Справа № 257/36/13-а
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року
м. Київ К/800/26520/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м. Донецька
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,
касаційне провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Донецька на постанову
Київського районного суду м.
Донецька від 20 лютого 2013 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 03 квітня 2013
року, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Донецька про визнання
протиправними та незаконними дій, про
відмову у призначенні виплати
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці та
стягнення недорахованих коштів.

Постановою Київського районного суду
м. Донецька від 20 лютого 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 03 квітня 2013 року, позов задоволено
частково. Визнано дії відповідача
неправомірними щодо відмови ОСОБА_3 в
призначенні щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Київскому районі
м. Донецька призначити щомісячне
довічне грошове утримання судді у
відставці ОСОБА_3, встановивши розмір
цього утримання 80% від суддівської
винагороди, - визначеною ст. 129 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» діючого судді, голови суду,
який працює на відповідній посаді, але
без перевищення десяти прожиткових
мінімумів, установлених для осіб, які
втратили працездатність та виплатити
різницю між нарахованим та виплаченим
грошовим утриманням з 28 листопада 2012
року. У задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м. Донецька
звернулося з касаційною скаргою, в якій
просить рішення судів першої та
апеляційної інстанцій скасувати та
прийняти нове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволенні позову,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_3 працював на
посаді судді Київського районного суду
міста Донецька з червня 1983 року.
Постановою Верховної Ради України «Про
обрання суддів» №398/97-ВР від 26
червня 1997 року позивач був призначений
суддею Київського районного суду м.
Донецька Донецької області довічно,
загальний стаж роботи на посаді судді
складає 27 років 11 місяців 10 днів.

07 червня 2011 року наказом Київського
районного суду м. Донецька № 55-к від 07
червня 2011 року він був звільнений з
займаної посади судді Київського
районного суду м. Донецька в зв'язку з
виходом у відставку на підставі
Постанови Верховної Ради України
№3208-УІ від 07 квітня 2011 року «Про
звільнення суддів».

З 30 вересня 2011 року позивач отримує
пенсію за віком призначену відповідно
до Закону «Про державну службу», з 31
травня 2011 року є інвалідом 1групи
загального захворювання, що
підтверджується довідкою.

28 листопада 2012 року позивач звернувся з
письмовою заявою до Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Донецька про призначення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, додавши
довідку № 08-23/1074 про заробітну плату
для обчислення щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
видану 04 травня 2012 року ТУ ДСА України в
Донецькій області, в якій зазначено про
те, що заробітна плата працюючого на
відповідній посаді судді становить 14878,
40 грн.

Однак зазначена заява позивача,
відповідачем була розглянута
відповідно до Закону України «Про
звернення громадян» та листом за №
506/В-17-01-04 без дати, Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Донецька відмовило позивачу в
перерахунку пенсії посилаючись на те,
що підвищення заробітної плати згідно
Закону України « Про судоустрій і
статус суддів» не є підставою для
проведення перерахунку пенсій,
призначених згідно Закону України «Про
державну службу». Щодо призначення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці
відповідачем рішення не приймалось.

За змістом пункту 8 частини четвертої
статті 47, статей 136-138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»
належне матеріальне та соціальне
забезпечення судді, в тому числі і
щомісячне довічне грошове утримання, є
елементами статусу судді та однією з
основоположних гарантій незалежності
судді.

Згідно з частиною першою статті 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» (в редакції Закону від
07.07.2010 р. № 2453-VI, чинній на момент
звільнення позивача з посади судді)
судді, який вийшов у відставку, при
досягненні пенсійного віку
виплачується пенсія на умовах,
передбачених статтею 37 Закону України
«Про державну службу» або, за його
вибором, щомісячне довічне грошове
утримання. Позивач скористався
зазначеним правом та отримував пенсію
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

Відповідно до частини першої статті 37
і статті 37-1 Закону України «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. У разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям, а також у зв'язку із
набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.

Частиною 3 статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» (який діє з
30.07.2010 року) встановлено, що щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Згідно до статті 129 Закону «Про
судоустрій і статус суддів»
суддівська винагорода регулюється цим
Законом, Законом України «Про
Конституційний Суд України» та не може
визначатися іншими
нормативно-правовими актами.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що право
позивача на вибір пенсії або
довічного грошового утримання як судді
у відставці передбачено
законодавством та не може бути
обмежене відмовою відповідача в
переведені на щомісячне довічне
грошове утримання.

Відповідно до частини третьою
статті 2201 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
касаційну скаргу слід відхилити,
оскільки судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Донецька відхилити, а
постанову Київського районного суду м.
Донецька від 20 лютого 2013 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 03 квітня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: