Справа № 348/1581/14а
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 р.

Справа № 876/8111/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Матковської З.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Надвірнянському районі Івано
- Франківської області на постанову
Надвірнянського районного суду Івано -
Франківської області від 07 серпня 2014
року у адміністративній справі
№348/1581/14а за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі Івано -
Франківської області про визнання дій
неправомірними,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі Івано -
Франківської області на неправомірні
дії відповідача щодо відмови здійснити
призначення пенсії з врахуванням
пільгового обчислення стажу роботи в
районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі.

Постановою Надвірнянського районного
суду Івано - Франківської області від 07
серпня 2014 року позов задоволено
частково. Визнано неправомірною
відмову Управління Пенсійного Фонду
України в Надвірнянському районі в
перерахунку пенсії ОСОБА_1 з
врахуванням пільгового обчислення
стажу. Зобов'язано Управління
Пенсійного Фонду України в
Надвірнянському районі зарахувати в
пільговому обчисленні ОСОБА_1 період
роботи з 14.10.1983 року по 21.05.1986 року з
05.06.1986 року по 01.12.1994 року та з 01.12.1994 року
по 21.05.1997 року, як трудовий стаж,
вироблений в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, зарахувавши один рік
роботи за один рік шість місяців.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Надвірнянському районі
Івано-Франківської області зробити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
врахуванням пільгового стажу з моменту
призначення пенсії з 01.05.2014 року.
Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати
судового збору у розмірі 73 грн.08 коп.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідачем подана
апеляційна скарга, в якій вказує на те,
що постанова суду першої інстанції є
незаконною та необґрунтованою,
прийнятою з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
постанову про відмову в задоволені
позову.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча належним чином були
повідомлені про дату судового
засідання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197
КАС України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується наступне.
Позивач ОСОБА_1 працював з 14.10.1983 року по
21.05.1986 року в ОсОО «Лукойл-Западная
Сібірь», з 05.06.1986 року по 01.12.1994 року в
Прикарпатському УБР, з 01.12.1994 року по
21.05.1997 року в Івано-Франківському УБР
філія АОЗТ «Укрсібнєфтєгазхолдінг».

З 05.06.1986 року по 31.03.1990 року вахтово-
експедиційним методом в місцевості,
прирівняній до районів Крайньої
Півночі (Ханти-Мантійський автономний
округ, Тюменської області), з 01.04.1990 року
по 01.12.1994 року вахтово-експедиційним
методом в районах Крайньої Півночі
(Ямало-Ненецький автономний округ
Тюменської області), що
підтверджується довідкою від 02.07.2014
року за №10-857.

Крім того, з 14.10.1983 року по 21.06.1986 року
працював в НГВУ «Повхнєфть»,
ОсОО«Лукойл-Западная Сібірь»,
Тюменської області, про що свідчить
довідка №16/2-12/3-2407 від 16.07.2014 року,

Дані довідки уточнюють особливий
характер праці чи умов праці, які
необхідні для призначення пільгової
пенсії та підтверджують постійну
зайнятість на пільговій роботі

З 01.12.1994 року по 21.05.1997 року позивач
працював вахтовим методом в смт.
Губкинський, Пуровського р-ну,
Тюменської області (Івано-Франківське
УБР філія АОЗТ
«Укрсібнєфтєгазхолдінг», що
підтверджується записом в трудовій
книжці позивача за вказаний період.

Суд першої інстанції позов задовольнив
частково з тих підстав, що позивач має
право на пільгове обчислення стажу в
півтора разовому розмірі за період
його роботи з 14.10.1983 року по 21.05.1986 року з
05.06.1986 року по 01.12.1994 року та з 01.12.1994 року
по 21.05.1997 року, оскільки з наданих ним
документів не викликає жодного
сумніву, що він, працюючи в районі
Крайньої Півночі користувався
пільгами, передбаченими Указом від 10
лютого 1960 року.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції, вважає їх вірними, такими що
відповідають нормам матеріального
права та обставинам справи з огляду на
наступне.

Правове регулювання даного питання
врегульовано Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Указом Президії ВР СРСР
від 10.02.1960 р. «Про впорядкування пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», Указом Президії ВР СРСР від
26.09.1967 р. «Про розширення пільг для осіб,
які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», постановою
РМ СРСР від 16.12.1967 р. № 530ЛІ-28 «Про
затвердження Інструкції про порядок
надання пільг особам, які працюють в
районах Крайньої Півночі та в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі».

У відповідності до п. 3 Постанови Ради
Міністрів СРСР № 148 від 10.02.1960р. «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради СРСР від 10.02.1960р. «Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі», зарахування одного
року роботи за один рік та шість
місяців було впроваджено з 01.03.1960р.

Указом Президії Верховної Ради СРСР
від 26.09.1967р. «Про розширення пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», було
скорочено тривалість трудового
договору, що надає право на отримання
пільг, передбачених ст. 5 Указу Президії
Верховної Ради СРСР від 10.02.1960р. «Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі», з п'яти до трьох
років.

Згідно із положеннями ст. 24 Кодексу
законів про працю Української РСР від
01.06.1972 року, (в редакції, що діяла на
момент виникнення трудових відносин
між Скаржником та роботодавцями),
трудовий договір укладається, як
правило, у письмовій формі, укладання
трудового договору оформляється
наказом чи розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу про
зарахування працівників на роботу.
Трудовий договір вважається укладеним
і тоді, коли наказу чи розпорядження не
було видано, але працівника фактично
було допущено до роботи. Таким чином,
при укладанні трудового договору
письмова форма договору в
обов'язковому порядку не вимагається. А
згідно до ст. 48 КЗпП України трудова
книжка є основним документом про
трудову діяльність працівника.

Відповідно до пункту 5 розділу XV
«Прикінцеві положення Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» №1058-ІУ від
09.07.2003р., період роботи до 01.01.1991р. в
районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
а також на острові Шпіцберген
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 01.01.1991р.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від
10.02.1960р. «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», постанови
Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960р. №
148 «Про порядок застосування Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від
10.02.1960р. «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від
26.09.1967р. «Про розширення пільг для осіб,
які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Таким чином, враховуючи відомості
трудової книжки позивача, що
підтверджують стаж роботи в районі
Крайньої Півночі та у місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі, є достатні підстави для
зарахування йому до пільгового
трудового стажу періоди роботи з 14.10.1983
року по 21.05.1986 року з 05.06.1986 року по 01.12.1994
року та з 01.12.1994 року по 21.05.1997 року з
розрахунку за кожний рік - один рік і
шість місяців.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються і підстав для його
скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи,
висновку суду не спростовують, а
зводяться до переоцінки доказів та
незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі Івано -
Франківської області - залишити без
задоволення, а постанову
Надвірнянського районного суду Івано -
Франківської області від 07 серпня 2014
року у адміністративній справі
№348/1581/14а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після надіслання її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс