Справа № 804/10591/14
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Коренева А.О.,
суддів - Тулянцевої І.В., Юркова Е.О.,
при секретарі судового засідання -
представника позивача - Лукомська О.М.,
відповідача-1 - Державного реєстратора
прав на нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Дурицьку
представника відповідача-2 - Державної
реєстраційної служби України - не
третьої особи - реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції - не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську в
приміщенні Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Регіонального відділення Фонду
держаного майна України по
Дніпропетровській області до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України
Дурицької М.Є., Державної реєстраційної
служби України, третя особа -
Дніпропетровського міського
управління юстиції, про скасування
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Регіональне відділення Фонду
держаного майна України по
Дніпропетровській області, звернувся
до суду з позовом до Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Дурицької М.Є., Державної
реєстраційної служби України, третя
особа - реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції, в якому, з
урахуванням заяви про зміну позовних
вимог (а.с.22), просив скасувати Рішення
державного реєстратора від 24.10.2013р. №
7154996 про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень та зобов'язати
Державну реєстраційну службу України
провести державну реєстрацію права
власності за державною в особі
Регіонального відділенням Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області на
автостоянку та будівлю майстерні, які
складаються з: «АЯ-1» - будівля
майстерні загальною площею 50.2 кв.м (за
внутрішніми обмірами); «№38» - будівля
сторожки площею 22.4 кв.м; «№39» - навіс
площею 438.6 кв.м; «№40» - навіс площею 398,4
кв.м; «№41» - навіс площею 35.7 кв.м; «№45» -
огорожа довжиною 112,5 погонних метрів;
«№55» - ворота площею 5.4 кв.м; «№65» -
навіс площею 7.2 кв.м; «№66» - ворота
площею 6.3 кв.м, що перебувають на
балансі ВАТ «Дніпроважпапірмаш» ім.
Артема і знаходяться за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Маршала
Маліновського, 64Д. На обґрунтування
позовних вимог позивачем зазначено, що
листом від 05.05.14 Регіональним
відділенням Фонду державного майна по
Дніпропетровській області отримано
Рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від
24.10.2013 за № 7154996. Вказане рішення на
думку позивача є протиправним,
оскільки Рішенням Господарського суду
Дніпропетровської області від 15.04.10 по
справі № ПР7/190(ПР25/301-08)09 визнано право
власності за державою в особі
Верховної Ради України на нерухоме
майно, розташоване за адресою м.
Дніпропетровськ, вул. Маршала
Маліновського, 64-д, а суб'єктами
управління об'єктами державної
власності є, в тому числі, Фонд
державного майна України (та його
регіональні відділення) (ст. 4 Закону
України «Про управління об'єктами
державної власності»). В судовому
засіданні представник позивача
позовні вимоги підтримав та просив
задовольнити з підстав, наведених в
позові.

Відповідач-1, Державний реєстратор прав
на нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Дурицька
М.Є., в судове засідання не прибула, про
дату, час та місце розгляду
повідомлялась належним чином,
відповідно до даних відповідача-2 -
Державної реєстраційної служби
України, Дурицька М.Є. з 08.08.14 звільнена
із займаної посади (а.с.37).

Відповідач-2, Державна реєстраційна
служба України, правом участі в
судовому засіданні не скористався,
свого уповноваженого представника до
суду не направив, причини неявки не
повідомив. Відповідно до заперечень,
надісланих на адресу суду, відповідач-2
просить відмовити в задоволені позову,
оскільки у даних спірних
правовідносинах відсутнє будь-яке
рішення Укрдержреєстру, а отже
стосовно Укрдержреєстру відсутній
предмет спору. Також відповідачем-2
зазначено, що зобов'язавши провести
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, суд фактично вирішить
питання про визнання права власності
на нерухоме майно, що не відноситься до
компетенції адміністративного суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, - реєстраційна
служба Дніпропетровського міського
управління юстиції, правом участі в
судовому засіданні не скористалась,
причини неявки не повідомила, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлена належаним чином.

Вивчивши доводи позову та заперечень,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
а також норми матеріального та
процесуального права, якими
врегульовані спірні правовідносини,
суд при прийняті постанови виходить з
наступних підстав та мотивів.

Судовим розглядом справи встановлено,
що спірні правовідносини виникли з
приводу правомірності Рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень №7154996 від 24.10.13, отриманого
позивачем листом від 05.05.14. За змістом
вказаного Рішення державний
реєстратор прав на нерухоме майно
Дурицька М.Є., встановивши, що із заявою
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, прийняту від позивача 24.09.13,
звернулась неналежна особа, а рішенням
Господарського суду Дніпропетровської
області від 15.04.10 право власності на
нерухоме майно визнається за державою
в особі Верховної Ради України,
відмовив у державній реєстрації права
власності за суб'єктом: Регіональне
відділення Фронду державного майна
України по Дніпропетровської області
на автостоянку та будівлю майстерні, що
знаходяться за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Маршала
Маліновського, 64Д. (а.с.13).

Також судом встановлено, що право
власності на вказане нерухоме майно
Рішенням Господарського суду
Дніпропетровської області від 15.04.10 по
справі № ПР7/190(ПР25/301-08)09 за позовом
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області до ВАТ
«Дніпроважпапірмаш» визнано за
державною в собі Верховної Ради
України (а.с.9-12)

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: 1) договорів, укладених у
порядку, встановленому законом; 2)
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Згідно з Порядком державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженим постановою КМУ від 22.06.13
№703 (далі - Порядок №703) під час розгляду
заяви про державну реєстрацію і
документів, що додаються до неї,
державний реєстратор встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та зареєстрованими
речовими правами на нерухоме майно, їх
обтяженнями, зокрема щодо: 1)
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у встановлених законом
випадках); 2) повноважень заявника; 3)
відомостей про нерухоме майно, речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
наявних у Державному реєстрі прав та
поданих документах; 4) наявності
обтяжень прав на нерухоме майно,
зареєстрованих відповідно до закону; 5)
наявності факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав (п.12).

За змістом пп. 10 п. 27 Порядку №703,
документом, що підтверджує виникнення,
перехід та припинення права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, є рішення суду, що набрало
законної сили, щодо права власності та
інших речових прав на нерухоме майно.

Для проведення державної реєстрації
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно заявник, крім
документів, що зазначені у пункті 27
цього Порядку, подає копії документів,
що зазначені в пункті 9 цього Порядку
(крім документа, що посвідчує посадову
особу органу державної влади або
органу місцевого самоврядування) (п. 28
Порядку № 703).

Пунктом 9 Порядку № 703 встановлено, що
заявник під час подання заяви про
державну реєстрацію пред'являє
органові державної реєстрації прав,
нотаріусові документ, що посвідчує
його особу, а у разі подання заяви
уповноваженою особою така особа також
пред'являє документ, що підтверджує її
повноваження. Пунктом 16 Порядку №703
визначено, що за результатами розгляду
заяви про державну реєстрацію та
документів, необхідних для її
проведення, державний реєстратор
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
рішення про відмову в такій реєстрації.

Відповідно до п.23 Порядку №703 державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень виключно за наявності підстав
для відмови в державній реєстрації
прав, що визначені Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно
з п.3 ч.1 ст. 24 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо із заявою про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень звернулася
неналежна особа.

На підставі наведених законодавчих
норм суд доходить до висновку, що
рішення суду, яке набрало законної
сили, щодо права власності на нерухоме
майно є документом, що підтверджує
виникнення права власності та є
підставою для реєстрації права
власності за тією особою, право
власності на нерухоме майно за якою
встановлено таким рішенням.

Як вбачається зі спірного Рішення від
24.10.13 та визнано позивачем, останній
звернувся до відповідача із заявою про
державну реєстрацію за регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Дніпропетровській області
права власності на нерухоме майно за
адресою м. Дніпропетровськ, вул.
Маршала Маліновського, 64Д. Між тим,
рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 15.04.10, на
підставі якого позивач звернувся до
відповідача із заявою про державну
реєстрацію прав, право власності на
вказане нерухоме майно визнано за
державою в особі Верховної Ради
України. За викладених обставин суд
доходить до висновку, що Фонд
державного майна України по
Дніпропетровській області є
неналежною особою за поданою ним
заявою.

Також суд відзначає, що ані приписи
Закону України «Про Фонд державного
майна України», ані приписи Положення
про регіональне відділення Фонду
державного майна України,
затвердженого Наказом Фонду
державного майна України 15.05.2012 № 678,
зареєстрованого в Мінюсті 11.06.12 за
№935/21247, не наділяють Фонд державного
майна України та його регіональні
відділення правом та повноваженнями
звертатись до державних реєстраторів
задля здійснення державної реєстрацію
за Фондом чи регіональним відділенням
права власності на нерухоме майно, що
належить державі в особі, зокрема
Верховної ради України. Положення
Закону України «Про управління
об'єктами державної власності», в тому
числі ст.4, які визначають Фонд
державного майна України одним з
суб'єктів управління об'єктами
державної власності, також не
дозволяють дійти висновку про
наявність у Фонду та його регіональних
відділень таких прав та повноважень.

Враховуючи наведені обставини, суд
доходить до висновку що спірне рішення
прийнято відповідно до приписів Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», відповідає критеріям
правомірності рішень, визначених ч.3
ст.2 КАС України, та не є таким, що
порушує права та інтереси позивача.
Відтак у задоволені позовних вимог
Регіонального відділення Фонду
держаного майна України по
Дніпропетровській області належить
відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 94, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні
адміністративного позову
Регіонального відділення Фонду
держаного майна України по
Дніпропетровській області до
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про скасування
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку відповідно до
ст.186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова набирає законної сили згідно
зі ст.254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст постанови складений 24.10.14.

Суддя А.О.
Коренев