Справа № 2а-311/08
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/32630/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі :

Пасічник С.С.,

Кочана В.М.,

Лиски Т.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 12.02.2010р. у
справі за позовом ОСОБА_4 до Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області,
Головного управління Пенсійного фонду
України в Одеській області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2007 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області, Головного
управління Пенсійного фонду України в
Одеській області, в якому просив:
визнати нечинним нарахований розмір
пенсії 2025,60 грн., скасувати його та
зобов'язати Головне управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області обчислити розмір
пенсії з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, з виплатою
різниці.

22.10.2007 р. позивач уточнив та збільшив
позовні вимоги й просив визнати
нечинним нарахування Управління
фінансових ресурсів та економіки
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області ОСОБА_4 розміру пенсії в сумі
2025,60 грн. на місяць; зобов'язати Головне
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області
обчислити йому розмір пенсії з розміру
його грошового забезпечення за
останньою штатною посадою перед
звільненням до 01.01.2007 р. та направити до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Одеській області відповідне
подання; зобов'язати Головне
управління Пенсійного фонду України в
Одеській області нарахувати ОСОБА_4
пенсію з 01.01.2007 р. з виплатою йому
різниці пенсії за проведеним
розрахунком Управління фінансових
ресурсів і економіки Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області до
01.07.2007 р. та Головного управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області з 01.01.2007 р.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 17.01.2008 р.
позов задоволено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 12.02.2010 р.
апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Одеській області задоволено, постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 17.01.2008 р. скасовано та прийнято
нову постанову, якою у задоволенні
позову ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
і процесуального права, просив
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 12.02.2010р.
скасувати, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
17.01.2008 р. залишити без змін.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_4 з 03.05.1983 р. по
29.12.2006 р. проходив службу в органах
внутрішніх справ України та наказом
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області від 29.12.2006 р. № 678 о/с був
звільнений у запас з посади начальника
розвідувально-аналітичного центру при
управлінні по боротьбі з організованою
злочинністю Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області за п.64 «б» (через
хворобу) Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів Української РСР від 29 липня
1991року №114. Вислуга років на день
звільнення позивача у календарному
обчисленні становила 25 років 01 місяць 17
днів, у пільговому обчисленні - 34 роки 08
місяців 06 днів.

Головним управлінням Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області позивачу призначена пенсія у
розмірі 2025,60 грн. відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. №2262-XII
(далі - Закон №2262-XII), виплату якої з
01.01.2007 р. здійснює Головне управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області, проте, ОСОБА_4 не погоджується
з призначеним розміром останньої.

Як вже зазначалося, суд першої
інстанції прийшов до висновку про
незаконність визначення пенсії
позивача у зазначеному розмірі
виходячи з грошового забезпечення, з
урахуванням щомісячних додаткових
видів грошового забезпечення та премій
за 24 останні календарні місяці перед
звільненням, й задовольнив його позов.

Суд же апеляційної інстанції,
скасовуючи рішення суду першої
інстанції, виходив з того, що
призначення й обчислення позивачу
пенсії у грудні 2006 року обґрунтовано
було проведено відповідно до Закону
№2262-XII, з урахуванням Закону України
«Про Державний бюджет України на 2006
рік» від 20 грудня 2005 року №3235-IV (далі -
Закон №3235-IV).

Проте, судова колегія Вищого
адміністративного суду України,
здійснюючи касаційний перегляд справи,
вказує на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону №2262-XII (в
редакції, яка діяла до 01 січня 2006 року)
пенсії особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам, які мають право на
пенсію за цим Законом, та членам їх
сімей обчислювалися з розміру
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням,
враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним)
званням, процентну надбавку за вислугу
років, щомісячні додаткові види
грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення) та премії в
розмірах, встановлених законодавством.

Пунктом 30 ст. 77 Закону №3235-IV дію
вказаної норми на 2006 рік зупинено, а
частинами першою та другою ст. 40 цього
Закону установлено інший порядок
визначення заробітку для обчислення
пенсії військовослужбовцям, згідно з
яким до грошового забезпечення
враховуються відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним)
званням, процентна надбавка за вислугу
років у розмірах, встановлених за
останньою штатною посадою перед
звільненням, а також щомісячні
додаткові види грошового забезпечення
(надбавки, доплати, підвищення) та
премії в розмірі, що визначаються за 24
останні календарні місяці служби перед
звільненням у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України. При
обчисленні пенсій у розрахунок
забезпечення не включається щомісячні
надбавки (доплати), встановлені особам,
які згідно із законом мають право на
пенсію за вислугу років, проте за
власною згодою і в інтересах справи
залишені на службі.

Разом з тим, Законом України "Про
внесення змін до деяких законів
України з питань пенсійного
забезпечення та соціального захисту
військовослужбовців" №3591-ІV від 04.04.2006
р., (далі - Закон №3591-ІV), що набрав
чинності 29.04.2006 р. внесено зміни до
Закону №2262-XII, зокрема, змінено назву
цього Закону, зміст і редакцію окремих
статей та доповнено його новими
статтями. Так, статтю 43 викладено в
іншій редакції, хоча положення частини
третьої цієї статті залишились у тому
вигляді, що й на час зупинення їх дії та
звільнення позивача з органів
внутрішніх справ України та
призначення йому пенсії.

Згідно зі статтею 1-1 Закону №2262-XII,
що набрала чинності 29.04.2006 р.,
законодавство про пенсійне
забезпечення осіб, які мають право на
пенсію за цим Законом, базується на
Конституції України і складається з
цього Закону, Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV
та інших нормативно-правових актів
України, прийнятих відповідно до цих
законів; при цьому зміна умов і норм
пенсійного забезпечення названих осіб
здійснюється виключно шляхом внесення
змін до цього Закону та Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Прикінцеві положення Закону №3591-IV
не містять застережень щодо зупинення
дії статті 1-1 та частини третьої статті
43 Закону №2262-XII на 2006 рік, хоча набрання
чинності окремими його нормами
законодавець відтермінував.

Отже, у зв'язку з набранням чинності
з 29.04.2006 р. Законом №3591-ІV, яким
установлено порядок визначення
заробітку (грошового забезпечення) для
обчислення пенсій військовослужбовцям
та заборонено змінювати положення
Закону №2262-XII щодо умов і норм
пенсійного забезпечення зазначених у
ньому осіб іншими законами, положення
пункту 30 статті 77 та частин першої,
другої статті 40 Закону № 3235-IV втратили
чинність.

Таким чином, на час звільнення
ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ
України та призначення йому пенсії у
грудні 2006 року положення частини
третьої статті 43 Закону №2262-XII були
чинними, а відтак, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що суд апеляційної інстанції
помилково надав перевагу положенням
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2006 рік", а не Закону України
"Про внесення змін до деяких законів
України з питань пенсійного
забезпечення та соціального захисту
військовослужбовців".

Аналогічний висновок щодо
застосування зазначених норм
матеріального права міститься у
постанові Верховного Суду України від
22 січня 2013 року №21-421а12.

Відповідно до статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

За таких обставин, керуючись статтями
210, 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 12.02.2010 р.
скасувати, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
17.01.2008 р. - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Пасічник С.С.

Кочан В.М.

Лиска Т.О.