Справа № 810/5943/14
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2014-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2014 року № 810/5943/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Лапія С.М.,

при секретарі судового засідання -
Феленюк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві подання
Тетіївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області до Фермерського господарства
«Відродження» про підтвердження
обґрунтованості адміністративного
арешту майна платника податків, -

в с т а н о в и в:

Тетіївська ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області 16.10.2014 о 9 год. 50 хв.
звернулась до суду з поданням, в якому
просить підтвердити обґрунтованість
адміністративного арешту майна ФГ
«Відродження», застосованого рішенням
від 15.10.2014.

Подання обґрунтовується тим, що
відповідачем протиправно не допущено
посадових осіб податкового органу до
проведення фактичної перевірки.

Представник заявника підтримав
подання, просив його задовольнити.

Представник відповідача проти
задоволення подання заперечувала з тих
підстав, що податковим органом
завчасно не повідомлено підприємство
про призначення перевірки, у зв'язку з
чим 15.10.2014 керівник ФГ «Відродження»
був відсутній на підприємстві, і
посадових осіб не допущено до
перевірки.

Допитана в ході розгляду справи в
якості свідка головний бухгалтер ФГ
«Відродження» Щербінська Н.А.,
пояснила, що нею не допущено посадових
осіб податкового органу до проведення
15.10.2014 фактичної перевірки у зв'язку з
тим, що про її призначення не було
завчасно повідомлено, крім того,
керівник підприємства цього дня був
відсутній, а перевіряючі особи
видались їй підозрілими.

Заслухавши доводи та пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи та оцінивши їх у
сукупності, суд дійшов висновку, що
подання податкового органу є
обґрунтованим.

ФГ «Відродження» є юридичною особою, як
платник податків перебуває на обліку у
Тетіївській ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області.

На підставі наказу ГУ Міндоходів у
Київській області від 30.09.2014 № 393 (а.с. 8),
направлень від 14.10.2014 № 4611 та № 4612 (а.с. 7)
посадові особи ГУ Міндоходів у
Київській області Олейніков М.О. та
Повар І.А. 15.10.2014 прибули до ФГ
«Відродження» з метою проведення
фактичної перевірки.

Проте, їм було відмовлено у допуску до
проведення перевірки, про що складено
відповідний Акт (а.с. 12).

Того ж дня начальником відділу
контролю за проведенням розрахункових
операцій управління податкового
контролю та митного аудиту ГУ
Міндоходів у Київській області
направлено до Тетіївської ОДПІ
звернення про застосування до ФГ
«Відродження» адміністративного
арешту майна (а.с. 6).

На підставі даного звернення та
доданих до нього матеріалів
начальником Тетіївської ОДПІ ГУ
Міндоходів прийнято рішення від 15.10.2014
№ 4 (а.с. 4 - 5) про застосування до ФГ
«Відродження» умовного
адміністративного арешту майна
платника податків, що перебуває
(розміщене, зберігається) за адресою:
Київська обл., Володарський р-н., с.
Ожегівка, вул. Шевченка, 36.

На виконання вимог п. 94.10 ст. 94 ПК
України Тетіївська ОДПІ ГУ Міндоходів
у Київській області 16.10.2014 о 9 год. 50 хв.
звернулась до суду з даним поданням.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів
регулюються Податковим кодексом
України.

Права органів державної податкової
служби визначені ст. 20 ПК України.

Зі змісту даної статті слідує, що
органи державної податкової служби
мають право проводити перевірки
платників податків (крім Національного
банку України) в порядку, встановленому
цим Кодексом; доступу під час
проведення перевірок до територій,
приміщень (крім житла громадян) та
іншого майна, що використовується для
провадження господарської діяльності,
та/або є об'єктами оподаткування або
використовується для отримання
доходів (прибутку) чи пов'язані з іншими
об'єктами оподаткування та/або можуть
бути джерелом погашення податкового
боргу; під час проведення перевірок
вивчати та перевіряти первинні
документи, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку,
інші регістри, фінансову, статистичну
звітність, пов'язані з обчисленням і
сплатою податків та зборів, виконанням
вимог іншого законодавства, контроль
за дотриманням якого покладено на
органи державної податкової служби.

Відповідно до п.п. 80.1, 80.2 ст. 80 ПК України
фактична перевірка здійснюється без
попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на
підставі рішення керівника органу
податкової служби, оформленого
наказом, копія якого вручається
платнику податків або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції, під розписку до
початку проведення такої перевірки, та
за наявності хоча б однієї з визначених
даною статтею обставин.

У ході розгляду даної адміністративної
справи відповідачем не заперечувалась
обґрунтованість прийняття наказу від
30.09.2014 № 393 про проведення фактичної
перевірки підприємства та не надано
будь-яких доказів про його оскарження в
адміністративному або судовому
порядку.

Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України визначено,
що посадові особи органу державної
податкової служби мають право
приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої
перевірки, в якому зазначаються дата
видачі, найменування органу державної
податкової служби, реквізити наказу
про проведення відповідної перевірки,
найменування та реквізити суб'єкта
(прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи - платника податку, який
перевіряється) або об'єкта, перевірка
якого проводиться, мета, вид
(документальна планова/позапланова або
фактична), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку у такому випадку є дійсним
за наявності підпису керівника органу
державної податкової служби або його
заступника, що скріплений печаткою
органу державної податкової служби;

- копії наказу про проведення
перевірки;

- службового посвідчення осіб, які
зазначені в направленні на проведення
перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб органу державної
податкової служби до проведення
документальної виїзної або фактичної
перевірки.

Відмова платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) від допуску до перевірки на
інших підставах, ніж визначені в абзаці
п'ятому цього пункту, не дозволяється.

В ході розгляду справи представником
платника податків та свідком не
заперечувалось надання перевіряючими
особами визначених даною нормою закону
документів до початку перевірки.

Відповідно до п. 81.2 ст. 81 ПК України у
разі відмови платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) у допуску посадових
(службових) осіб органу державної
податкової служби до проведення
перевірки складається акт, який
засвідчує факт відмови.

Згідно п 94.1 ст. 94 ПК України
адміністративний арешт майна платника
податків (далі - арешт майна) є
винятковим способом забезпечення
виконання платником податків його
обов'язків, визначених законом.

Підпунктом 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України
визначено, що арешт майна може бути
застосовано, якщо з'ясовується, що
платник податків відмовляється від
проведення документальної перевірки
за наявності законних підстав для її
проведення або від допуску посадових
осіб органу державної податкової
служби.

Отже, факт відмови платника податків у
допуску посадових осіб податкового
органу до проведення перевірки,
зокрема, фактичної, є однією з підстав
для застосування адміністративного
арешту майна такого платника податків.

Як зазначено вище, посадовим особам
податкового органу було відмовлено у
допуску до проведення фактичної
перевірки, про що ними складено
відповідний акт, проте, будь-яких
доказів наявності визначених п. 81.1 ст. 81
ПК України підстав для їх не допуску
платником податків суду не надано.

Згідно п.п. 94.6, 94.10 ст. 94 ПК України
керівник органу державної податкової
служби (його заступник) за наявності
однієї з обставин, визначених у пункті
94.2 цієї статті, приймає рішення про
застосування арешту майна платника
податків. Арешт на майно може бути
накладено рішенням керівника органу
державної податкової служби (його
заступника), обґрунтованість якого
протягом 96 годин має бути перевірена
судом.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Оскільки будь-яких доказів на
підтвердження наявності законодавчо
визначених обставин для не допуску
посадових осіб податкового органу до
проведення фактичної перевірки ФГ
«Відродження» суду не надано, суд
вважає, що умовний адміністративний
арешт такого платника податків є
обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 69-72, 86, 97, 98, 122, 158-163, 167,
186, 183-2, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Подання задовольнити.

Визнати обґрунтованим умовний
адміністративний арешт майна
Фермерського господарства
«Відродження», застосований рішенням
Тетіївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області від 15.10.2014 № 4.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Лапій С.М.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 17 жовтня 2014 р.