Справа № 814/2830/14
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/2830/14

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції:
Лебедєва Г. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Миколаївського окружного
адміністративного суду від 17 вересня
2014 року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області про визнання незаконним
наказу, поновлення на посаді, стягнення
середньої заробітної плати та
стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

16 вересня 2014 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом до
відповідача, в якому просив визнати
причину пропуску строку звернення до
суду поважною та поновити строк на
звернення до Миколаївського окружного
адміністративного суду; визнати
недійсним наказ Управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області №44-К від 04.08.2014 року про
звільнення позивача; поновити його на
роботі в Управлінні Укртрансінспекції
у Миколаївській області на посаді
старшого державного інспектора
відділу організації перевезень на
наземному транспорті з 07.07.2014 року;
стягнути з Управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області на користь позивача середню
заробітну плату за час вимушеного
прогулу; оплату перших п'яти днів
тимчасової непрацездатності внаслідок
захворювання у розмірі 550 грн.; середній
заробіток за весь час затримки по день
фактичного розрахунку; моральну шкоду
у розмірі 5000 грн.

Ухвалою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 17 вересня
2014 року в задоволенні клопотання
ОСОБА_1 про поновлення строку на
звернення з адміністративним позовом
до суду відмовлено. Адміністративний
позов ОСОБА_1 залишений без розгляду з
підстав, передбачених ст. 100 КАС
України.

Не погоджуючись з таким рішенням,
позивач надав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на те, що висновки
суду не відповідають обставинам
справи, просить скасувати ухвалу суду
першої інстанції, поновити позивачу
строк звернення до адміністративного
суду, направити матеріали справи до
суду першої інстанції для розгляду.

Особи, що беруть участь у справі, про
дату, час і місце судового розгляду
були сповіщені належним чином
відповідно до ст. 34-39 КАС України, в
судове засідання не з'явились,
враховуючи що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, обговоривши доводи
апеляційної справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади
державного інспектора управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області №44-К від 04.08.2014 року був
отриманий останнім 04.08.2014 року, проте
вказаний адміністративний позов
подано до канцелярії суду лише 16.09.2014
року.

В якості поважності причин пропуску
строку звернення до суду позивач
зазначив, що 04.09.2014 року позивач
звернувся для вирішення цього спору до
Заводського районного суду м.
Миколаєва, проте під час судового
розгляду по цій справі, відповідачем
було надано заперечення на позов, в
яких він зазначав, що даний спір є
публічно-правовим. В обгрунтування
цього твердження ОСОБА_1 надано копію
аналогічної позовної заяви, з якою він
звертався до Заводського районного
суду м. Миколаєва.

Залишаючи позовну заяву без розгляду
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем пропущений строк звернення
до суду, будь-яких ґрунтовних обставин
та доказів на підтвердження поважності
причин пропуску строку звернення до
суду з даним позовом позивачем не
надано, що унеможливлює визнання
причин пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, у
зв`язку з чим суд прийшов до висновку
про відсутність поважних причин для
поновлення строку звернення до суду з
даним позовом та про наявність підстав
для залишення позовної заяви без
розгляду у відповідності до вимог ст. 100
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судова колегія не погоджується з таким
висновком з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно до ч. 3 ст. 99 КАС України для
захисту прав, свобод та інтересів
особи цим Кодексом та іншими законами
можуть встановлюватися інші строки
для звернення до адміністративного
суду, які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Отже, строк звернення до суду - це
період часу, в межах якого особа може
звернутися до адміністративного суду з
позовною вимогою про захист своїх прав,
свобод та інтересів.

Дотримання строку звернення до суду є
однією із умов для реалізації права на
позов у публічно-правових відносинах,
яка дисциплінує учасників цих відносин
у випадку, якщо вони стали спірними,
сприяє стабільності діяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
виконання своїх функцій. Відсутність
цієї умови приводила б до постійного
збереження стану невизначеності у
публічно-правових відносинах.

Відповідно до ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду,
якщо суд на

підставі позовної заяви та доданих
до неї матеріалів не знайде підстав
для визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії

вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній
справі без проведення судового
засідання, так і в ході підготовчого
провадження чи судового розгляду
справи.

Як було встановлено судом першої
та апеляційної інстанції, наказ про
звільнення з посади був отриманий
ОСОБА_1 04.08.2014 року.

Як вбачається з копії позовної заяви
про поновлення на роботі та стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, з якою ОСОБА_1 звертався до
Заводського районного суду м.
Миколаєва (а.с. 11 зворот), у верхньому
лівому куті зазначено, що позовну заяву
було отримано помічником судді 03.09.14 р.,
до адміністративного суду позивач
звернувся 16.09.14 р. з позовною заявою,
тобто з пропуском строку.

В позовній заяві позивач просить
визнати причину пропуску строку
звернення до Миколаївського окружного
адміністративного суду поважною та
поновити строк на звернення до суду і
зазначає, що 03.09.14 р. він, у межах строку
звернення до суду, звернувся з позовом
про поновлення його на роботі до
Заводського районного суду м.
Миколаєва. Під час розгляду справи
відповідачем по справі було подано
заперечення проти позову, в якому він
зазначив про публічно-правовий
характер спору та необхідність
розглядати його за правилами КАС
України.

З огляду на вищезазначене, судова
колегія приходить до висновку, що
позивач пропустив строк на звернення
до суду з поважних причин, оскільки,
маючи намір захистити своє право у
судовому порядку, неправильно
визначився з підсудністю.

На підставі вищенаведеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
підстави для залишення позову без
розгляду відповідно до ст. 100 КАС
України відсутні.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції при постановленні
зазначеної ухвали про залишення
адміністративного позову без розгляду
грубо порушено права позивача на
звернення до суду за захистом його
прав, свобод та інтересів, передбачених
ст. 2 КАС України, а також ч. 1 ст. 6
Конвенції про захист права людини і
основоположних свобод, згідно якої
кожен має право на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків...

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково, а
ухвала Миколаївського окружного
адміністративного суду від 17 вересня
2014 року підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направити справу для продовження
розгляду.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України
підставами для скасування ухвали суду,
яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 199, 204, 205, 206, 211 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Ухвалу Миколаївського окружного
адміністративного суду від 17 вересня
2014 року скасувати і направити справу
для продовження розгляду до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя:
О.А. Шевчук

Суддя:
Л.Є. Зуєва

Суддя:
А.Г.
Федусик