Справа № 2а-10687/11/0306
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року
Справа №
9104/115451/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Ковелі Волинської області на
постанову Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 07 жовтня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Ковелі Волинської області про
визнання незаконними дії та
зобов'язання здійснити провести
перерахунок та виплату державної та
додаткової пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 14.09.2011 року звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м. Ковелі Волинської області
в якому просив визнати дії відповідача
незаконними, зобов'язати останнього
провести перерахунок та виплату пенсії
як чорнобильцю, враховуючи усі
надбавки та доплати за нормами ст. ст. 50,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» тобто у розмірах 6
мінімальних пенсій за віком та 50%
мінімальної пенсії за віком з 01.04.2011
року та виплачувати в такому розмірі до
подальших змін в законодавстві,
зобов'язати із зміною розміру
мінімальної пенсії за віком в
подальшому проводити виплату основної
та додаткової пенсії як чорнобильцю за
нормами ст. ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» тобто у
розмірах 6 мінімальних пенсій за віком
та 50% мінімальної пенсії за віком.

Постановою Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 07 жовтня 2011 року (прийнятою
в порядку скороченого провадження),
позов задоволено частково, визнано дії
управління Пенсійного фонду України в
м. Ковелі Волинської області
протиправними, зобов'язано відповідача
нарахувати та виплатити позивачу
державну пенсію по інвалідності в
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком
та щомісячну додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком на
підставі ст. ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», які
обчислюються відповідно до абз. 1 ч. 1 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», починаючи з 01 квітня 2011
року до 18 червня 2011 року включно, з
урахуванням виплачених сум, в решті
позовних вимог відмовлено, постанову
допущено до негайного виконання в
межах стягнення за один місяць.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі
Волинської області оскаржило його в
апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що
відповідно до ст. 49 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою
встановлюється у вигляді державної та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю. Згідно ч. 4 ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» розмір
державної пенсії не може бути нижчим 8
мінімальних пенсій, а відповідно до ч. 1
ст. 50 вищенаведеного закону, щомісячна
додаткова пенсія має дорівнювати 75%
мінімальної пенсії за віком. Таким
чином, вихідним критерієм обрахунку
державної та додаткової пенсії
виступає мінімальна пенсія за віком.
Питання визначення мінімальної пенсії
за віком потребує законодавчого
врегулювання, оскільки відповідно до ч.
1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність
визначеного законом. Перешкодою для
застосування даної норми є положення ч.
3 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування», яка зазначає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим законом,
оскільки позивач отримує пенсію не за
Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування», а на підставі Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
по відношенню до нього, не можуть бути
застосовані положення, що визначають
тотожність розміру мінімальної пенсії
за віком із розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Виходячи із вище наведенего просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
відмовити у задоволені позову.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріли справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 належить до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, є
інвалідом ІІІ групи.

Розглядаючи спір судом першої
інстанції вірно врахувано, що
відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в редакції,
яка діяла у період, починаючи з 01 квітня
2011 року по 18 червня 2011 року включно,
особам, віднесеним до 1 категорії осіб,
які постраждали внаслідок аварії на
ЧАЕС, інвалідам ІІІ групи,
призначається державна пенсія по
інвалідності в розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком та щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 50 процентів мінімальної пенсії
за віком.

Суд першої інстанції правильно
зазначив, що розмір мінімальної пенсії
має визначатися виключно Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», цей
розмір визначений абзацом першим
частини першої ст. 28 цього Закону - у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом. Положення частини
третьої ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не є перешкодою для
застосування абзацу першого частини
першої цієї ж статті для обрахування
інших пенсій чи доплат, пов'язаних з
мінімальною пенсією за віком, оскільки
законом не встановлено іншого, ніж у
вказаному абзаці, способу такого
обрахування.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції вірно вважав, що відповідач
зобов'язаний здійснити перерахунок
позивачу основної державної пенсії
відповідно до вимог ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до вимог
ч.1 ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» із застосуванням ст. 28 ч.1
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ч. 3 ст. 4 Закону України
«Про прожитковий мінімум» та ст.21
Закону України «Про державний бюджет
України на 2011 рік» і цей перерахунок
має бути здійснений за період з 01.04.2010
року по 18.06.2011 року з врахуванням
виплачених сум.

З врахуванням вище наведеного суд
апеляційної інстанції вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а постанова відповідає
нормам матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. 160, ч. 10 ст. 183-2, ст. 197, п. 1 ч.
1 ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі
Волинської області - залишити без
задоволення, а постанову Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 07 жовтня 2011 року у справі №
2а-10687/11 - без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин