Справа № 820/12102/14
Суддя: П'янова Я.В.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 р.Справа № 820/12102/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Бондара В.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
17.09.2014р. по справі № 820/12102/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Завод ім. Фрунзе"

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів

про скасування податкових
повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне
товариство "Завод ім. Фрунзе" (далі - ПАТ
"Завод ім. Фрунзе", позивач), звернувся
до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів (далі - СДПІ ОВМ у м. Харкові,
відповідач), в якому просив суд
скасувати податкові
повідомлення-рішення № від 12.06.2014
р., № від 12.06.2014 р.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 17.09.2014р.
адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства "Завод ім.
Фрунзе" до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про скасування податкових
повідомлень-рішень було задоволено в
повному обсязі.

Скасовано податкові
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів від 12.06.2014
р. № та № .

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства "Завод ім. Фрунзе" судові
витрати у розмірі 182,70 грн. (сто
вісімдесят дві гривні сімдесят
копійок).

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
17.09.2014р. та прийняти нове судове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Позивач надав заперечення на
апеляційну скаргу, в яких виклав свій
погляд на обставини справи, зазначивши,
що рішення суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим, в зв'язку з
чим просить апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 17.09.2014р. -
без змін. Позивачем надано заяву про
розгляд справи в письмовому
провадженні.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) в порядку
письмового провадження за наявними у
справі документами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що вимоги
апеляційної скарги задоволенню не
підлягають, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що
ПАТ "Завод ім. Фрунзе" зареєстроване як
юридична особа 03.12.1991 р., перебуває на
податковому обліку в органах державної
податкової служби з 25.09.1992 р., є
платником ПДВ, згідно свідоцтва про
реєстрацію платника ПДВ від 18.01.2005 р. №
30009586, індивідуальний податковий номер -
96.

Фахівцями СДПІ з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального ГУ Міндоходів було
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ПАТ "Завод ім. Фрунзе"
з питання дотримання податкового
законодавства по податку на додану
вартість та податку на прибуток по
взаємовідносинам з ТОВ "Торговий дім
"Грейф" за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р.

Результати перевірки оформлені актом
від 30.05.2014 р. № 177/28-09-46-17/00236010 (а.с. 10-21). В
акті зазначено про порушення ПАТ "Завод
ім. Фрунзе":

- п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.п. «г», «е», «и» п.
201.1 ст. 201 Податкового кодексу України
(далі - ПК України), ПАТ "Завод ім. Фрунзе"
завищено податковий кредит на суму
17634,00 грн., за рахунок чого занижено суму
ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету у
розмірі 17634,00 грн., у тому числі: по
декларації за червень 2012 року на 2000,00
грн., по декларації за липень 2012 року на
1999,00 грн., по декларації за листопад 2012
року на 6118,00 грн., по декларації за лютий
2013 року на 3333,00 грн., по декларації за
листопад 2013 року на 4184,00 грн.;

- п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.п. 138.1.1 п. 138.1, п.п.
138.8.1 п. 138.8 ст. 138, п. 145.1 ст. 145, п. 146.11 ст. 146
ПК України, завищено витрати у 2013 році
на суму 72381,00 грн., тим самим занижено
об'єкт оподаткування по декларації з
податку на прибуток за 2013 рік, що
призвело до заниження нарахованої суми
податку на прибуток на загальну суму
13752,00 грн.

На підставі висновків вказаного акту
12.06.2014 р. відповідачем прийняте
податкове повідомлення - рішення №
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток у розмірі 20628,00 грн., з яких
13752,00 грн. - за основним платежем, 6876,00
грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями, та податкове повідомлення -
рішення № , яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з ПДВ у розмірі 26451,00 грн., з яких 17634,00
грн. - за основним платежем, 8817,00 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.
22, 23).

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, виходив з того, що оскаржувані
позивачем податкові повідомлення -
рішення від 12.06.2014 р. № та №
не відповідають вимогам закону, що є
підставою для їх скасування.

Колегія суддів погоджується з таким
висновками суду першої інстанції з
огляду на таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме акту перевірки від 30.05.2014 р. №
177/28-09-46-17/00236010, в основу висновку про
завищення податкового кредиту та про
заниження нарахованої суми податку на
прибуток покладено відомості акту
Нововодолазької ОДПІ від 15.10.2013 р. №
12/20-20-22-08/36563291 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Торговий дім "Грейф" щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків, реальності та повноти
відображення в обліку за червень,
липень 2013 року», та акту від 31.10.2013 р. №
16/20-20-22-08/36563291 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Торговий дім "Грейф" щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків, реальності та повноти
відображення в обліку за серпень 2013
року», якими встановлено, що
господарська діяльність ТОВ "Торговий
дім "Грейф" за вказані періоди має
ознаки нереальності здійснення.

Також в акті перевірки позивача
зазначено, що реквізити наданих до
перевірки податкових накладних
заповнені неналежним чином.

З акту перевірки не вбачається
претензій податкового органу до
правового статусу сторін, як платників
ПДВ, належності складання первинних
документів.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що в перевіряємих періодах
ПАТ "Завод ім. Фрунзе" мало
взаємовідносини з ТОВ "ТД "Грейф",
згідно укладених між сторонами
договорів підряду № 26/05 від 26.05.2012 р., №
12/10 від 12.10.2012 р., № 26/10 від 26.10.2012 р., № 15/04
від 15.04.2013 р., № 16/07 від 16.07.2013 р., № 01/08 від
01.08.2013 р.

Так, відповідно до договору № 26/05 від
26.05.2012 р. (а.с. 24-26), Підрядник (ТОВ "ТД
"Грейф") виконав комплекс робіт з
монтажу плит покриття, посиленню
залізобетонних балок, виготовлення і
монтаж металоконструкцій під
кріплення сонячних панелей в будівлі
блоків цехів інв. 1017, розташованого за
адресою: м. Харків, вул. Плеханівська,
57А, а Замовник (ПАТ "Завод ім. Фрунзе")
прийняв та оплатив їх. Додатками до
вказаного договору є договірна ціна та
план-графік виробництва робіт, наявні в
матеріалах справи (а.с. 120-124). Також,
28.06.2012 р. між сторонами було укладено
додаткову угоду № 1 від 28.06.2012 р. про
збільшення договірної ціни та зміну
деяких умов договору (а.с. 125)

Вказані роботи були виконані
Підрядником та прийняті Замовником
згідно з актом № 1 приймання виконаних
будівельних робіт за червень 2012 року на
загальну суму 40701,34 грн. (а.с. 28-30). До акту
додаються прибуткова накладна №
ЗіФ-414559 від 03.07.2012 р. (а.с. 27), довідка про
вартість виконаних будівельних робіт
затрат за червень 2012 року (а.с. 28),
підсумкова відомість ресурсів
поставки Замовника за червень 2012 року
(а.с. 31-33).

Підрядником були надані податкові
накладні № 29 від 29.05.2012 р., № 5 від 03.07.2012
р., № 60 від 27.06.2012 р., № 6 від 09.11.2012 р., № 25
від 12.12.2012 р. (а.с. 34-38). Вартість
виконаних робіт була сплачена
позивачем відповідно до платіжних
доручень № 11036 від 29.05.2012 р., № 12222 від
27.06.2012 р., № 12707 від 17.07.2012 р. (а.с. 39-41.
Роботи за цим договором були сплачені у
повному обсязі, борг в розмірі 3701,34 грн.
був сплачений згідно з договором № 608-14
від 06.08.2013 р. (а.с. 173, 174) та платіжного
доручення № 2153 від 19.08.2014 р. (а.с. 175).

