Справа № 2а-541/09/0870
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2009-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

07 квітня 2009 р. Справа № 2а- 541/09/0870(14
год. 50 хв.) м. Запоріжжя

Запорізький окружний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого -судді Прудивуса О.В.,

суддів Стрельнікової Н.В., Щербака А.А.,

при секретарі судового засідання
Скачковій Т.В.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1.;представників
позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3; представника
Фонду державного майна України та
регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Запорізькій області: Сириці
О.Д.;представника третьої особи:
Михайленко О.А.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 до:Фонду
державного майна України (далі
-відповідач 1), регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Запорізькій області (далі
-відповідач 2), державного акціонерного
товариства «Будівельна корпорація
«Укрбуд»(далі -відповідач 3)третя
особа:товариство з обмеженою
відповідальністю «Житлобуд-Сервіс»
про:визнання незаконною відмови у
проведенні приватизації та
зобов'язання суб'єкта владних
повноважень вчинити певні дії.

19 грудня 2008 року позивач звернувся до
Орджонікідзевського районного суду
м. Запоріжжя із позовом до
регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Запорізькій області, в якому просить
визнати незаконною відмову
відповідача 2 у проведенні за позивачем
приватизації квартири АДРЕСА_1 та
зобов'язати відповідача провести
приватизацію за позивачем зазначеної
квартири.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що
він є наймачем квартири АДРЕСА_1, у якій
він зареєстрований і постійно проживає
разом із членами його родини. Вказаний
будинок до вересня 2008 року був
гуртожитком, але згідно рішення
Запорізької міської ради від 25.08.2005 №
310/23 та дозволу на виконання
будівельних робіт від 26.09.2006 № 611
мешканцями гуртожитку за власні кошти
здійснена реконструкція будівлі для
переведення її у статус житлового
будинку.

04.11.2008 позивачем був отриманий ордер на
житлове приміщення № 580, виданий на
підставі рішення міськвиконкому від
23.10.2008 № 454/9.

Позивач, вважає, що оскільки зазначений
будинок перебуває у державній
власності, приватизацію, квартири, яку
наймає позивач повинен здійснювати
відповідач 2.

Позивач 29.11.2008 звернувся до відповідача
2 із заявою про приватизацію його
квартири. Листом відповідача 2 від
09.12.2008 № 13-11-05827 позивач був
повідомлений про відсутність у
відповідача 2 повноважень на
проведення приватизації, а також про
те, що органом управління будинку
позивача є відповідач 3.

Позивач вважає дані дії відповідача 2
такими, що порушують його право на
набуття у власність житла.

Ухвалою Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2008 року
дана справа була направлена до
Запорізького окружного
адміністративного суду для розгляду по
суті.

Ухвалою судді Запорізького окружного
адміністративного суду від 07.02.2009 було
відкрито провадження у справі №
2а-541/09/0870 та призначено попереднє
судове засідання.

У попередньому судовому
засіданні 04.03.2009 позивач змінив позовні
вимоги, а саме просив суд визнати
незаконною відмову відповідача 2 у
розгляді заяви про оформлення передачі
у приватну власність квартири АДРЕСА_1
та зобов'язати відповідача 2 провести
приватизацію квартири АДРЕСА_1,
вирішити питання оформлення
документів про передачу у приватну
власність квартири позивача
спеціально створеними органами
приватизації згідно Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду»від 19 червня 1992 року №
2482-XII, та укласти угоду з посередниками
щодо виконання робіт, пов'язаних з
підготовкою та проведенням
приватизації даної квартири згідно
Положення про регіональне відділення
Фонду державного майна України,
затвердженого Постановою КМУ України
від 15.06.1994 № 412.

