Справа № 2а/0270/4625/12
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року
м. Київ К/800/14676/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді:
Сіроша М.В.,

суддів:
Рибченка А.О.,

Юрченко В.П.,

розглянувши у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області (далі -
Інспекція) на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 1
листопада 2012 року та ухвалу
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 20 лютого 2013
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прометей» (далі -
Товариство) до Інспекції,

про визнання протиправною та
скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2012 року Товариство звернулося
до суду з адміністративним позовом про
визнання протиправною та скасування
постанови Інспекції № 25 від 18.09.2012 року
(далі - Постанова № 25) щодо накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівельної діяльності.

Зазначило, що оскаржувана постанова
прийнята у порушення вимог чинного
законодавства України, оскільки
зафіксовані Інспекцією правопорушення
не відповідають дійсності.

1 листопада 2012 року постановою
Вінницького окружного
адміністративного суду, залишеною без
змін ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 20 лютого 2013
року, позов задоволено.

Постанова № 25 визнана протиправною та
скасована.

Задовольняючи позов, суди першої та
апеляційної інстанцій зазначили, що
встановленні Інспекцією порушення не
відповідають дійсності, не повно
досліджено предмет перевірки, не взято
до уваги об'єктивні та належні докази,
що спростовує наявність встановленого
порушення.

Інспекція звернулася з касаційною
скаргою про скасування постанови
Вінницького окружного
адміністративного суду та ухвали
Вінницького апеляційного
адміністративного суду і ухвалення
нової постанови про відмову у
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, 11.09.2012 року
Інспекція здійснила позапланову
перевірку Товариства з питань
дотримання вимог законодавства в сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів, за
наслідками якої був складений акт
перевірки.

У акті зазначено, що проектна
документація на добудову до магазину
«Канцелярські товари» на вул. Шмідта, 14,
у смт. Крижополі Вінницької області
виготовлена з порушенням п. 3.2.
Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень ДБН 360-92*,
затверджених наказом
Держкоммістобудування № 44 від 17.04.1992
року (далі - ДБН 360-92*), відповідно до якої
відстань до сусідньої межі земельної
ділянки найбільш виступної
конструкції стіни запроектована до
межі сусідньої земельної ділянки, а
повинна бути з відстанню, не менше 1,0 м.

11 вересня 2012 року Інспекція склала
протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності та винесла
припис № 47 щодо усунення Товариством
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
зобов'язала Товариство до 11.10.2012 року
усунути виявленні порушення та
привести проектну документацію у
відповідність до вимог чинного
законодавства.

18 вересня 2012 року Інспекція прийняла
Постанову № 25 щодо накладення на
Товариство штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, у
розмірі 99 180 грн.

Відповідно до п. 11 ст. 1 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» проектна документація - це
затверджені текстові та графічні
матеріали, якими визначаються
містобудівні, об'ємно-планувальні,
архітектурні, конструктивні, технічні,
технологічні вирішення, а також
кошториси об'єктів будівництва.

Згідно з ст. 26 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
забудова територій здійснюється
шляхом розміщення об'єктів
будівництва.

Суб'єкти містобудування зобов'язані
додержуватися містобудівних умов та
обмежень під час проектування і
будівництва об'єктів.

Виконавчий орган сільської, селищної,
міської ради вживає заходів щодо
організації комплексної забудови
територій відповідно до вимог цього
Закону.

Право на забудову земельної ділянки
реалізується її власником або
користувачем за умови використання
земельної ділянки відповідно до вимог
містобудівної документації.

Проектування та будівництво об'єктів
здійснюється власниками або
користувачами земельних ділянок у
такому порядку:

1) отримання замовником або
проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації
та проведення у випадках, передбачених
статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних
робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів;

6) реєстрація права власності на об'єкт
містобудування.

Відповідно до п. 3.25* ДБН 360-92*
протипожежні розриви між будинками або
окремо розташованими господарськими
будівлями відповідно до ступеня їх
вогнестійкості, а також віддаленість
ємкостей горючої рідини на присадибній
ділянці (при опаленні будинків рідким
паливом) слід приймати відповідно до
протипожежних вимог.