Об'єкт, на якому проводились роботи, був
введений в експлуатацію, про що
свідчить декларація про готовність
об'єкта до експлуатації, затверджена
Інспекцією ДАБК у Харківській області
№ ХК 6 від 03.12.2012 р. (а.с. 159-162). В п. 12
цієї декларації в переліку інженерного
обладнання об'єкта вказана сонячна
електростанція (STINGRAY-ZX5M EHE-N10K)
потужністю 107 кВт, під яку Підрядник за
вищевказаним договором виконав роботи
з виготовлення та монтажу
металоконструкцій. Матеріали справи
містять фотографії встановлених
сонячних панелей (а.с. 169-172).

Відповідно до договору підряду № 12/10
від 12.10.2012 р. (а.с. 42-44), Підрядник виконав
комплекс робіт по монтажу 6-ти стійок
автопідйомників частини нежилої
будівлі по вул. Плеханівська, 57А
(медіа-центр на період проведення
Євро-2012 з урахуванням його подальшої
реконструкції під автосалон з центром
сервісного обслуговування
автомобілів) в осях Б/1-В, 3-7, а Замовник
прийняв та оплатив їх. Додатками до
договору є договірна ціна з
розрахунками (а.с. 126), план-графік
виробництва робіт (а.с. 127). Також, між
сторонами було укладено додаткову
угоду № 1 від 14.10.2012 р. щодо зміни деяких
умов договору (а.с. 128).

Вказані роботи були виконані
Підрядником, та прийняті Замовником
згідно з актом приймання виконаних
будівельних робіт № 1 за жовтень 2012
року на загальну суму 3000,00 грн. (а.с. 47).
До акту додаються прибуткова накладна
№ Зіф-423030 від 14.12.2012 р. (а.с. 45), довідка
про вартість виконаних будівельних
робіт та затрат за жовтень 2012 року (а.с.
46), підсумкова відомість ресурсів за
жовтень 2012 року (а.с. 48). Також, від TOB "ТД
"Грейф" надійшов лист б/н від 15.10.2012 р. з
визначенням витрат праці
робочих-будівників на об'єм робіт
(людино-годин), витрат праці робочих,
які обслуговують обладнання на об'єм
робіт (людино-годин) за договором № 12/10
від 12.10.2012 р. (а.с. 129)

Підрядником була надана податкова
накладна № 54 від 27.12.2012 р. (а.с. 50).
Вартість виконаних робіт була сплачена
позивачем відповідно до платіжного
доручення № 19055 від 27.12.2012 р. (а.с. 51).

Також, на об'єкті за вищевказаною
адресою відповідно до договору № 16/07
від 16.07.2013 р. (а.с. 79-80) Підрядник здійснив
комплекс робіт по виготовленню та
монтажу металоконструкцій в осях А-Б
згідно робочого проекту 04.2013-КМ TOB "НВП
"Академія" на об'єкт будівництва
"Реконструкція виробничого цеху по вул.
Плеханівська, 57А в м. Харкові під
автосалон з центром сервісного
обслуговування автомобілів", а
Замовник оплатив та прийняв їх.
Додатками до цього договору є
договірна ціна з розрахунками (а.с. 130).
Також, між сторонами було укладено
декілька додаткових угод: № 1 від 20.07.2013
р. про збільшення договірної ціни, № 2
від 03.02.2014 р. про зміну форми актів
виконаних робіт (а.с. 131-133).

Підрядником були виконані роботи за
даним договором та прийняті Замовником
відповідно до акту здачі-приймання
виконаних робіт від 23.06.2014 р. на суму 22000
грн. (а.с. 135).

Підрядник надав податкові накладні № 27
від 26.07.2013 р., № 10 від 08.08.2013 р. (а.с. 81-82).
Вартість виконаних робіт була сплачена
позивачем відповідно до платіжних
доручень № 23343 від 26.07.2013 р., № 23791 від
08.08.2013 р. (а.с. 83-84).

Згідно з договором підряду № 01/08 від
01.08.2013 р. (а.с. 85-86), Підрядник виконав
комплекс робіт по виготовленню та
монтажу металоконструкцій по осі 10 між
рядами А-В (вітрові ферми, об'єми колон
загальною вагою 2404,8 кг та фахверкові
колони загальною вагою 850 кг) згідно
робочого проекту 04.2013-КМ ТОВ "НВП
"Академія", роботи по облаштуванню
стрічкового фундаменту по осі 10 згідно
робочого проекту 04.2013-КЖ TOB "НВП
"Академія" на об'єкті будівництва
"Реконструкція виробничого цеху по вул.
Плеханівська, 57А в м. Харкові під
автосалон з центром сервісного
обслуговування автомобілів", Замовник
прийняв і оплатив їх. Додатком до цього
договору є договірна ціна з
розрахунками (а.с. 136). Також, 03.02.2014 р. між
сторонами було укладено додаткову
угоду № 1 від 03.02.2014 р. про зміну форми
актів здачі-приймання виконаних робіт
(а.с. 138).

Підрядником були виконані роботи за
даним договором та були прийняті
Замовником відповідно до акту
здачі-приймання виконаних робіт від
23.06.2014 р. на суму 12000,00 грн. (а.с. 137)

Підрядник надав податкові накладні № 30
від 29.08.2013 р., № 3 від 06.09.2013 р. (а.с. 87, 88).
Вартість виконаних робіт була сплачена
позивачем відповідно до платіжних
доручень № 22531 від 29.08.2013 р., № 24590 від
06.09.2013 р. (а.с. 89, 90).

Також, Підрядником були здійснені
підрядні роботи на об'єкті, який
знаходиться за адресою: вул.
Плеханівська 126, м. Харків, та який
належить на праві власності ПАТ "Завод
ім. Фрунзе" відповідно до договору
купівлі-продажу нежитлових приміщень
б/н від 27.09.2007 р. (а.с. 163-166).

Згідно з договором № 26/10 від 26.10.2012 р.
(а.с. 52-54), відповідно до якого Підрядник
виконав комплекс робіт по облаштуванню
капітальної перегородки загальною
площею 800 кв.м з виготовленням та
монтажем металевого каркасу та
облицюванням перфонастілу (висота 12 м),
а також роботи по облаштуванню у складі
перегородки трьох вхідних груп на
ділянці секцій огорожі та безпеки (в
осях Д-26-38) виробничого цеху № 175 по вул.
Плеханівській, 126, в м. Харкові, а
Замовник прийняв та оплатив їх.
Додатками до цього договору є
договірна ціна з розрахунками (а.с. 141),
план-графік виробництва робіт (а.с. 142).
Також, між сторонами було укладено
додаткову угоду № 1 від 20.03.2014 р. про
збільшення договірної ціни (а.с. 143)

Дані роботи були виконані Підрядником,
та прийняті Замовником згідно із
актами приймання виконаних
будівельних робіт: акт б/н за червень 2013
року на загальну суму 85424,74 грн. (а.с. 57-58),
до акту додаються прибуткова накладна
№ ЗіФ -3 від 03.06.2013 р. (а.с. 55),
довідка про вартість виконаних
підрядних робіт за червень 2013 року (а.с.
56), відомість ресурсів (а.с. 59-60); акт № 3
за грудень 2012 року на загальну суму
18100,80 грн. (а.с. 63), до акту додаються
прибуткова накладна № ЗіФ-6 від
25.03.2013 р. (а.с. 61), довідка про вартість
виконаних будівельних робіт та затрат
за грудень 2012 року (а.с. 62), підсумкова
відомість ресурсів (а.с. 64), розрахунок
загальновиробничих видатків до акту
Кб-2в № 3 (а.с. 65). Також, TOB "ТД "Грейф"
направив лист б/н від 26.03.2013 р. з
зазначенням затрат праці
робочих-будівників на об'єм робіт
(людино-годин) до акту виконаних робіт
№ 3 за грудень 2012 року за вказаним
договором (а.с. 144).

Підрядником були надані податкові
накладні № 53 від 27.12.2012 р., № 5 від 11.06.2013
р. (а.с. 71, 72). Вартість виконаних робіт
була сплачена позивачем відповідно до
наступних платіжних доручень: № 15712 від
09.11.2012 р., № 18579 від 12.12.2012 р., № 19054 від
27.12.2012 р., № 18992 від 26.04.2013 р., № 21868 від
11.06.2013 р. (а.с. 66-70). Також, ПАТ "Завод ім.
Фрунзе" направив TOB "ТД "Грейф" лист про
зарахування грошових коштів в розмірі
9000,00 грн., які були сплачені за
договором № 15/04 від 15.04.2013 р. в рахунок
боргу за договором № 26/10 від 26.10.2012 р.
(а.с. 148). За даним договором
заборгованість ПАТ "Завод ім. Фрунзе"
перед TOB "ТД "Грейф" в розмірі 13424,74 грн.
була сплачена згідно із договором №
608-14 від 06.08.2013 р. (а.с. 173, 174) та платіжного
доручення № 2153 від 19.08.2014 р. (а.с. 175).

Відповідно до договору № 15/04 від 15.04.2013
р. (а.с. 73-75), Підрядник виконав комплекс
робіт по демонтажу дахових
вентиляторів в кількості 9 шт. над
виробничою дільницею секцій огорожі та
безпеки (СоіБ) виробничого цеху № 175 по
вул. Плеханівська, 126, в м. Харкові, а
Замовник прийняв та оплатив їх.
Додатками до цього договору є
договірна ціна з розрахунками (а.с. 145),
план-графік виробництва робіт (а.с. 146).
Також, сторони уклали додаткову угоду
№ 1 від 03.02.2014 р. про зміну форми актів
приймання виконаних робіт (а.с. 149-150).

Замовник зробив передоплати в розмірі
18000,00 грн. відповідно до платіжних
доручень № 23344 від 26.07.2013 р. та № 26562 від
31.10.2013 р. (а.с. 77, 78).

Підрядник виконав, а Замовник прийняв
роботи відповідно до акту виконаних
робіт від 23.06.2014 р. на загальну суму 9000,00
грн. (а.с. 147). Підрядник надав податкову
накладну № 26 від 26.07.2013 р. (а.с. 76).

ПАТ "Завод ім. Фрунзе" направив TOB "ТД
"Грейф" лист про зарахування суми
передоплати в розмірі 9000,00 грн. в
рахунок боргу за договором № 26/10 від
26.10.2012 р. (а.с. 148).

Також, ПАТ "Завод ім. Фрунзе" було
направлено запит № 0152-817 від 06.08.2014 р.
про те, скільки робітників TOB "ТД "Грейф"
працювало на об'єктах ПАТ "Завод ім.
Фрунзе" за вищезазначеними договорами
(а.с. 167). У наданій позивачу відповіді
зазначено, що при виконанні робіт за
вказаними договорами були задіяні від 2
до 6 працівників (а.с. 168).

На момент виконання робіт за даними
договорами TOB "ТД "Грейф" мало ліцензію,
видану Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області щодо здійснення
господарської діяльності, пов'язаної
із створенням об'єктів архітектури,
строк якої встановлений з 22.11.2010 р. по
22.11.2013 р. (а.с. 156).

Крім того, згідно наданих
Нововодолазькою ОДПІ звітів за формою
1-ДФ, у 2, 3, 4 кварталі 2012 року у штаті
підприємства TOB "ТД "Грейф" працювало
відповідно 5, 10 та 10 осіб (а.с. 192-195).

Суд першої інстанції, оцінивши наявні в
справі докази, відмітив, а суд
апеляційної інстанції погоджується, що
матеріалами справи додатково
підтверджено факт виконання позивачем
та контрагентом позивача зобов'язань
за спірними правочинами. Копії
витребуваних судом і долучених до
матеріалів справи первинних і
розрахункових документів не мають
дефектів форми, змісту або походження,
котрі в силу ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", п.201.1 ст. 201
Податкового кодексу України, п.2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за №168/704; далі за текстом -Положення №88)
спричиняють втрату первинними
документами юридичної сили і
доказовості.

З огляду на приписи Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" та Закону України "Про
запобігання та протидію легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом" судом апеляційної
інстанції робиться висновок про те, що
операції суб'єктів права з
перерахування саме безготівкових
грошових коштів є прозорими для
контролю з боку Держави, так як
здійснюються виключно у встановлений
самою ж Державою спосіб - через
банківські установи. Так, наявні у
справі документи засвідчують, що
безготівкові кошти були списані з
рахунків позивача, тобто вибули з його
власності. Доказів повернення цих
коштів до позивача, наявності у
позивача та контрагента позивача
спільного інтересу щодо їх отримання
(що могло б мати місце в разі
пов'язаності цих осіб), в матеріалах
справи немає.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України податковий кредит
визначено як суму, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Згідно з п. 198.3. ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Виходячи з вимог п. 198.1 ст. 198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво,
спорудження, створення) необоротних
активів, у тому числі при їх ввезенні
на митну територію України (у тому
числі у зв'язку з придбанням та/або
ввезенні таких активів як внесок до
статутного фонду та/або при передачі
таких активів на баланс платника
податку, уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативної або фінансового лізингу.

У відповідності до п. 198.2. ст. 198 ПК
України, датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6. ст. 198 ПК України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Правові відносини з приводу формування
валових витрат унормовані розділом ІІІ
Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п. 138.1.1. п. 138.1, п. 138.2, п.п.
138.5. 1 п. 138.5 ст. 138 ПК України витрати
операційної діяльності включають:
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати беруться для визначення
об'єкта оподаткування з урахуванням
пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2
- 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших
статей цього Кодексу, які прямо
визначають особливості формування
витрат платника податку; витрати
банківських установ.

Витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. У разі якщо платник
податку здійснює виробництво товарів,
виконання робіт, надання послуг з
довготривалим (більше одного року)
технологічним циклом виробництва за
умови, що договорами, укладеними на
виробництво таких товарів, виконання
робіт, надання послуг, не передбачено
поетапної їх здачі, до витрат звітного
податкового періоду включаються
витрати, пов'язані з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг у цьому періоді. Платник податку
для визначення об'єкта оподаткування
має право на врахування витрат,
підтверджених документами, що складені
нерезидентами відповідно до правил
інших країн.

Інші витрати визнаються витратами того
звітного періоду, в якому вони були
здійснені, згідно з правилами ведення
бухгалтерського обліку, з урахуванням
наступного: датою здійснення витрат,
нарахованих платником податку у
вигляді сум податків та зборів,
вважається останній день звітного
податкового періоду, за який
проводиться нарахування податкового
зобов'язання з податку та збору.

Згідно з п. 139 ст. 139 ПК України не
включаються до складу витрат витрати,
не пов'язані з провадженням
господарської діяльності

Колегія суддів зазначає, що ані в суді
першої інстанції, ані в суді
апеляційної інстанції, відповідачем не
було доведено правомірності та
обґрунтованості мотивів винесення
спірних податкових повідомлень рішень.
Доказів фактичної відсутності
операцій по придбанню позивачем послуг
(робіт) у свого контрагента відповідач
не подав.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції та з чим погоджується суд
апеляційної інстанції, дійшов висновку
про безпідставність висновку
відповідача стосовно порушення
позивачем вимог п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.п.
«г», «е», «и» п. 201.1 ст. 201 та п.п. 134.1.1 п.
134.1 ст. 134, п.п. 138.1.1 п. 138.1, п.п. 138.8.1 п. 138.8
ст. 138, п. 145.1 ст. 145, п. 146.11 ст. 146
Податкового кодексу України №2755-VI від
02.12.2010 року.

Податковий орган протиправно не взяв
до уваги наявність належним чином
оформлених первинних та податкових
документів, на підтвердження належного
укладення та виконання договорів.

Крім того, слід зазначити, що сама собою
наявність або відсутність окремих
документів, а так само помилки у їх
оформленні не є підставою для
висновків про відсутність
господарської операції, якщо з інших
даних вбачається, що фактичний рух
активів або зміни у власному капіталі
чи зобов'язаннях платника податків у
зв'язку з його господарською
діяльністю мали місце.

Більш того, вони не є підставою для
висновку про неправомірність
віднесення понесених покупцем витрат
до валових витрат та про
обґрунтованість рішення податкової
інспекції щодо нарахування
податкового зобов'язання.

Неможливість проведення зустрічної
звірки податківцями у контрагента
позивача - ТОВ "ТД "Грейф" , не є доказом
факту нереальності виконання робіт у
позивача.

Підприємством позивача правомірно
відображено в податковій звітності
правові взаємовідносини з
вищевказаним суб'єктом господарювання.

Разом з цим колегія судів зазначає, що в
п.57 Рішення Європейського суду з прав
людини по справі "Булвес" АД проти
Болгарії від 22 січня 2009 року було
зазначено, що оскільки
компанія-заявник у повному обсязі та
вчасно виконала обов'язки з дотримання
встановлених Державою-членом
Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала
засобів для забезпечення виконання
податкових зобов'язань постачальником
і не знала про невиконання останнім
своїх обов'язків, вона могла правомірно
очікувати отримання вигоди від
застосування одного із основних правил
системи оподаткування ПДВ, а саме від
визнання права на податковий кредит
щодо суми ПДВ, яка була сплачена
постачальнику. Більше того, лише після
подачі декларації із віднесенням
відповідних сум до складу податкового
кредиту та проведення податковими
органами зустрічної перевірки
постачальника могло бути встановлено,
чи виконав постачальник свій обов'язок
подання звітності з ПДВ у повному
обсязі. Відповідачем не доведено
обізнаності позивача щодо
недобросовісного декларування своїх
зобов'язань його контрагентами.

Тобто позивач не може нести наслідків
невиконання постачальником його
зобов'язань зі сплати податку. Такі
вимоги, відповідно до зазначеного
рішення Європейського суду з прав
людини є надмірним тягарем для
платника податку, що порушує
справедливий баланс, який повинен
підтримуватись між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту прав власності.

Так, відповідачем ані в суді першої
інстанції, ані в суді апеляційної
інстанції не було доведено наявності
між позивачем та контрагентом
позивача, взаємоузгоджених спільних
зловмисних дій, спрямованих на
порушення існуючого в Державі
суспільного ладу або моральних засад.
Таких доказів суду відповідачем не
надано, а судом при виконанні вимог ст.11
КАС України не виявлено.

Додатково суд першої інстанції та суд
апеляційної інстанції взяв до уваги
той факт, що згідно зі змістом суджень
відповідача, котрі викладені в акті,
висновок суб'єкта владних повноважень
про відсутність факту реального
вчинення господарських операцій
спірних правочинів вмотивований
виключно посиланням на проведенні
заходи податкової інспекції, на обліку
в якій знаходиться контрагент
позивача. Однак в силу ст.70 КАС України
судження органу державної податкової
служби України про нереальність
укладених суб'єктами господарювання
правочинів не може бути визнано
належним, допустимим і достатнім
доказом невідповідності правочину
вимогам закону.

Відповідачем до суду не надано жодних
доказів, що укладений між позивачем та
контрагентом у спірних
правовідносинах договори в судовому
порядку оспорювались, є такими, що
набули законної сили, рішення судів з
приводу визнання вказаних договорів
недійсним.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують, оскільки
матеріалами справи було підтверджено
реальний характер спірних
фінансово-господарських операцій.

Таким чином, колегія суддів,
переглянувши у межах апеляційної
скарги рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності
до вимог матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.
198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 17.09.2014р. по
справі № 820/12102/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)П’янова
Я.В.Судді(підпис) (підпис) Зеленський
В.В. Бондар В.О.