Також у попередньому судовому
засіданні позивач надав суду письмову
заяву про залучення в якості
співвідповідачів Фонду державного
майна України, оскільки відповідно до
витягу № 21021125 від 24.11.2008 про реєстрацію
права власності на нерухоме майно
власником будинку АДРЕСА_1 є держава в
особі Фонду державного майна України,
та державного акціонерного товариства
«Будівельна корпорація «Укрбуд», яке,
згідно усної заяви представника
відповідача 2, є органом управління
зазначеним будинком. Відповідач 2 у
попередньому судовому засіданні
підтримав заяву позивача про залучення
співвідповідачів і зазначив, що
належним відповідачем по даній справі
є відповідач 1, який є власником будинку
АДРЕСА_1, а відповідач 2 не має
повноважень щодо здійснення
приватизації державного житлового
фонду.

Через необхідність залучення
співвідповідачів по даній справі судом
була оголошена перерва у попередньому
судовому засіданні до 19.03.2009.

19.03.2009 позивач надав суду заяву
про зміну позовних вимог, в якій просив
суд визнати незаконною відмову
відповідача 2 у проведенні за заявою
позивача приватизації квартири
АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідачів 1, 2,
3 провести приватизацію найманої
позивачем квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою від 19.03.2009 судом було завершено
підготовче провадження та призначено
справу до судового розгляду на 07.04.2009.

Позивач у судовому засіданні підтримав
змінені позовні вимоги у повному
обсязі та просив суд позов
задовольнити, а представник
відповідача 1 та відповідача 2 проти
позову заперечив, посилаючись на те, що
у них не має повноважень на проведення
приватизації державного житлового
фонду.

Відповідач 3 у судове засідання не
прибув, не повідомив суд про причини
неявки, не надіслав до суду будь-яких
заяв чи клопотань та не заперечив проти
позову, про дату, час і місце судового
розгляду був повідомлений належним
чином. При цьому представник
відповідачів 1 та 2 не довели суду, що
органом управління житловим будинком
АДРЕСА_1 є саме відповідач 3. За таких
обставин суд вирішив за можливе
розглядати справу за відсутності
відповідача 3.

Суд, розглянувши матеріали і з'ясувавши
обставини адміністративної справи,
дослідивши наявні у справі докази у їх
сукупності, заслухавши пояснення
позивача представників сторін та
представника третьої особи,

ВСТАНОВИВ:

За правилами частини 3 ст. 2 КАС України,
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Статтею 1 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду»від 19 червня 1992 року № 2482-XII (далі
-Закон № 2482-XII) визначено що,
приватизацією державного житлового
фонду є відчуження квартир (будинків),
квартир у гуртожитках, призначених для
проживання сімей та одиноких осіб (з
урахуванням положення частини другої
статті 2 цього Закону), кімнат у
квартирах та одноквартирних будинках,
де мешкають два і більше наймачів, та
належних до них господарських споруд і
приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.)
державного житлового фонду на користь
громадян України.

Державний житловий фонд -це житловий
фонд місцевих Рад народних депутатів
та житловий фонд, який знаходиться у
повному господарському віданні чи
оперативному управлінні державних
підприємств, організацій, установ.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону № 2482-XII
приватизація державного житлового
фонду здійснюється уповноваженими на
це органами, створеними місцевою
державною адміністрацією, та органами
місцевого самоврядування, державними
підприємствами, організаціями,
установами, у повному господарському
віданні або оперативному управлінні
яких знаходиться державний житловий
фонд.

Відповідно до Закону № 2482-XII Державним
комітетом України по
житлово-комунальному господарству
(далі -Держжитлокомунгосп) було
складене Положення про порядок
передачі квартир (будинків) у власність
громадян, затверджене наказом
Держжитлокомунгоспу від 15 вересня 1992
року № 56 (далі -Положення).

Пунктом 18 Положення встановлено, що
громадянин, який виявив бажання
приватизувати займану ним і членами
його сім'ї на умовах найму квартиру
(одноквартирний будинок), звертається в
орган приватизації або до створеного
ним підприємства по оформленню
документів, де одержує бланк заяви та
необхідну консультацію.

