Справа № 822/3734/14
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/3734/14
Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сторчака В. Ю.

секретар судового засідання:
Александрова К.В.,

за участю:

представника відповідача Балла М.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
управління Пенсійного фонду України в
м. Кам'янці-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області та відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Кам'янець-Подільському на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 15 вересня
2014 року у справі за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України в м. Кам'янці-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Кам'янець-Подільському про стягнення
суми невиплаченої пенсії по
інвалідності , -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2014 року управління Пенсійного
фонду України в м.
Кам'янці-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
звернулося в суд з позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.
Кам'янець-Подільському, у якому просить
стягнути 3248,60 грн. заборгованості по
відшкодуванню витрат на виплату пенсій
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Хмельницький окружний
адміністративний суд постановою від 15
вересня 2014 року позов задовольнив
частково: стягнув з відповідача на
користь позивача 2795 грн. 75 коп.
заборгованості з виплачених пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання за період з
01.03.2014 по 31.07.2014. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим судом
першої інстанції рішенням його
оскаржили і позивач і відповідач.

Позивач в своїй апеляційній скарзі
просить скасувати постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від15 вересня
2014 року та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити в повному
обсязі. На обґрунтування мотивів
апеляційної скарги позивач вказує на
те, що факт трудового каліцтва ОСОБА_3
підтверджено відповідними документами
у встановленому порядку. Позивач на
підставі існуючих документів (акту про
нещасний випадок на виробництві від
28.01.2000 (форма Н-1), актом огляду МСЕК,
заяви та подання (трудової книжки)
призначив ОСОБА_3 пенсію по трудовому
каліцтву.

Відповідач в поданій апеляційній
скарзі порушує питання про скасування
постанови Хмельницького окружного
адміністративного суду від 15 вересня
2014 року та ухвалення нового рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог. Аргументуючи доводи апеляційної
скарги апелянт вказує на те, що
потерпілі, які отримали трудове
каліцтво за межами України і переїхали
в Україну на постійне місце
проживання, не є застрахованими в
Україні і за них не сплачувались до
Фонду є нецільовим використанням
коштів Фонд.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції - без змін, з наступних
підстав.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР (далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ (стаття 4 Основ
у редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин).

Відповідно до пункту 4 статті 25 Основ за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг і матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Ураховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
відповідно до статті 25 Основ є Фонд, що
також передбачено статтею 21 Закону №
1105-XIV, яка визначає перелік соціальних
послуг та виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом.

Згідно з частиною четвертою статті 26
Основ, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Аналогічне правило закріплене
частиною другою статті 24 Закону № 1105-XIV,
відповідно до пункту 5 якої якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом і
страховиками з інших видів соціального
страхування виникають спори щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернувся
застрахований. При цьому страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутися до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Відповідно до статті 1 Угоди про
гарантії прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
сфері пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року, пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць даної Угоди
та членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі
витрати, пов'язані зі здійсненням
пенсійного забезпечення за даною
Угодою, несе держава, яка надає
забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні
розрахунки між державами можуть
проводитися лише на підставі
двосторонніх договорів.

Таким чином, витрати, понесені органами
ПФУ у зв'язку із виплатою та доставкою
пенсій по інвалідності від трудового
каліцтва (у тому числі й пенсій особам,
які стали інвалідами від нещасного
випадку на виробництві на території
колишніх республік СРСР), підлягають
відшкодуванню за рахунок Фонду як
належного страховика від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання. Такий висновок щодо
застосування норм матеріального права
міститься у постановах Верховного Суду
України від 20 березня 2007 року № 21-1087во06,
від 12 червня 2012 року № 21-165а12 та 21 травня
2013 року № 21-129а13.

Враховуючи наведене вимоги
апеляційної скарги відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Кам'янець-Подільському необґрунтовані
відтак задоволенню не підлягають.

Що стосується доводів управління
Пенсійного фонду України Пенсійного
фонду України в м.
Кам'янці-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі суд
апеляційної інстанції вважає за
необхідне зазначити таке.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції погоджується з висновками
суду першої інстанції про те, що
відшкодування пенсії ОСОБА_3 не повинно
здійснюватись відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності", з
огляду на наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" дія даного закону
поширюється на осіб, які працюють на
умовах трудового договору (контракту)
на підприємствах, в установах
організаціях, незалежно від форми
власності та господарювання, у
фізичних осіб, та осіб які забезпечують
себе роботою самостійно.

Так, в матеріалах справи наявний акт
про нещасний випадок, затверджений
директором школи, згідно якого ОСОБА_3
отримав пошкодження ока через
необережну поведінку іншого учня, в
приміщенні класної кімнати під час
занять у групі продовженого дня.

При цьому, відповідно до вимог статті 8
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" обов'язковому
страхуванню від нещасного випадку
підлягають, зокрема учні та студенти
навчальних закладів, клінічні
ординатори, аспіранти, докторанти,
залучені до будь-яких робіт під час,
перед або після занять; під час занять
коли вони набувають професійних
навичок; у період проходження
виробничої практики (стажування),
виконання робіт на підприємствах.

Проте випадок із ОСОБА_3 є нещасним, але
отриманим не на виробництві і не під
час виконання трудових обов'язків, а
також не з підстав, передбачених
статтею 8 вказаного вище Закону, тому
призначена ОСОБА_3 пенсія по
інвалідності загального захворювання
виплачується Пенсійним фондом на
загальних підставах, а відтак не може
відшкодовуватись за рахунок страхових
коштів Фонду. Також, в матеріалах
справи відсутні докази щодо
страхування ОСОБА_3

Таким чином, колегія суддів суду
апеляційної інстанції вважає, що
доводи апеляційної скарги позивача не
ґрунтуються на вимогах законодавства
та не спростовують висновків суду
першої інстанції

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198,
статті 200 КАС України, суд апеляційної
інстанції залишає скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що суд
першої інстанції ухвалив оскаржуване
рішення відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, а тому
підстави для його скасування або зміни
відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги управління
Пенсійного фонду України в м.
Кам'янці-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області та відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Кам'янець-Подільському, залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 15
вересня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
27 жовтня 2014 року .

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Граб Л.С.

Сторчак В. Ю.