Справа № 167/1593/13-а (2а/167/75/13)
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/39525/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого
Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів
Ємельянової В.І.,

Cтародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Головного
управління Пенсійного фонду України у
Волинській області (далі - Головне
управління), третя особа - Управління
Пенсійного фонду України у
Рожищенському районі Волинської
області (далі - Управління), про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії,

за касаційною скаргою Головного
управління Пенсійного фонду України у
Волинській області на Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 16 червня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л
А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з адміністративним позовом, в
якому просив: визнати неправомірним
рішення комісії при Головному
управлінні від 16 вересня 2013 року №68/563;
зобов'язати Головне управління
зарахувати до пільгового стажу, що дає
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах період роботи
слюсарем на гарячій дільниці цеху
(слюсарем на гарячих дільницях роботи)
в ливарному цеху з 1 листопада 1981 року
по 10 квітня 1989 року, за виключенням
періоду роботи з 15 грудня 1988 року по 31
грудня 1988 року, відповідно до пункту
«б» частини першої статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Рожищенського
районного суду Волинської області від
14 листопада 2013 року відмовлено у
задоволенні позову.

Постановою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 16 червня 2014 року скасовано рішення
суду першої інстанції та прийнято нове
рішення про задоволення позову.
Зобов'язано Головне управління
зарахувати до пільгового стажу період
роботи слюсарем на гарячій дільниці
цеху (слюсарем на гарячих дільницях
роботи) в ливарному цеху з 1 листопада
1981 року по 10 квітня 1989 року, за
виключенням періоду роботи з 15 грудня
1988 року по 31 грудня 1988 року, що дає право
на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до пункту
«б» частини першої статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

У касаційній скарзі відповідач,
просить скасувати постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16 червня 2014
року та залишити в силі постанову
Рожищенського районного суду
Волинської області від 14 листопада
2013 року.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права згідно статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Судами встановлено, що з 1
листопада 1981 року по 10 квітня 1989 року
ОСОБА_2 працював слюсарем по
ремонту ВМП (вантажно-підйомних
механізмів) ливарного цеху 4 розряду в
Рожищенському заводі
сільськогосподарського
машинобудування «Рожищесільмаш».

У серпні 2013 року позивач
звернувся до Управління із заявою про
призначення пільгової пенсії.
Управління направило його заяву разом
з поданими документами на розгляд
комісії з питань підтвердження стажу
роботи на посадах, що дають право на
призначення пенсії на пільгових умовах
при Головному управлінні у зв'язку з
ліквідацією підприємства.

Комісією при Головному
управлінні прийнято рішення від 16
вересня 2013 року №68/563, яким зараховано
ОСОБА_2 до пільгового стажу за Списком
№2 період роботи з 1 листопада 1980 року
по 31 жовтня 1981 року на посаді
«гальваніка пресово-заготівельного
цеху» на Рожищенському заводі
сільськогосподарського
машинобудування «Рожищесільмаш». В
частині зарахування до пільгового
стажу періоду роботи з 1 листопада 1981
року по 10 квітня 1989 року на посаді
«слюсаря по ремонту вантажно-підйомних
механізмів ливарного цеху» відмовлено,
оскільки дана посада не відповідає
посаді «слюсаря на гарячій ділянці
робіт» за Списком №2 виробництв, цехів,
професій і посад з важкими умовами
праці, зайнятість в яких дає право на
державну пенсію на пільгових умовах і в
пільгових розмірах, затвердженими
постановою Ради Міністрів СРСР від 22
серпня 1956 року № 1173.

Відповідно до архівного витягу
Трудового архіву Рожищенського району
від 16 серпня 2013 року №342/01-40/2-13, наказом
від 13 листопада 1981 року №159 по
Рожищенському заводу машинобудування
тваринницьких комплексів і ферм
«Рожищеферммаш» ім.ХХVІ з'їзду КПРС
переведено гальваніка
пресово-заготівельного цеху ОСОБА_2
слюсарем по ремонту ВПМ ливарного цеху
з 1 листопада 1981 року, наказом від 15
грудня 1988 року №204 по Рожищенському
заводу сільськогосподарського
машинобудування «Рожищесільмаш»
ім.ХХVІ з'їзду КПРС електрослюсаря
ливарного цеху в зв'язку з виробничою
необхідністю переведено робітником
ВКБ з відрядною оплатою праці з 15
грудня 1988 року по 31 грудня 1988
року та наказом від 10 квітня 1989 року №57
звільнено за власним бажанням з 10
квітня 1989 року.

Відмовляючи у задоволенні позову
суд першої інстанції виходив з того, що
згідно трудової книжки позивач з 1
листопада 1981 року по 10 квітня 1989 року
працював на посаді слюсаря по ремонту
ВПМ у ливарному цеху 4 розряда, що не
відповідає посаді слюсаря на гарячій
ділянці робіт за Списком №2.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позов суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що ОСОБА_2 набув права на пенсію за
віком на пільгових умовах відповідно
до пункту «б» статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», що
підтверджується записами у трудовій
книжці, яка є основним документом, що
підтверджує стаж роботи.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Пунктом «б» частини першої статті
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 5 листопада 1991 року
№1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ)
передбачено, що на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи,
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом 3 Порядку застосування
Списків №1 і №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
за №383 від 18 листопада 2005 року
передбачено, що при визначенні права на
пенсію за віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи. До пільгового
стажу зараховується весь період роботи
на відповідних посадах або за
професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків.

Відповідно до Списку №2
виробництв, цехів, професій і посад з
важкими умовами праці, зайнятість в
яких дає право на державну пенсію на
пільгових умовах і в пільгових
розмірах, затвердженими постановою
Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956
року № 1173, передбачена посада «слюсаря
на гарячих ділянках робіт» (Розділ ХV
«Металообробка», пункт 1 «Ливарне
виробництво», підпункт «а» - робітники).

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ
передбачено, що основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. Порядок підтвердження наявного
трудового стажу при відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 року №637 затверджено
Порядок підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній (далі -
Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Згідно пункту 10 Порядку застосування
Списків №1 і №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18 листопада 2005 року №383 визначено
що, для підтвердження стажу роботи зі
шкідливими і важкими умовами праці
необхідно подати трудову книжку із
оформленими належним чином записами
про займану посаду і період
виконуваної роботи, виписку із наказу
по підприємству про проведення
атестації на відповідному робочому
місці та, у разі відсутності в трудовій
книжці відомостей, що визначають право
на пенсію на пільгових умовах,
уточнюючу довідку, передбачену пунктом
20 Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№637.

У тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників. У разі
відсутності правонаступника
підтвердження періодів роботи, що
зараховуються до трудового стажу для
призначення пенсії на пільгових умовах
або за вислугу років, установленої для
окремих категорій працівників,
здійснюється у порядку, визначеному
Пенсійним фондом України за
погодженням з Мінпраці та Мінфіном
(пункт 20 Порядку).

З копії трудової книжки вбачається, що
у спірний період з 1 листопада 1981 року
по 10 квітня 1989 року ОСОБА_2 займав
посаду «слюсаря по ремонту ВПМ у
ливарному цеху 4 розряда», а не «слюсаря
на гарячих ділянках робіт».

Враховуючи викладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
відсутні підстави для зарахування
періоду роботи позивача з 1 листопада
1981 року по 10 квітня 1989 року до
пільгового стажу роботи за Списком №2,
оскільки його трудовою книжкою не
підтверджено стаж роботи слюсарем на
гарячій ділянці робіт у вказаний
період.

Отже, правильними є висновки суду
першої інстанції про відмову в
задоволенні позову.

За таких обставин судом
апеляційної інстанції були
неправильно застосовані норми
матеріального права, що призвело до
невірного вирішення справи, у зв`язку з
чим його рішення підлягає скасуванню.

За правилами статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Керуючись статтями 222, 223, 226, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И
В:

Касаційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України у
Волинській області задовольнити.

Постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 16 червня 2014 року скасувати,
постанову Рожищенського районного
суду Волинської області від 14
листопада 2013 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.Й.
Рецебуринський

Судді
В.І. Ємельянова

О.П. Стародуб