Розташування і орієнтація житлових та
громадських будинків повинні
здійснюватись з урахуванням
забезпечення нормативної тривалості
інсоляції та норм освітленості
відповідно до «Санітарних норм і
правил забезпечення інсоляцією
будівель і територій житлової
забудови» та СНIП II-4-79 «Природне і
штучне освітлення» як в будинках, що
будуються, так і в сусідніх житлових і
громадських будинках. Для догляду за
будівлями і здійснення їх поточного
ремонту відстань до межі сусідньої
ділянки від найбільш виступної
конструкції стіни треба приймати не
менше 1,0 м. При цьому повинно бути
забезпечене влаштування необхідних
інженерно-технічних заходів, що
запобігатимуть стіканню атмосферних
опадів з покрівель та карнизів
будівель на територію суміжних
ділянок.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що виявлені Інспекцією
порушення дійсно мали місце, проте були
усунуті Товариством до моменту
здійснення перевірки і при перевірці
Інспекції були надані оригінал
проектної документації зі змінами до
неї, а також рекомендовані листи з
повідомленнями про отримання
замовником (ОСОБА_2) та Інспекцією
зазначених документів.

Відповідно до акту обстеження
зазначеної земельної ділянки на ній
крім існуючої будівлі магазину
«Канцелярські товари» інших будівель
та зелених насаджень немає.

26 травня 2012 року головним архітектором
Крижопільського району Вінницької
області Білоконь В.П. та директором
Товариства був складений акт проте, що
у зв'язку з наданням власницею магазину
ОСОБА_2 недостовірних даних Товариству
з плану земельної ділянки, плану
фундаментів та плану розміщень при
виготовлені проектної документації
була не дотримана відстань до
сусідньої межі земельної ділянки.

Товариством були усунуті дані
порушення та повідомлено власника
магазину ОСОБА_2, однак вона
відмовилася вносити відповідні зміни
до проектної документації.

20 серпня 2012 року даною комісією також
складено акт про отримання Товариством
від замовника направлення Інспекції №
535 від 2.08.2012 року щодо здійснення
перевірки, акту перевірки дотримання
законодавства у сфері містобудівної
діяльності будівельних норм, державних
стандартів і правил № 535 від 4.08.2012 року
та припис № 39.

В акті зазначено, що отримавши
зазначені документи, Товариство
звернулося до замовника з проханням
щодо внесення відповідних змін до
проектної документації, однак ОСОБА_2
повторно відмовилася вносити зміни в
проектну документацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців, що призвели
до невиконання або неналежного
виконання вимог, установлених
законодавством, будівельними нормами,
державними стандартами і правилами.

Згідно з ч. 1 ст. 2 цього Закону суб'єкти
містобудування, які здійснюють
проектування об'єктів, експертизу
проектів будівництва, несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
передачу замовнику проектної
документації для виконання
будівельних робіт на об'єкті
будівництва, розробленої з порушенням
вимог законодавства, містобудівної
документації, вихідних даних для
проектування об'єктів містобудування,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, у тому числі за заниження
категорії складності об'єкта
будівництва проектна організація у
розмірі дев'яноста мінімальних
заробітних плат.

Суди попередніх інстанцій
обґрунтовано зазначили, що
Товариством, як виконавцем послуг, при
виявлені порушень замовника ОСОБА_2
були вчинені всі необхідні дії для
внесення відповідних змін до проектної
документації. Однак відмова замовника
внести самостійно такі зміни позбавила
Товариство можливості виконати умови
договору.

Висновки судів першої та апеляційної
інстанцій про задоволення позову є
обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судові рішення ухвалені з дотриманням
норм процесуального права, правова
оцінка обставинам у справі дана
правильно, підстав для їх скасування з
мотивів, викладених в касаційній
скарзі, немає.

Керуючись ст., ст. 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області відхилити.

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 1 листопада
2012 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 20 лютого 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Рибченко А.О.

Юрченко В.П.