Справа № 695/3292/14-а
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
695/3292/14-а Головуючий
у 1-й інстанції: Середа Л.В.
Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

21 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого суддіПетрика
І.Й.СуддівБорисюк Л.П., Собківа Я.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
пенсійного фонду України в
Золотоніському районі Черкаської
області на постанову Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 20 серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом
Золотоніського міжрайонного прокурора
в інтересах ОСОБА_4 до Управління
пенсійного фонду України в
Золотоніському районі Черкаської
області про призначення та перерахунок
пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 20 серпня 2014 року позов
задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення
яким у задоволені позовних вимог
позивачу відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
відповідно до посвідченням серії
НОМЕР_1 від 19.01.2003 року, чинного на даний
час, ОСОБА_4 є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
2-ї категорії..

На підставі наказу від 23.06.1986 року № 58ок
ОСОБА_4 було відкомандировано як водія
автомобіля в м. Димер для ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
терміном на 20 днів з 25.06.1986 року по 14.07.1086
року.

Відповідно до запису за № 10 від 17.07.1986
року у трудовій книжці ОСОБА_4
виконаний запис про те, що
«Золотоніське АТП 23665» з 03.07.1986 року
перейменовано у «Золотоніське АТП 17166».

Таким чином суд приходить до висновку,
що підприємством, яким позивач був
направлений у відрядження на
ліквідацію наслідків аварії
Чорнобильської АЕС з липня 1986 року,
було вже «Золотоніське АТП 17166» і цього
жодна із сторін не оспорює.

Згідно із ч. 1 ст. 15 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» підставами
для визначення статусу учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС є період роботи
(служби) у зоні відчуження, що
підтверджено відповідними
документами.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що
видача довідок про період роботи
(служби) по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, а також на
територіях радіоактивного
забруднення, про заробітну плату за цей
період здійснюється підприємствами,
установами та організаціями
(військкоматами).

Таким чином колегія суддів зазначає, що
«Золотоніське АТП 17166», де у 1986 році
працював ОСОБА_4, правомірно видало
ОСОБА_4 довідку ф.122 від 19.11.1992 року за №
43. Ця довідка була підставою для
встановлення ОСОБА_4 статусу учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2-ї категорії, про що
йому було видане посвідчення серії А за
№ 378792 від 19.01.2003 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
є документом, що підтверджує статус
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та надає
право користування пільгами,
встановленими цим Законом.

Судом встановлено, що посвідчення
ОСОБА_4 як учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії
підтверджує його статус ліквідатора і
надає йому право на всі пільги,
встановлені цим законом, в тому числі й
на зменшення пенсійного віку.

Статтею 55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що учасники
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
які працювали у зоні відчуження з 1
липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не
менше 5 календарних днів мають право на
зниження пенсійного віку на 10 років.

Враховуючи те, що в довідці ф. 122 від
19.11.1992 року за № 43 вказаний термін
перебування ОСОБА_4 в 30-км зоні та зоні
відчуження (5 днів), колегія суддів
вважає, що перебування ОСОБА_4 у зоні
відчуження 5 календарних днів є
встановленим і беззаперечним фактом.

Що стосується тверджень апелянта
відносно трьохкратного нарахування
заробітної плати, яке на його думку, не
просліджується, то колегія суддів
вважає, що дане твердження є надуманим
та згідно з довідкою ф. 122 від 19.11.1992 року
№ 43 оплата ОСОБА_4 за час знаходження в
командировці проводилася в розмірах
залежно від місця виконання робіт в
трьох-кратному розмірі, в тому числі
оклад 114 руб. отримані кошти за 5 днів у
сумі 90 руб. 29 коп.

Досліджена в судовому засіданні
відомість про нарахування позивачу
заробітної плати за липень 1986 року,
вказує на те, що в липні 1986 року ОСОБА_4
було всього нараховано 220,60 крб. за 11
днів.

Судом також досліджено довідку ф. 122
від 19.11.1992 року № 43, в якій чітко
вказано, що ОСОБА_4 перебував у 30-км зоні
Чорнобильської АЕС і зоні відчуження,
де приймав участь у будівництві дороги
Зелений Мис-Чорнобиль та
Чорнобиль-Прип'ять та отримав кошти за 5
днів у сумі 90 руб. 29 коп.

Таким чином судом встановлено, що
ОСОБА_4 реально працював у 30-км зоні
Чорнобильської АЕС і зоні відчуження
не менше 5 днів, а тому має право на
пенсію за віком відповідно до ст. 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Аналізуючи вищезазначене, колегія
суддів погоджується із висновком суду
першої інстанції, що комісія при
управлінні Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі прийняла
відносно ОСОБА_4 протиправне рішення і
безпідставно відмовила йому у
призначенні пенсії відповідно до ст. 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, надав
їм належну оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, то
колегія суддів апеляційної інстанції
підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в
Золотоніському районі Черкаської
області на постанову Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 20 серпня 2014 року залишити
без задоволення.

Постанову Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 20 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Петрик І.Й.

Судді:
Борисюк Л.П.

Собків Я.М.

.

Головуючий суддя
Петрик І.Й.

Судді:
Борисюк Л.П.

Собків Я.М.