Справа № 445/2193/13 2-а/445/86/13
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року Справа № 876/1538/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання
Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Золочівського районного суду
Львівської області від 15 січня 2014 року
в адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Бібщанської
сільської ради Золочівського району,
третіх осіб: ОСОБА_1, ОСОБА_5 про
скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

16 листопада 2013 року ОСОБА_6, ОСОБА_3
звернулися до Золочівського районного
суду Львівської області з
адміністративним позовом до
Бібщанської сільської ради
Золочівського району Львівської
області, третіх осіб ОСОБА_1, ОСОБА_5 про
скасування рішення сесії Бібщанської
сільської ради №133 від 12 серпня 2013 року
про надання дозволу ОСОБА_1 на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки (ріллі
площею 1.45 га) у власність за рахунок
земель, не наданих у власність і в
постійне користування в межах с.
Бібщани Золочівського раону
Львівської області в урочищі «Біля
Брощака» для ведення особистого
селянського господарства. Також
позивачі просили скасувати рішення
сесії Бібщанської сільської ради №136
від 12 серпня 2013 року про надання
дозволу ОСОБА_5 на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки (ріллі площею 1.70 га) у власність
за рахунок земель не наданих у
власність і постійне користування в
межах с. Бібщани Золочівського району
Львівської області в урочищі «Біля
Брощака» для ведення особистого
селянського господарства.

Судом першої інстанції до участі у
справі в якості третіх осіб було
залучено ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29,
ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33,
ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37,
ОСОБА_38.

Постановою Золочівського районного
суду Львівської області від 15 січня 2014
року адміністративний позов
задоволено, скасовано рішення № №133, 136
27-ої сесії Бібщанської сільської ради
Золочівського району Львівської
бласті від 12 серпня 2013 року про надання
дозволу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у
власність в с. Бібщани Золочівського
району Львівської області пл. 1, 45 га і
1,70 га в урочищі «Біля Брощака» для
ведення особистого селянського
господарства.

З таким судовим рішенням не погодилися
треті особи без самостійних вимог на
стороні відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_5,
подавши на постанову Золочівського
районного суду від 15 січня 2014 року
апеляційні скарги

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі,
послаючись на порушення судом першої
інстанції норм права, просив скасувати
оскаржувану постанову та постановити
ухвалу, якою у позові відмовити за
безпідставністю позовних вимог.
Зокрема, апелянт зазначив, що повністю
виконав вимоги законодавства, подав до
органу місцевого самоврядування заяву
про надання права на виготовлення
проекту землеустрою на земельну
ділянку пл.. 1,45 га для ведення ОСГ,в
урочищі «біля Брощака» в с. Бібщани
Золочівського району Львівської
області. Законодавство не передбачає
погодження технічної документації з
кожним членом територіальної громади.

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального й
матеріального права, вважає
оскаржувану постанову
необґрунтованою, незаконною, просив
скасувати її та прийняти нову
постанову, якою у позові відмовити. В
апеляційній скарзі апелянт зазначив,
що суд першої інстанції безпідставно
не залучив його та його батька до
участі у справі в якості
співвідповідачів, допустив неповноту
дослідження доказів оскільки не
витребував дані щодо наявності у
власності та користуванні третіх осіб
земельних ділянок, безпідставно
визнавши їх права порушеними. На думку
апелянта, Золочівська сільська рада,
надавши йому дозвіл на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, діяла правомірно.

У судовому засіданні представники
апелянта ОСОБА_39, ОСОБА_40 повністю
підтримали апеляційну скаргу,
зазначивши, що права позивачів
оскаржуваними рішеннями сільської
ради не порушені, оскільки вони не
зверталися до сільської ради із
заявами про виділення їм землі.
Сільська рада, задовольнивши заяви
ОСОБА_5, ОСОБА_1 про надання їм дозволу
на виготовленя проектної документації,
діяла в межах та на підставі чинного
законодавства, так як були вільні
землі, заявники не використали до цього
своє право на отримання земельних
ділянок, інші особи такого бажання не
виявили. Тому оскаржувані рішення
органу місцевого самоврядування є
законними .

Позивачі у судовому засіданні
заперечили щодо задоволення
апеляційної скарги та пояснили, що суд
першої інстанції прийняв законне
рішення, на захист порушених прав
громади. Тому просили відмовити в
задоволенні апеляційної скарги.

Представник відповідача ОСОБА_41
заперечив щодо задоволення
апеляційної скарги та просив залишити
оскаржувану постанову в силі. Зазначив,
що скасовані рішення сільської ради
були незаконними і порушували права
третіх осіб і самих позивачів.

Представник третіх осіб ОСОБА_42
заперечив щодо задоволення
апеляційної скарги та пояснив, що
сільська рада, надавши ОСОБА_5 та ОСОБА_1
дозвіл на виготовлення технічної
документації на виділення їм земельних
ділянок в селі Бібщани, порушила права
та законні інтереси інших членів
територіальної громадя, оскільки вони
також мають бажання отримати землю, а
враховуючи її недостатню кількість,
щоб розподілити між всіма, рада не мала
підстав давати дозвіл на виготовлення
проектів землеустрою на земельні
ділянки.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
дійшла до переконання, що апеляційні
скарги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням 27-ї сесії шостого скликання
Бібщанської сільської ради
Золочівського району Львівської
області № 133 від 12 серпня 2013 року було
вирішено надати дозвіл ОСОБА_1 на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у його
власність за рахунок земель, не
переданих у власність і користування в
межах населеного пункту, площею до 1,45
га для ведення особистого селянського
господарства в с. Бібщани
Золочівського району в урочищі «Біля
Брощака».

Рішенням цієї ж сесії № 136 було
вирішено надати дозвіл ОСОБА_5 на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у його
власність за рахунок цих же земель
площею до 1,70 га для ведення особистого
селянського господарства в с. Бібщани в
урочищі «Біля Брощака».

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо незаконності цих рішень
з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
ОСОБА_1, ОСОБА_5 4 липня 2013 року подали до
Бібщанської сільської ради
заяви-клопотання про надання їм
дозволу на виготовлення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок.

Згідно довідки виконкому Бібщанської
сільської ради №293 від 28 жовтня 2013 року
(а.с. 8) землі в урочищі «Біля Брощака» не
надані у власність.

Як встановлено ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу
України до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин на території сіл,
селищ, міст належить розпорядження
землями територіальних громад,
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу.

У ч. 3 ст. 124 Земельного Кодексу України
встановлено, що передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
громадянам, юридичним особам,
визначеним частинами другою, третьою
статті 134 цього Кодексу, здійснюється в
порядку, встановленому статтею 123 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 123 Земельного кодексу
України надання у користування
земельної ділянки в інших випадках
здійснюється на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
складання документа, що посвідчує
право користування земельною ділянкою.

Особа, зацікавлена в одержанні у
користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності за проектом землеустрою щодо
її відведення, звертається з
клопотанням про надання дозволу на
його розробку до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, які відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, передають у власність
або користування такі земельні
ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний
розмір земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
матеріали, на яких зазначено бажане
місце розташування та розмір земельної
ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування в межах
їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування земельної ділянки
вимогам законів, прийнятих відповідно
до них нормативно-правових актів, а
також генеральних планів населених
пунктів, іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Забороняється відмова у наданні
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок, місце розташування об'єктів на
яких погоджено відповідним органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування згідно із статтею 151
цього Кодексу.

Аналіз вищезазначених норм свідчить
про те, що дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки є лише підставою для укладання
договору з землевпорядною
організацією для здійснення проектних
робіт.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування» акти
органів та посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Зокрема, підставами для визнання акта
органу місцевого самоврядування
недійсним є невідповідність його
вимогам чинного законодавства та/або
визначеній законом компетенції органу,
який видав цей акт. Обов'язковою умовою
визнання акта недійсним є також
порушення у зв'язку з прийняттям
відповідного акта прав та охоронюваних
законом інтересів фізичної особи,
підприємства чи організації - позивача
у справі.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Таким чином, адміністративне
судочинство спрямоване на захист саме
порушених прав осіб у сфері
публічно-правових відносин, тобто для
задоволення адміністративного позову
адміністративний суд повинен
встановити, що порушується право
безпосередньо позивача. При цьому
рішення адміністративного суду
повинне бути направлене на реальне
відновлення цього порушеного права.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на момент винесення
спірних рішень Бібщанської сільської
ради не претендували на отримання
земельних ділянок в с. Бібщани в
урочищі «Біля Брощака».

Відповідні заяви до сільської ради, де
виявили намір отримати земельні
ділянки у власність, позивачі подали
лише 1 жовтня 2013 року та 16 жовтня 2013
року, тобто майже через два місяці
після прийняття сільською радою рішень
про задоволення заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_5
про надання їм дозволів на
виготовлення проектів землеустрою.

Таким чином, відповідачем при
здійсненні владних управлінських
функцій права позивачів порушені не
були.

За таких обставин, при прийнятті
оскаржуваного рішення Бібщанська
сільська рада не вийшла за межі наданих
їй повноважень, а також не порушила
вимоги ст. 19 Конституції України, яка
зобов'язує органи місцевої влади та їх
посадових осіб діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України.

А так, підстав для задоволення позовних
вимог немає.

Відповідно до частин другої та третьої
статті 159 КАС законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Оскільки таким вимогам постанова
Золочівського районного суду
Львівської області від 15 січня 2014 року
не відповідає, то, відповідно до статті
202 КАС України, її слід скасувати з
ухваленням нової про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 167, 195, 196, 198, 202,
205, 207 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Золочівського районного
суду Львівської області від 15 січня 2014
року у справі № 445/2193/13 (2-а/445/86/13)
скасувати та прийняти нову постанову,
якою в позові ОСОБА_3, ОСОБА_2 відмовити.

Постанова Львівського апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів шляхом подання
апеляційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Большакова

Судді
І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст постанови підписано 21
жовтня 2014 року.