Справа № 804/15307/14
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді -
при секретарі - Шпота
за участю: представник
позивача - Тубольцева О.В.
відповідача - Кисельов А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АТБ-інвест» до Державної податкової
інспекції у Бабущкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АТБ-інвест» до Державної податкової
інспекції у Бабущкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
- визнати протиправним та скасувати
повідомлення-рішення ДПІ у
Бабушкінському районі ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області від 17.04.2014
- судові витрати по справі стягнути на
В обґрунтування позову позивач
зазначив, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення про сплату суми
податкового зобов'язання з орендної
плата з юридичних осіб є протиправним
та підлягає скасуванню, оскільки
визначення розміру орендної плати за
користування земельною ділянкою в
порядку та у спосіб, встановлений
нормативними актами України, не може
здійснюватися іншим способом, ніж
способом внесення змін в договір
оренди земельної ділянки.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив їх
задовольнити з підстав які викладені в
Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав у
повному обсязі, в задоволенні
адміністративного позову просив
відмовити, в обґрунтування заперечень
зазначив, що перевірка Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АТБ-інвест» була проведена на
виконання повноважень податкового
органу, при наявності порушень
позивачем податкового законодавства
повідомлення-рішення прийнято
правомірно, у зв'язку із чим підстави
для задоволення позову відсутні.
Вислухавши пояснення представника
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку
про обґрунтованість адміністративного
позову та наявності підстав для його
Судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю
«АТБ-інвест» (далі - ТОВ «АТБ-інвест»,
або позивач) зареєстроване
Дніпропетровським районним управління
юстиції 23.03.2000 року та перебуває на
податковому обліку Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі - ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська, або відповідач) з
29.03.2000р. за № 2453.
ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська, на підставі
повідомлення від 17.03.2014р. № 140, згідно з
п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст.78, п.
79.1 та п.79.2 ст. 79 Податкового Кодексу
України від 2 грудня 2010 року № 2755-УІ (із
змінами та доповненнями) та відповідно
до наказу ДПІ у Бабушкінському районі
№ 384 від 17.03.2014р. проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка ТОВ «АТБ-інвест» (код за
нарахування з орендної плати за землю
за період з 01.08.2013р. по 31.12.2013р.
За результатами перевірки складено від
01.04.2014р. №760/221/30691543 «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки товариства з обмеженою
відповідальністю «АТБ-інвест» з питань
повноти нарахування орендної плати за
землю за період з 01.08.2013р. по 31.12.2013р»,
яким було встановлено, порушення пп.16.1.4
п.16.1 ст.16, п. 288.1 та п.288.5 ст.288 ПКУ, рішення
Дніпропетровської міської ради №216/8
від 02.02.2011, внаслідок чого встановлено
заниження орендної плати за земельні
ділянки, розташовані на території
Бабушкінського району, за період з
01.08.2013 року - 31.12.2013 року на 7710 грн.
Підґрунтям для встановлення порушень є
наявність з боку ТОВ «АТБ-інвест»
порушення п.288.5 ст.288 та рішення
Дніпропетровської міської ради №216/8
від 02.02.2011р., внаслідок чого сталося
заниження суми задекларованої
орендної плати за землю за період з
01.08.2013 року по 31.12.2013 року по договорам
оренди землі за земельні ділянки,
розташовані за адресами:
м. Дніпропетровськ, вул. Казакевича, б.5
м. Дніпропетровськ, вул. Панікахі, б.121
м. Дніпропетровськ, вул. Запорізьке
шосе, 48 площею 0,0018 га;
м. Дніпропетровськ, вул. Запорізьке
шосе, 48 площею 0,0483 га.
м. Дніпропетровськ, вул. Героїв
Сталінграда, 111 площею 0,0210 га.
На підставі акту перевірки, 17.04.2014 року
повідомлення-рішення Форми «Р» за №
суму грошового зобов'язання за
платежем орендна плата з юридичних
осіб, за основним платежем на суму 7 710,1
грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями 3 855,05 грн.
Суд вважає, що в акті документальної
позапланової невиїзної перевірки
перевіряючим був зроблений
неправомірний висновок про заниження
грошового зобов'язання з орендної
плати за землю у податкових
деклараціях з орендної плати за землю
за період з 01.08.2013 року по 31.12.2013 року на
7710 грн. з огляду на наступне.
Так, 09 вересня 2002 року на підставі
Законів України «Про місцеве
самоврядування в Україні», «Про оренду
землі», Земельного кодексу України,
рішення міської ради від 19.06.2002р. № 353/2,
між Дніпропетровською міською радою та
ТОВ «АТБ-інвест» було укладено договір
оренди земельної ділянки площею 0,0170 га,
що знаходиться за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Казакевича, б.5,
строком до 19.06.2017р. (державна реєстрація
19.09.2002р. за № 2212) та 26 липня 2005р.
додаткова угода до цього договору
(державна реєстрація 09.09.2005р. за №
36).