Пунктами 23, 24 Положення передбачено, що
оформлена заява на приватизацію
квартири (будинку) з доданими до неї
довідкою про склад сім'ї та займані
приміщення, а також документом, що
підтверджує право на пільгові умови
приватизації, подаються громадянином
до органу приватизації місцевої
державної адміністрації, виконкому
місцевої Ради народних депутатів, чи
державного підприємства, організації,
установи, де вони реєструються.
Зареєстрована заява передається
підприємству по оформленню документів.
Орган приватизації, в разі потреби,
уточнює необхідні для розрахунків дані
в залежності від складу сім'ї і розміру
загальної площі квартири (будинку),
оформляє розрахунки та видає
розпорядження. При створенні
підприємства по оформленню документів
ця робота виконується вказаним
підприємством (крім оформлення
розпорядження).

Відповідно до підпунктів 7, 8, 9, 16 пункту
4 Положення про регіональне відділення
Фонду державного майна України,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 15.06.1994 № 412,
відділення відповідно до покладених на
нього завдань і в межах своїх
повноважень: розглядає заяви про
приватизацію майна, що перебуває у
державній власності, і приймає
відповідні рішення, утворює комісії з
приватизації і комісії з
інвентаризації та оцінки майна, що
перебуває у державній власності,
затверджує акти інвентаризації та
оцінки вартості майна; здійснює
управління та розпоряджається майном
підприємств, установ і організацій, що
перебуває у державній власності, в
процесі приватизації; укладає угоди з
посередниками щодо виконання робіт,
пов'язаних з підготовкою об'єктів
державної власності до приватизації, а
також щодо продажу цих об'єктів.

З огляду на викладене, під органами
приватизації у п. 18 Положення
розуміються саме уповноважені на
здійснення приватизації органи,
створені місцевою державною
адміністрацією, та органи місцевого
самоврядування, державні підприємства,
організації, установи, у повному
господарському віданні або
оперативному управлінні яких
знаходиться державний житловий фонд, а
не Фонд державного майна України та
його регіональні відділення.

Таким чином, відповідач 1 та відповідач
2 відповідно до покладених на них
завдань та в межах наданих їм
повноважень здійснюють управління
майном, яке перебуває у державній
власності, в тому числі і державним
житловим фондом, проте не є органами
приватизації у розумінні Закону 2482-XII,
та не мають відповідних повноважень на
здійснення приватизації державного
житлового фонду.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач у супереч порядку,
встановленому Положенням, направив
заяву про приватизацію квартири
державного житлового фонду у буд.
АДРЕСА_1 відповідачу 2.

Статтею 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах

повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Дії відповідача 2 щодо не проведення
приватизації не суперечать нормам
чинного законодавства, а доводи
позивача стосовно того, що саме
відповідач 2 має проводити
приватизацію державного житлового
фонду є необґрунтованими. Отже у суду
немає підстав для зобов'язання
відповідача 1 та відповідача 2
проводити приватизацію об'єктів
державного житлового фонду, та
визнання протиправними дій
відповідача 2 щодо не проведення такої
приватизації.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов не підлягає
задоволенню в частині вимог про
визнання незаконною відмови
відповідача 2 у проведенні за заявою
позивача приватизації квартири
АДРЕСА_1 та зобов'язання відповідачів 1,
2 провести приватизацію найманої
позивачем квартири АДРЕСА_1

Разом з цим, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Право кожного на житло гарантовано ст.
47 Конституції України. Держава створює
умови, за яких кожний громадянин матиме
змогу побудувати житло, придбати його у
власність або взяти в оренду.

Метою приватизації державного
житлового фонду є створення умов для
здійснення права громадян на вільний
вибір способу задоволення потреб у
житлі, залучення громадян до участі в
утриманні і збереженні існуючого житла
та формування ринкових відносин.

Відповідач 2 листом від 09 грудня 2008 року
№ 13-11-05827 повідомив позивача, про
відсутність у нього повноважень на
здійснення приватизації, та повідомив,
що будинок АДРЕСА_1 перебуває в
управлінні відповідача 3.

