Справа № 820/11202/14
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 р.Справа № 820/11202/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання
Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Харківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 03.09.2014р.
по справі № 820/11202/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Харків Хімпром"

до Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області

про визнання дій незаконними та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, товариство з обмеженою
відповідальністю "Харків Хімпром",
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, в якому, з урахуванням
уточнень позовних вимог, просив суд
визнати незаконними дії Харківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області щодо
проведення камеральної перевірки
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість
ТОВ "Харків Хімпром" за березень 2014
року, за результатами якої було
складено акт № 694/20-23-22-04-09/33120146 від
05.05.2014 р. та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 21.05.2014 р.
№ за формою "Р", винесене
Харківською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Харківській
області.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 03.09.2014р. по
справі № 820/11202/14 адміністративний
позов задоволено частково. Скасовано
податкове повідомлення-рішення від
21.05.2014 р. № за формою "Р", винесене
Харківською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Харківській
області. У задоволенні інших позовних
вимог відмовлено.

Відповідач, Харківська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, не погодився з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з
постановою суду обґрунтовує тим, що
факт подання платником податків
уточнюючої декларації, в якій останній
виправив помилку та визначив
зобов'язання за березень 2014 року, не
позбавляє права податкового органу на
винесення податкового
повідомлення-рішення, оскільки
уточнююча декларація подана після
проведення перевірки позивача, а тому
вважає, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення прийнято на
законних підставах та відповідає
чинному законодавству. Просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 03.09.2014р. по
справі № 820/11202/14 та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні позовних
вимог відмовити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів,
переглядаючи судове рішення у даній
справі в межах доводів апеляційної
скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС
України, дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що
Харківською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області була проведена
камеральна перевірка даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість ТОВ
"Харків Хімпром" за березень 2014 р., про
що було складено акт від 05.05.2014 р. №
694/20-23-22-04-09/33120146 (а.с. 7-10).

Під час перевірки були встановлені
порушення позивачем вимог пп. 4.6.8 п. 4.6
розд. V Порядку заповнення податкової
декларації, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
17.12.2012 р. № 1342; позивачем занижено суму
ПДВ у розмірі 142485,00 грн., що за
результатами звітного (податкового)
періоду підлягає сплаті до бюджету.

На підставі акту від 06.05.2014 р. №
1686/20-30-22-03/37659223 відповідачем 21.05.2014 р.
було прийнято податкове повідомлення -
рішення № , яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з ПДВ у розмірі 213727,50 грн., з яких 142485,00
грн. - за основним платежем, 71242,50 грн. -
за штрафними (фінансовими) санкціями
(а.с. 13).

Підставою для прийняття оскаржуваного
податкового повідомлення - рішення був
висновок податкового органу про те, що
у податковій декларації з податку на
додану вартість за березень 2014 року
(а.с. 15-16) позивачем у рядку 18 декларації
(позитивне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту поточного
звітного періоду) зазначено суму 142491,00
грн., у рядку 21 (залишок від'ємного
значення попереднього звітного
періоду, що включається до складу
податкового кредиту поточного
звітного періоду) зазначено суму 6,00
грн., та у рядку 25 (сума податка на
додану вартість, яка підлягає
нарахуванню за підсумками поточного
звітного періоду з урахуванням залишку
від'ємного значення попереднього
звітного періоду (рядок 18 - рядок 21))
зазначено прочерк, замість суми 142485,00
грн. Тобто, на думку відповідача,
позивачем у податковій декларації з
податку на додану вартість за березень
2014 року не визначено суму податка на
додану вартість, яка підлягає
нарахуванню та сплаті в бюджет, у
розмірі 142485,00 грн.

Не погодившись з оскаржуваним
податковим повідомленням-рішенням,
позивач звернувся до суду з даним
позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з
протиправності оскаржуваного
податкового повідомлення - рішення
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
таких підстав.

У відповідності до п. 203.2 ст. 203
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї
статті для подання податкової
декларації.

З матеріалів справи встановлено, що
позивач у податковій декларації з
податку на додану вартість за березень
2014 року задекларував податкових
зобов`язань на загальну суму 982028,00 грн.
та податкового кредиту у загальному
розмірі 839537,00 грн. (а.с. 15-16). Різниця між
сумою податкового зобов`язання
позивача та сумою податкового кредиту
за вказаний звітний період мала
позитивне значення (982028,00 грн. - 839537,00
грн. = 142491,00 грн.), у зв`язку з чим вказана
сума відображена позивачем у складі
рядка 18 декларації як позитивне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного періоду.

Сплата позивачем податка на додану
вартість за результатами податкової
декларації за березень 2014 року не
повинна була здійснюватись, оскільки у
підприємства є невикористана сума, що
мала бути зарахована у зменшення
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість наступних звітних
періодів у розмірі 338584,00 грн. Вказана
сума була накопичена на картці
особового рахунку ТОВ "Харків Хімпром"
(інтегрованій картці платника) станом
на 01.04.2014 р. наступним чином.

Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України, бюджетне
відшкодування - відшкодування
від'ємного значення податку на додану
вартість на підставі підтвердження
правомірності сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за результатами перевірки
платника, у тому числі автоматичне
бюджетне відшкодування у порядку та за
критеріями, визначеними у розділі V
Податкового кодексу України.

Згідно п. 200.6 ст. 200 Податкового кодексу
України платник податку може прийняти
самостійно рішення про зарахування в
повному обсязі належної йому суми
бюджетного відшкодування або її
частини у зменшення податкових
зобов'язань з цього податку, що виникли
протягом наступних звітних
(податкових) періодів, за наявності
умов, передбачених пунктом 200.4 цієї
статті. Зазначене рішення
відображається платником податку у
податковій декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті.

Пунктом 4 розділу V Порядку заповнення і
подання податкової звітності з податку
на додану вартість, затвердженого
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 13.11.2013т р. № 678, встановлено,
що залежно від обраного платником
напряму повернення суми бюджетного
відшкодування (на рахунок цього
платника у банку або у зменшення
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість наступних податкових
періодів) така сума вказується або в
рядку 23.1, або у рядку 23.2, або частково
розподіляється у рядках 23.1 та 23.2
податкової декларації.

Згідно п. 13 розділу III Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затвердженого наказом Міністерства
доходів і зборів України від 13.11.2013т р.
№ 678 у складі декларації подаються
передбачені цим Порядком додатки (у
разі заповнення даних у відповідних
рядках декларації). Зокрема, у разі
заповнення рядків 23.1 та 23.2 відповідно
рядка 23 податкової декларації з ПДВ до
неї подається: додаток 3 "Розрахунок
суми бюджетного відшкодування (Д3)" та
інші додатки.

Колегія суддів зазначає, що якщо
платник податку у податковій
декларації з податку на додану
вартість задекларував рядок 23.2, тобто
обрав напрямок відшкодування "у
зменшення податкових зобов'язань з
податку на додану вартість наступних
податкових періодів", то у юридичної
особи числиться переплата по податку
на додану вартість, і зазначена у
податковій декларації з податку на
додану вартість сума грошових
зобов'язань, яка враховується у рядку 18,
погашається за рахунок рядка 23.2, а
штрафні санкції за несплату грошового
зобов'язання у встановлені чинним
законодавством строки до платника не
застосовуються. Таке зарахування
згідно з діючим порядком обліку буде
здійснено автоматично за датою
останнього дня граничного строку
сплати податкового зобов'язання
платника податків.

Колегія суддів встановила, що згідно
декларації з податку на додану
вартість за вересень 2013 року позивач
використав своє право на бюджетне
відшкодування (рядок 23.1 - 448820,00 грн.,
рядок 23.2 - 338678,00 грн.) (а.с. 84-105). Сума,
задекларована у рядку 23.1 декларації,
підлягає бюджетному відшкодуванню на
рахунок підприємства у банку, у той час
як сума, що задекларована у рядку 23.2,
використовується платником у
зменшення податкових зобов'язань з
податку на додану вартість наступних
звітних періодів, тобто виникає
заборгованість бюджету перед
підприємством.

В декларації з податку на додану
вартість сума рядка 23.2 відображається
лише в періоді її нарахування (вересень
2013 року), у цьому ж періоді дана сума
зараховується на особовий рахунок
підприємства в податковому органі за
місцезнаходженням платника податків. В
подальшому ця сума автоматично
зараховується у сплату податкових
зобов'язань підприємства.

Згідно п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу
України сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Пунктом 200.2 ст. 200 Податкового кодексу
України встановлено, що при
позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

Колегія суддів встановила, що при
заповненні розділу III "Розрахунки за
звітний період" податкової декларації
з податку на додану вартість за
березень 2014 року позивач використав
право скористатися сумою, що
знаходяться на картці особового
рахунку ТОВ "Харків Хімпром"
(інтегрованій картці платника), та,
відповідно, не були заповнені рядки 25,
25.1, 25.2 декларації. Станом на 01.04.2014 р.
сума на картці особового рахунку
позивача становила 338584,00 грн. Тобто,
позивачу не потрібно було зазначати
суму 142485,00 грн. у рядку 25.1 податкової
декларації з ПДВ за березень 2014 року
(сплачується до
загального/спеціального фонду
державного бюджету), оскільки, при
заповнення рядка 25.1 декларації платник
податків зобов'язаний фактично
сплатити визначену у цьому рядку суму
до бюджету.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що оскільки у позивача була
наявна переплата (рядок 23.2 податкової
декларації з податку на додану
вартість за вересень 2013 року - у
зменшення податкових зобов'язань з
податку на додану вартість наступних
звітних періодів) у розмірі 338584,00 грн.,
що не заперечується відповідачем,
позивач не зобов'язаний був сплачувати
до бюджету суму податку на додану
вартість за березень 2014 року у розмірі
142485,00 грн., та відповідно зазначати цю
суму в рядку 25 вказаної декларації.

З матеріалів справи встановлено, що
позивачем було надано до податкового
органу уточнюючий розрахунок
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок № від 29.05.2014 р., в якому
підприємством самостійно зменшено
суму позитивного значення (зменшено
рядок 18 на 142366,00 грн.) за рахунок
збільшення податкового кредиту
(збільшено рядок 17 на 142366,00 грн.) та
виправлено рядки 25 та 25.1 декларації
(а.с. 204-206). Тому, уточнені показники
податкової декларації за березень 2014
року є наступними: рядок 17 - сума 981903,00
грн.; рядок 18 - сума 125,00 грн.; рядок 25 -
сума 119,00 грн.; рядок 25.1 - сума 119,00 грн.
Також, позивачем самостійно нараховано
суму штрафу у розмірі 4,00 грн. (рядок 26
декларації).

При цьому, сума податку на додану
вартість, яка сплачується до
загального/спеціального фонду
державного бюджету (рядок 25.1
декларації з урахуванням уточнення), а
також сума штрафу, нарахована
платником самостійно у зв'язку з
виправленням помилки (рядок 26
декларації), були сплачені позивачем за
рахунок суми, що була накопичена на
картці особового рахунку ТОВ "Харків
Хімпром" (інтегрованій картці
платника).

Таким чином, колегія суддів вважає, що
позивач не мав обов'язку сплачувати до
бюджету суму податка на додану
вартість за березень 2014 року у розмірі
142485,00 грн., то помилка при заповненю
декларації з податку на додану
вартість за березень 2014 року, а саме
незаповнення рядків 25, 25.1, 25.2, не
призвело до втрат державного бюджету.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити про те, що відповідачем не
доведено правомірність застосування
штрафної санкції в розмірі 50% від суми
податку, що є додатковою підставою для
скасування податкового повідомлення -
рішення № від 21.05.2014 р.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідачем не доведено
правомірності свого рішення.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій, бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, серед іншого, чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення. При розгляді справи
встановлено, що при прийнятті
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення відповідач діяв
необґрунтовано, без врахування всіх
обставин справи та всупереч вимогам
чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
постанови Харківського окружного
адміністративного суду від 03.09.2014р. по
справі № 820/11202/14 суд дійшов вірних
висновків щодо встановлення обставин
справи і правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 03.09.2014р.
по справі № 820/11202/14 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва
О.М.Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М.
Шевцова Н.В. Повний текст ухвали
виготовлений 27.10.2014 р.