Закону провадиться
у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України, рішення якого є
обов'язковими для виконання. Наведеною
нормою Закону питання обчислення
пенсії за цим Законом віднесенні до
відома Кабінету Міністрів. Постановою
Кабінету Міністрів України від 16.07.2008р.
№ 654 «Про підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян встановлено, що
з 01.07.2008р. пенсія в інвалідів ІІ групи,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою відповідно
до Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році повинна досягти 1090 грн.
Постановою Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008р. № 530 «Про деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» встановлено, що особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, щомісячна додаткова пенсія
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
виплачується у розмірах до
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність, тим, що належить до 1
категорії інвалідам 2 групи - 20
відсотків.

Також апелянт зазначає, що 18.06.2011р.
вступив в дію Закон України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік».
Відповідно до п.7 Закону встановлено, що
у 2011 році норми і положення ст.ст.
39,50,51,52,54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, як
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються в порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік. На
виконання цих змін Постановою Кабінету
Міністрів України від 06.07.2011р. № 745
(п.п.1,3) встановлено, що особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, додаткова пенсія, за шкоду
заподіяну здоров'ю, відповідно до
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виплачується тим, що
належить до 1 категорії ІІ групи у
розмірі 20% від прожиткового мінімуму,
встановленого для осіб, які втратили
працездатність. У всіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою не можуть бути нижче для
учасників ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС у 1986 році, для інвалідів ІІ
групи - 1090грн.

Виходячи із вище наведеного просить
постанову в задоволеній частині
скасувати та постановити нове рішення,
яким в задоволені позову відмовити
повністю.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, віднесеним до
категорії 1 осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Розглядаючи спір суд першої інстанції
вірно зазначив, що ст. 49 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію. Відповідно до ч. 4 ст. 54 цього
Закону (у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин),
якою визначено підстави та умови
призначення державних пенсій особам,
віднесеним до категорії 1, в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів
II групи, щодо яких установлено зв'язок
із Чорнобильською катастрофою, не
можуть бути нижчими восьми мінімальних
пенсій за віком. Згідно зі ст. 50 Закону
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема інвалідам II групи - у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком.
Як передбачено статтею 53 того самого
Закону, виплата додаткової пенсії
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Також, суд першої інстанції правильно
вказав, що порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку із втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
затверджено Постановою Кабінету
Міністрів України від 30 травня 1997 року
№523. Ця постанова є чинною і її
положення стосовно критеріїв
обчислення розмірів пенсії
відповідають положенням статей 50, 54
Закону України Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».
Постановою № 654 від 16.07.2008 року «Про
підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян» всупереч
положень ст. 50, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», Кабінет
Міністрів України установив розміри
сум, з яких проводиться розрахунок
пенсії, при тому, що ці суми не
відповідають розмірам мінімальної
пенсії за віком.

Суд першої інстанції вірно вважав, що
виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконним актами при вирішенні спору
слід виходити з того, що при розрахунку
державної та додаткової пенсії
передбачених ст. 50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосування підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого в Законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальний
розмір пенсії за віком за наявності у
чоловіків 25, а у жінок - 20 років
страхового стажу встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність. Ст. 28
вказаного Закону також передбачено, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року N
3491-VI, Прикінцеві положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення ст. 50, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік. На
виконання вимог цього Закону Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
від 6 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року. Вказані зміни
в законодавстві неконституційними не
визнавались.

Відтак, положення ст. ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
підлягають застосуванню до набрання
чинності зазначеною постановою
Кабінету Міністрів України, тобто по 22
липня 2011 року включно.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції
не вірно застосував вимоги ч. 2 ст. 99 КАС
України згідно якої для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод чи інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який обчисляється з дня коли особа
дізналась або повинна була дізнатись
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів, а згідно ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Враховуючи вище викладене, приймаючи
до уваги дату звернення позивача до
суду із розглядуваним позовом (26.05.2011
року), відсутність поважних причин для
поновлення строку, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги в частині з 01.01.2009 року
по 25.11.2010 року включно слід залишити без
розгляду.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що позивач має право на
проведення перерахунку та виплату
основної пенсії та додаткової пенсії,
відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
26.11.2010 року по 22.07.2011 року.

З урахуванням вище наведеного колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги являються суттєвими і складають
підстави для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права, які призвели
до неправильного вирішення справи, а
також має місце невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. 160, ст.197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст.
202, ст. 203, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України,
суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Калуші
Івано-Франківської області
задовольнити частково, скасувати
постанову Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 16
серпня 2011 року у справі № 2а-5855/11.

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в м. Калуші
Івано-Франківської області щодо
невиплати ОСОБА_1 як особі, віднесеній
до категорії 1, інваліду ІІ групи
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
основної пенсії в розмірі не менше 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком згідно ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Калуші
Івано-Франківської області
перерахувати та виплатити ОСОБА_1, як
особі, віднесеній до категорії 1,
інваліду ІІ групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи, основної
пенсії в розмірі не менше 8 мінімальних
пенсій та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком згідно ст.
ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 26 листопада 2010
року по 22 липня 2011 року включно, з
врахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

Позовні вимоги за період з 01.01.2009 року
по 25.11.2010 року включно залишити без
розгляду.

В задоволені решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин