Справа № 2а-302/10/0870
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/32265/13

Вищий адміністративний суд України у
складі: головуючого судді Бухтіярової
І.О., суддів Костенка М.І., Приходько І.В.,

за участю секретаря судового засідання
Єгорової І.В.,

представника відповідача Кумко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Енергодарської об'єднаної державної
податкової інспекції Запорізької
області Державної податкової служби

на постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23.01.2013 року

у справі № 2а-302/10/0870

за позовом приватного підприємства
ОСОБА_3 (далі - позивач, ПП ОСОБА_3)

до Енергодарської об'єднаної державної
податкової інспекції Запорізької
області Державної податкової служби
(далі - відповідач, Енергодарська ОДПІ
Запорізької області ДПС)

про визнання нечинними рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

ПП ОСОБА_3 звернулась у січні 2010 року до
суду з адміністративним позовом до
Енергодарської ОДПІ Запорізької
області ДПС, в якому з урахуванням
заяви про зміну позовних вимог, просила
визнати нечинними рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 12.08.2009 року № /0 та від
19.10.2009 року № /0.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 02.03.2010 року
в задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23.01.2013 року постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
02.03.2010 року скасовано та прийнято нову
постанову, якою позов задоволено:
визнані протиправними та скасовані
рішення Державної податкової
інспекції у м. Енергодар Запорізької
області від 12.08.2009 року № /0 та від
19.10.2009 року № /0.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, відповідач
подав касаційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції. Вважає, що
рішення суду апеляційної інстанції
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили, що не перешкоджає її
розгляду по суті.

Відповідно до частини 1 статті 55
Кодексу адміністративного судочинства
України у справі здійснено заміну
первинного відповідача Державної
податкової інспекції у м. Енергодар
Запорізької області на належного
відповідача Енергодарську об'єднану
державну податкову інспекцію
Запорізької області Державної
податкової служби.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому засіданні та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, суд
касаційної інстанції дійшов висновку,
що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню, з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що на підставі
направлень №187 та № 188 від 04.08.2009 року
відповідачем проведена перевірка
кіоску, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, район магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
який належить ОСОБА_3, за результатами
якої складено акт № 0096/08/23/23/НОМЕР_1 від
04.08.2009 року, в якому зазначається про
наступні порушення позивачем:

не проведення розрахунків із
застосуванням розрахункової квитанції
на суму 52,00 гривні та не видача
розрахункового документа на дану суму
згідно п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг»;

не відповідність готівкових коштів на
місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в розрахунковій
квитанції на суму 53,15 гривні згідно п. 13
ст. 3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг»;

порушення порядку обліку товарних
запасів за місцем їх реалізації, а саме:
повноти оприбуткування, реалізації та
фактичних залишків запасів. При
перевірці встановлено реалізація
запасів без документального
підтвердження оприбуткування товарів
у кількості 264-х одиниць на суму 1582,30
гривні, чим порушено п. 12 ст. 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (із змінами та
доповненнями).

На підставі акту перевірки податковим
органом прийнято рішення № /0 від
12.08.2009 року, яким позивачу нараховано
суму штрафних (фінансових) санкцій в
розмірі 3690,35 гривень.

За результатами адміністративного
оскарження даного рішення, останнє
Державною податковою адміністрацією у
Запорізькій області залишено без змін.
Крім того, на виконання рішення ДПА у
Запорізькій області відповідачем
прийнято рішення № /0 від 19.10.2009
року, яким до позивача застосовано суму
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
340,00 гривень.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір
виходив з не обґрунтованості даного
позову та наявності підстав для
відмови в задоволенні позовних вимог.

В свою чергу, суд апеляційної
інстанції, скасовуючи рішення суду
першої інстанції та задовольняючи
позовні вимоги в повному обсязі,
виходив з обґрунтованості доводів
позивача та не відповідності висновків
суду першої інстанції нормам
матеріального права.

Однак повністю погодитись з такими
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій колегія суддів не може, з
огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ст. 11 Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні» органи державної податкової
служби у випадках, в межах компетенції
та у порядку, встановленому законами
України, мають право, зокрема,
здійснювати контроль додержання
порядку проведення готівкових
розрахунків за товари (послуги). При
цьому здійснення такого контролю
проводяться в дотриманням вимог ст.11-2
Закону України «Про державну податкову
службу в Україні».

Відповідно до ч. 7 ст. 11-1 Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні» позаплановими перевірками
вважаються перевірки в межах
повноважень податкових органів,
визначених законами України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв і тютюнових виробів».

Пунктом 1 ст. 15 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» передбачено, що контроль за
додержанням суб'єктами
підприємницької діяльності порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), інших вимог цього закону
здійснюють органи державної
податкової служби України шляхом
проведення планових або позапланових
перевірок згідно і законодавством
України.

Відповідно до п. 4 ст. 16 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» планові та позапланові
перевірки осіб, що використовують
реєстратори розрахункових операцій,
розрахункові книжки або книги обліку
розрахункових операцій, здійснюються у
порядку, передбаченому законодавством
України.

Враховуючи зазначені норми, колегія
суддів касаційної інстанції
погоджується з судом апеляційної
інстанції, який в свою чергу погодився
з судом першої інстанції, щодо
правомірності проведення перевірки
позивача відповідачем, оскільки
перевірка проводилась в присутності ПП
ОСОБА_3, якій було вручено для
ознайомлення та підпису наказ ДПІ у м.
Енергодар «Про проведення
позапланової виїзної перевірки», а
також продавця кіоску ОСОБА_4

Відповідно до п. 1, п. 2, п. 13 ст. 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки через
зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок; видавати
особі, яка отримує або повертає товар,
отримує послугу або відмовляється від
неї, розрахунковий документ
встановленої форми на повну суму
проведеної операції; забезпечувати
відповідність сум готівкових коштів на
місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті
реєстратора розрахункових операцій, а
у випадку використання розрахункової
книжки-загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня.

Перевіркою встановлено, що за даними
денного звіту реєстратора
розрахункових операцій від 04.08.2009 року
сума готівкових коштів на місці
проведення розрахунків становить 235,15
гривень (з урахуванням суми закупки в
розмірі 52,00 гривні, на яку не видавався
розрахунковий документ), у той час як
фактично сума готівки склала 130,00
гривень.

Таким чином, невідповідність
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків даним денного звіту
реєстратора розрахункових операцій в
сумі 53,15 гривні, не проведення
розрахунків із застосуванням
розрахункової квитанції на суму 52,00
гривні та не видача розрахункового
документу на дану суму знайшли своє
підтвердження, оскільки не визнання ПП
ОСОБА_3 даних правопорушень
ґрунтується тільки на її доводах про
неправомірність проведення перевірки
та перевищення службових повноважень
відповідачем при здійснені
контрольної закупки.

Однак, у разі недотримання податковим
органом вимог законодавства під час
здійснення перевірки, у разі допуску
його посадових осіб до проведення
такої перевірки, не звільняє суб'єкта
підприємницької діяльності від
передбаченої чинним законодавством
відповідальності за допущені ним
порушення вимог податкового та іншого
законодавства, що виявлені в ході її
проведення.

Таким чином, висновки суду апеляційної
інстанцій про неправомірність рішення
№ /0 від 12.08.2009 року в частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 525,75 гривень за
порушення позивачем п. 1, п. 2, п. 13 ст. 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» не є
обґрунтованими. А відтак, рішення суду
першої інстанції в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про
скасування рішення № /0 від 12.08.2009
року в частині застосування штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 525,75
гривень підлягає залишенню в цій
частині в силі.

Колегія суддів касаційної інстанції
відхиляє доводи касаційної скарги
відповідача про порушення позивачем п.
12 ст. 3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (із змінами та
доповненнями) та погоджується з судом
апеляційної інстанції, який правомірно
скасував рішення № /0 від 12.08.2009
року в частині застосування штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 3164,60
гривні, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Відповідно до п. 4 Указу Президента
України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва» від
03.07.1998 року № 727/98 форма книги обліку
доходів та витрат, що підлягають
оподаткуванню відповідно до цього
Указу, і порядок її ведення суб'єктами
малого підприємництва, які
застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
встановлюється Державною податковою
адміністрацією України.

Пункт 6 ст. 9 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» передбачає, що РРО та
розрахункові книжки не застосовуються
при продажу товарів (наданні послуг)
суб'єктами підприємницької
діяльності-фізичними особами,
оподаткування доходів яких
здійснюється відповідно до
законодавства з питань оподаткування
суб'єктів малого підприємництва (в тому
числі шляхом отримання свідоцтва про
сплату єдиного податку), якщо такі
суб'єкти підприємницької діяльності не
здійснюють продаж підакцизних товарів
(крім пива на розлив), за умови ведення
такими особами книг обліку доходів і
витрат у порядку, визначеному КМ
України за поданням державного органу,
уповноваженого провадити державну
регуляторну політику.

Одночасно п. 1 Переліку окремих форм та
умов проведення діяльності у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг, яким дозволено проводити
розрахункові операції без
застосування реєстраторів
розрахункових операцій з
використанням розрахункових книжок та
книг обліку розрахункових операцій,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1336 від 23.08.2000 року,
передбачено, що суб'єкти
підприємницької діяльності, які
перейшли на спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
проводять розрахункові операції без
застосування РРО з використанням
розрахункових книжок та книг обліку
розрахункових операцій при роздрібній
торгівлі продовольчими товарами та
пивом у пляшках та бляшанках за умови
відсутності продажу інших підакцизних
товарів.

Статтею 6 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» передбачено, що облік товарних
запасів фізичною особою-суб'єктом
підприємницької діяльності ведеться у
порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Аналіз наведених вище норм дає
підстави для висновку про те, що
обов'язок ведення обліку товарних
запасів не міг бути покладений на
суб'єктів підприємницької
діяльності-фізичних осіб, які
здійснювали підприємницьку діяльність
за спрощеною системою оподаткування
відповідно до Указу Президента України
від 03.07.1998 року № 727/98 «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин).

При цьому, як встановлено судом
апеляційної інстанції, на момент
проведення контролюючим органом
перевірки ПП ОСОБА_3 остання була
платником єдиного податку, а відтак в
розглядуваній ситуації відсутні
підстави для застосування до неї
штрафних (фінансових) санкцій за
порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

Таким чином, висновки суду апеляційної
інстанцій про неправомірність рішення
№ /0 від 12.08.2009 року в частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 3164,60 гривні є
обґрунтованими. А відтак, рішення суду
апеляційної інстанції в частині
задоволення позовних вимог про
скасування рішення № /0 від 12.08.2009
року в частині застосування штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 3164,60
гривні підлягає залишенню в цій
частині без змін.

Також, колегія суддів касаційної
інстанції відхиляє доводи касаційної
скарги відповідача про порушення
позивачем п. 2 та п. 5 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (із змінами та доповненнями) та
погоджується з судом апеляційної
інстанції, який правомірно скасував
рішення № /0 від 19.10.2009 року про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 340,00 гривень, виходячи
з того, що по-перше акт перевірки не
містить обставин, пов'язаних з
порушенням п. 5 ст. 3 вищевказаного
Закону, по-друге, за порушення п. 2 ст. 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» до позивача вже
застосовано санкції рішенням № /0
від 12.08.2009 року.

Таким чином, висновки суду апеляційної
інстанцій про неправомірність рішення
№ /0 від 19.10.2009 року про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 340,00 гривень є
обґрунтованими. А відтак, рішення суду
апеляційної інстанції в частині
задоволення позовних вимог про
скасування рішення № /0 від 19.10.2009
року про застосування штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 340,00
гривень також підлягає залишенню без
змін в цій частині.

З огляду на викладене, рішення суду
апеляційної інстанції в частині
задоволення позовних вимог про
скасування рішення № /0 від 12.08.2009
року в частині застосування штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 525,75
гривень підлягає скасуванню, а рішення
суду першої інстанції про відмову в
задоволенні позовних вимог цій частині
підлягає залишенню в силі, в іншій
частині рішення суду апеляційної
інстанції підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 160, 167, 220-231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Енергодарської
об'єднаної державної податкової
інспекції Запорізької області
Державної податкової служби -
задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23.01.2013 року у справі № 2а-302/10/0870 в
частині задоволення позовних вимог про
скасування рішення № /0 від 12.08.2009
року в частині застосування штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 525,75
гривень скасувати, а постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 02.03.2010 року
у справі № 2а-302/10/0870 в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про
скасування рішення № /0 від 12.08.2009
року в частині застосування штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 525,75
гривень залишити в силі.

В іншій частині постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 23.01.2013 року
у справі № 2а-302/10/0870 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути
переглянута з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236-238
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
І.О. Бухтіярова

Судді:
М.І. Костенко

І.В. Приходько