Пунктами 3.1., 3.2., 3.3. Договору визначено
що сума орендної плати за користування
земельною ділянкою на термін дії
договору складає 12 887,77 грн.

Орендна плата за користування
земельною ділянкою сплачується у
грошовій

формі в розмірі земельного податку,
вноситься на розрахунковий рахунок

Держказначейства за місцем
податкового звіту щомісячно (до 15 числа
наступного місяця) і на майбутній
період вноситься на термін не більше
одного календарного року.

Розмір земельного податку
переглядається у разі законодавчої
зміни ставок земельного податку.

Пунктом 3.1. додаткової угоди від 26 липня
2005р. до цього договору передбачено, що
річна орендна плата за земельну
ділянку встановлюється у грошовій
формі (у гривнях), з урахуванням того, що
площа частки за яку справляється
орендна плата становить 10,91 % або 0,0170 га,
у розмірі 1 (%) відсотка від нормативної
грошової оцінки та дорівнює розміру
земельного податку.

29 квітня 2003 року на підставі Законів
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», «Про оренду землі»,
Земельного кодексу України, рішення
міської ради від 26.02.2003р. № 108/7, між
Дніпропетровською міською радою та ТОВ
«АТБ-інвест» було укладено договір
оренди земельної ділянки площею 0,0010 га,
що знаходиться за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Панікахі, б.121,
строком до 26.02.2018р. (державна реєстрація
14.05.2003р. за № 3391) та 26 липня 2003р.
додаткова угода до цього договору
(державна реєстрація 09.09.2005р. за №
43).

Пунктами 3.1., 3.2., 3.3. Договору визначено
що сума орендної плати за користування
земельною ділянкою на термін дії
договору складає 991,04 грн.

Орендна плата за користування
земельною ділянкою сплачується у
грошовій

формі в розмірі земельного податку,
вноситься на розрахунковий рахунок

Держказначейства за місцем
податкового звіту щомісячно (до 15 числа
наступного місяця) і на майбутній
період вноситься на термін не більше
одного календарного року.

Розмір земельного податку
переглядається у разі законодавчої
зміни ставок земельного податку.

Пунктом 3.1. додаткової угоди від 26 липня
2005р. до цього договору передбачено, що
річна орендна плата за земельну
ділянку встановлюється у грошовій
формі (у гривнях), з урахуванням того, що
площа частки за яку справляється
орендна плата становить 1,59 % або 0,0010 га,
у розмірі 1 (%) відсотка від нормативної
грошової оцінки та дорівнює розміру
земельного податку.

30 червня 2005 року на підставі Законів
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», «Про оренду землі»,
Земельного кодексу України, рішення
міської ради від 20.04.2005р. № 315/26, між
Дніпропетровською міською радою та ТОВ
«АТБ-інвест» було укладено договір
оренди земельної ділянки площею 0,0018 га,
що знаходиться за адресою:
м.Дніпропетровськ, вул. Запорізьке
шосе, 48, строком на п'ятнадцять років.
(державна реєстрація 22.08.2005р. за №
40).

Пунктом 4.1. Договору визначено що річна
орендна плата за земельну ділянку
встановлюється у грошовій формі (у
гривнях), з урахуванням п.2.1 цього
договору, у розмірі 1 (%) відсотка від
нормативної грошової оцінки та
дорівнює розміру земельного податку.

Відповідно до п.2.1 цього договору в
оренду передається земельна ділянка,
загальною площею 0,0585га, площа частки,
за яку справляється орендна плата,
становить 3,10 % або 0,0018 га.

30 червня 2005 року на підставі Законів
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», «Про оренду землі»,
Земельного кодексу України, рішення
міської ради від 20.04.2005р. № 315/26, між
Дніпропетровською міською радою та ТОВ
«АТБ-інвест» було укладено договір
оренди земельної ділянки площею 0,0483 га,
що знаходиться за адресою:
м.Дніпропетровськ, вул. Запорізьке
шосе, 48, строком на п'ятнадцять років,
(державна реєстрація 13.12.2005р. за №
09).

Пунктом 4.1. Договору визначено що річна
орендна плата за земельну ділянку
встановлюється у грошовій формі (у
гривнях), у розмірі 1 (%) відсотка від
нормативної грошової оцінки та
дорівнює розміру земельного податку.

Договір орендної земельної ділянки
площею 0,0210га., яка знаходиться по вул.
Героїв Сталінграда, 111, ТОВ «АТБ-інвест»
до перевірки та до матеріалів справи не
надали.

Проте, відповідачем в акті перевірки
зроблено висновок, що загальна сума
нарахованої ТОВ «АТБ-інвест» в
порушення п.288.1 ст.288 ПКУ орендної плати
за землю за земельну ділянку площею 0,0210
га., яка знаходиться по вул.
Г.Сталінграда, 111, на 2013 рік складає 4050,96
грн., за період з 01.08.2013 року по 31.12.2013
року - 1687,90 грн., таким чином суд вважає,
що відповідач погодився з існуванням
зазначеного договору оренди земельної
ділянки та вважає його діючим.

Судом встановлено, що станом на час
проведення документальної перевірки
будь-яких доповнень чи змін до
вищезазначених договорів оренди землі,
в частині розміру орендної плати не
вносилося.

У порядку, передбаченому чинним
законодавством, відповідно до умов
договорів підприємство позивача
здійснювало розрахунки орендної плати
за землю та подавало відповідні
податкові декларації.

Пунктом 14.1.73 п.14.1 ст.14 ПКУ визначено
землекористувачі - юридичні та фізичні
особи (резиденти і нерезиденти), яким
відповідно до закону надані у
користування земельні ділянки
державної та комунальної власності, у
тому числі на умовах оренди.

Відповідно до п.п.14.1.136 п.14.1 ст.14 ПКУ
орендна плата за земельні ділянки
державної і комунальної власності -
обов'язковий платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою (далі у розділі XIII -
орендна плата).

У п.п. 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПКУ зазначено, що
платник податків зобов'язаний:
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

Згідно п.288.1 ст.288 ПКУ підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки.

Пунктами 288.1 - 288.4 ст. 288 ПКУ передбачено,
що підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування, які
укладають договори оренди землі,
повинні до 1 лютого подавати
контролюючому органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
переліки орендарів, з якими укладено
договори оренди землі на поточний рік,
та інформувати відповідний
контролюючий орган про укладення
нових, внесення змін до існуючих
договорів оренди землі та їх
розірвання до 1 числа місяця, що настає
за місяцем, у якому відбулися зазначені
зміни.

Платником орендної плати є орендар
земельної ділянки.

Об'єктом оподаткування є земельна
ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної
плати встановлюються у договорі оренди
між орендодавцем (власником) і
орендарем.

Зазначене цілком узгоджується з
положеннями Закону України «Про оренду
землі», а саме ст. 15 цього закону,
відповідно до якої орендна плата із
зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду, та
відповідальності за її несплату,
належать до істотних умов договору
оренди землі, та Закону України «Про
плату за землю», який діяв під час
укладення договору оренди, відповідно
до ст. 19 якого, розмір, умови і строки
внесення орендної плати за землю
встановлюються за угодою сторін у
договорі оренди між орендодавцем
(власником) і орендарем (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності).

Орендна плата за землю, незважаючи на
віднесення її до обов'язкових
загальнодержавних податків і зборів,
має іншу правову природу, ніж податки
та збори, розмір та порядок визначення
яких встановлюється нормативними
актами.

З аналізу законів України, що
встановлюють правила та порядок
користування земельними ділянками,
випливає, що орендна плата за
користування земельними ділянками має
договірне походження.

Таким чином, визначення розміру
орендної плати за користування
земельними ділянками в порядку та у
спосіб, встановлений нормативними
актами України, не може здійснюватися
іншим способом, ніж способом внесення
змін в договір оренди земельної
ділянки.

Правильність таких висновків
підтверджується, Постановою Пленуму
Вищого господарського суду України від
29 травня 2013 року № 8 «Про внесення змін
і доповнень до постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
17.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин».

У цій Постанові Пленум ВГСУ, серед
іншого зазначив, що: - «Системний аналіз
норм законодавства України дає
підстави для висновку про те, що
орендна плата за земельну ділянку, яка
перебуває в державній або в
комунальній власності, має подвійну
правову природу, оскільки, з одного
боку, є передбаченим договором оренди
землі платежем, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою (частина перша
статті 21 Закону України «Про оренду
землі», підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України, далі - ПК
України), з іншого - є однією з форм
плати за землю як загальнодержавного
податку нарівні із земельним податком
(підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК
України). Разом з тим, підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є саме договір оренди такої
земельної ділянки (частина друга
статті 21 Закону України «Про оренду
землі», пункт 288.1 статті 288 ПК України)».

Згідно із ч.6 ст.93 Земельного кодексу
України відносини, пов'язані з орендою
землі, регулюються законом. Як
визначено ч.1 ст. 93 Земельного кодексу
України, право оренди земельної
ділянки - це засноване на договорі
строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з статтею 13 Закону України «Про
плату за землю» підставою для
нарахування земельного податку є дані
державного земельного кадастру, а
орендної плати за земельну ділянку, яка
перебуває у державній або комунальній
власності, - договір оренди такої
земельної ділянки.

Таким чином, ТОВ «АТБ-інвест» при
розрахунку розміру орендної плати за
землю за період з 01.08.2013 року по 31.12.2013
року керувався відповідними
положеннями Договорів оренди
земельної ділянки, а саме пунктами: 3.1.,
3.2., 3.3., 4.1.

Згідно із ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Відповідно до
діючого законодавства та
вищезазначених Договорів, укладених
між Дніпропетровською міською радою та
ТОВ «АТБ-інвест», зміна умов договору
здійснюється у письмовій формі за
взаємною згодою сторін, а в разі
відсутності взаємної згоди сторін щодо
зміни умов цього договору, на вимогу
заінтересованої сторони, ці питання
вирішуються у судовому порядку.

Жоден нормативно-правовий акт не
передбачає можливості зміни істотної
умови договору, а саме розміру орендної
плати, орендодавцем або орендарем в
односторонньому порядку, або
автоматичної її зміни (в разі
законодавчої зміни її граничного
розміру).

Таким чином, орендар зобов'язаний буде
сплачувати більший розмір орендної
плати з настанням дати:

- набрання чинності додатковою угодою
про внесення змін до договору (в разі
досягнення сторонами взаємної згоди
щодо збільшення розміру орендної
плати);

- набрання законної сили рішенням суду
про зміну договору (в разі вирішення
спору щодо зміни розміру орендної
плати в судовому порядку).

В даному випадку, додаткові угоди про
внесення змін в договори щодо розміру
орендної плати не мали місця, тому суд
вважає, що висновки перевіряючих про
порушення ТОВ «АТБ-інвест» податкового
законодавства є такими, що не
грунтуються на нормах чинного
законодавства.

Вищезазначену позицію підтвердив і
Верховний суд України у своїй
постанові від 11 червня 2013 року, в якому
зазначив: «... що хоча зміна розміру
земельного податку згідно із Законом N
309-VІ є підставою для перегляду
встановленого розміру орендної плати
шляхом внесення відповідних змін до
договору оренди землі його учасниками,
зазначене не тягне автоматичні зміни
орендної плати та, відповідно,
донарахування ДПІ суми податкового
зобов'язання з орендної плати із
застосуванням штрафних санкцій за
податковими
повідомленнями-рішеннями».