В даних діях відповідача 2 суд вбачає
порушення ним вимог Закону України
«Про звернення громадян»від 02.10.1996 №
393/96-ВР (далі -Закон № 393/96-ВР).

Статтею 1 Закону № 393/96-ВР встановлено,
що громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади,
місцевого самоврядування, об'єднань
громадян, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону № 393/96-ВР, якщо
питання, порушені в одержаному органом
державної влади, місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами, організаціями незалежно
від форм власності, об'єднаннями
громадян або посадовими особами
зверненні, не входять до їх
повноважень, воно в термін не більше
п'яти днів пересилається ними за
належністю відповідному органу чи
посадовій особі, про що повідомляється
громадянину, який подав звернення. У
разі якщо звернення не містить даних,
необхідних для прийняття
обґрунтованого рішення органом чи
посадовою особою, воно в той же термін
повертається громадянину з
відповідними роз'ясненнями.

Отже, з урахуванням вимог ст. 7 Закону №
393/96-ВР, відповідач 2 повинен був в
термін не більше п'яти днів надіслати
звернення позивача за належністю
відповідному органу чи посадовій
особі, або вказати на недоліки у
зверненні позивача, про що повідомити
позивача.

Оскільки зазначені дії відповідачем 2
не вчинялись, суд оцінює лист
відповідача 2 від 09.12.2008 № 13-11-05827 як
відмову у розгляді звернення позивача.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач 1 та відповідач 2 не надали
суду доказів того, що органом
управління цілісного майнового
комплексу, до якого входить і житловий
будинок АДРЕСА_1, є відповідач 3, а тому
суд не має підстав для зобов'язання
відповідача 3 проводити приватизацію
найманої позивачем квартири АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що згідно витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 24.11.2008 № 21021125 власником
житлового будинку АДРЕСА_1 є держава в
особі Фонду державного майна України.
Тому відповідач 2 повинен був надіслати
звернення позивача відповідачу 1, який
в свою чергу, як державний орган та
власник зазначеного будинку повинен
розглянути звернення позивача у
відповідності до вимог Закону № 393/96-ВР
та надати позивачу належну відповідь.

Статтею 11 КАС України встановлено, що
суд може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Таким чином, суд вважає за необхідне
вийти за межі позовних вимог з метою
захисту прав позивача, та зобов'язати
відповідача 1 визначити особу, яка
уповноважена здійснити приватизацію
квартири АДРЕСА_1.

Згідно ст. 94 КАС України, якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог.

Оскільки вимоги позивача були заявлені
до трьох відповідачів, з яких належним
суд вважає лише відповідача 1, позивачу
належить присудити третину судового
збору, що дорівнює 1,13 грн. (одна гривня 13
коп.).

Враховуючи вищезазначене та керуючись
ст.ст. 2, 4, 7 -12, 14, 24, 25, 86, 94, 158 - 163 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Фонду державного
майна України, регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Запорізькій області,
державного акціонерного товариства
«Будівельна корпорація «Укрбуд»про
визнання незаконною відмови у
проведенні приватизації та
зобов'язання суб'єкта владних
повноважень вчинити певні дії
задовольнити частково.

Зобов'язати Фонд Державного майна
України визначити особу, уповноважену
здійснити приватизацію квартири
АДРЕСА_1.

Присудити на користь позивача з
Державного бюджету України судові
витрати у розмірі 1,13 грн. (одна гривня 13
коп.).

В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строків подання заяви
про апеляційне оскарження та
апеляційної скарги, якщо вони не були
подані у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подання в 10-денний строк з
дня її проголошення, а в разі складення
постанови не у повному обсязі
відповідно до статті 160 КАС України - з
дня складення її в повному обсязі,
заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
О.В. Прудивус

суддя
Н.В. Стрельнікова

суддя
А.А. Щербак

Постанова у повному обсязі складена 13
квітня 2009 року