За таких умов мають застосовуватися
положення п. 56.21 ст. 56 Податкового
кодексу України, згідно до яких, у разі
коли норма цього Кодексу чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі цього Кодексу, або коли норми
різних законів чи різних
нормативно-правових актів, або коли
норми одного і того ж
нормативно-правового акта суперечать
між собою та припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу, рішення
приймається на користь платника
податків.

Згідно зі ст.58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.

Виходячи з Рішення Конституційного
Суду України № 1-7/99 від 13.05.1997р., стаття 58
Конституції України 1996 року закріплює
один з найважливіших загальновизнаних
принципів сучасного права - закони та
інші нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі.

Це означає, що вони поширюють свою дію
тільки на ті відносини, які виникли
після набуття законами чи іншими
нормативно-правовими актами чинності.
Закріплення названого принципу на
конституційному рівні є гарантією
стабільності суспільних відносин, у
тому числі відносин між державою і
громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього закону чи іншого
нормативно-правового акта.

За таких обставин також є
безпідставним посилання представника
відповідача на рішення
Дніпропетровської міської ради від
02.02.2011р. за № 216/8 «Про приведення рішень
міської ради та деяких проектів рішень
міської ради, які погоджено виконавчим
комітетом міської ради, у галузі
земельних відносин у відповідності до
вимог чинного законодавства», тому що
цим рішення зміни до раніше укладених
договорів оренди не вносяться.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно приписів ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

В даній справі відповідачем, як
суб'єктом владних повноважень, суду не
надано доказів повної законності та
обґрунтованості податкового
повідомлення-рішення № від
17.04.2014р. про нарахування Товариству з
обмеженою відповідальністю
«АТБ-інвест» суми грошового
зобов'язання з орендної плати з
юридичних осіб за основним платежем в
розмірі 7 710,10 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) в
сумі 3 855,05 грн., у той час як позивачем
подано переконливі докази в
обґрунтування своєї позиції, з аналізу
яких судом зроблено вичерпні висновки.

В зв'язку з наведеним суд відзначає, що
будь-яке рішення чи дії суб'єкта
владних повноважень має бути законними
та обґрунтованими, прийнятими чи
вчиненими в межах наданих повноважень,
мати під собою конкретні об'єктивні
факти, на підставі яких його ухвалено
або вчинено, а суд, відповідно до п. 3 ст.
2 КАС України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, перевіряє чи
прийнято такі рішення на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, з використанням повноважень з
метою, з якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення,
з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення, своєчасно,
тобто протягом розумного строку. Також
рішення суб'єкта владних повноважень
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, перевіривши оскаржуване в даній
справі рішення відповідача з
урахуванням наведеної норми, суд
дійшов висновку, що відповідачем при
його прийнятті невірно застосовано
норми чинного законодавства при
неповному та неправильному
встановленні всіх дійсних обставин
справи, в зв'язка з чим воно підлягає
скасуванню.

Позивачем під час подання
адміністративного позову сплачено
судовий збір в розмірі 182 грн. 70 коп., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 4252 від 16.09.2014р.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Тому, згідно із ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судовий збір в розмірі 182 грн. 70 коп.
присуджується на користь позивача за
рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 94, 160-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АТБ-інвест» до Державної податкової
інспекції у Бабущкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Бабущкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області форми «Р» № від 17.04.2014р.
про нарахування Товариству з обмеженою
відповідальністю «АТБ-інвест» суми
грошового зобов'язання з орендної
плати з юридичних осіб за основним
платежем в розмірі 7 710,10 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) в сумі 3 855,05 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «АТБ-інвест», (код
ЄДРПОУ - 30691543) суму судового збору в
розмірі 182 грн. 70 коп. сплачену ТОВ
«АТБ-інвест» згідно платіжного
доручення № 4252 від 16.09.2014р.

Копію постанови направити сторонам по
справі.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та в
строки, встановленні статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови
викладений протягом п'яти днів.

Суддя
Е.О. Юрков