Справа № 2а-737/10
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року
Справа № 9104/11410/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого:
Довгополова О.М.,

суддів:
Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами у м. Львові апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Володимирецької
районної державної адміністрації
Рівненської області на постанову
Володимирецького районного суду
Рівненської області від 20 грудня 2010
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Володимирецької
районної державної адміністрації
Рівненської області про визнання
неправомірними дій відповідача при
виплаті допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку та
зобов'язання здійснити перерахунок
допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2010 року позивач звернулася
до суду з позовом, у якому просила
визнати дії відповідача
неправомірними, зобов'язати
відповідача нарахувати та виплатити
недоплачену державну соціальну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Ухвалою Володимирецького районного
суду Рівненської області від 24
листопада 2010 року адміністративний
позов ОСОБА_1 залишено без розгляду за
період по червень 2010 року у зв'язку з
пропуском строку повної давності.

Постановою Володимирецького районного
суду Рівненської області від 20 грудня
2010 року позов задоволено частково:
визнано протиправною відмову
відповідача щодо непризначення та
невиплати позивачу допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
для дітей віком до 6-ти років, починаючи
з червня 2010 року; зобов'язано
відповідача нарахувати та виплатити
позивачу державну допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку виходячи з розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
для дітей віком до 6-ти років, починаючи
з червня 2010 з урахуванням виплат,
проведених протягом цього часу.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
його оскаржив відповідач, в
апеляційній скарзі, покликаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права при винесенні
постанови судом першої інстанції,
просить скасувати постанову,
відмовивши в задоволенні позову.

Враховуючи те, що постанова суду
першої інстанції прийнята в порядку
скороченого провадження, відповідно до
п. 3 ч. 1 ст.197 КАС України розгляд даної
справи судом апеляційної інстанції
здійснюється в порядку письмового
провадження, за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку про часткове її задоволення,
враховуючи наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 є матір'ю дитини
- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, здійснювали
догляд за ним до досягнення трирічного
віку. Також, судом було встановлено, що
виплата позивачу такої допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку здійснювалася у
розмірах, менших, ніж передбачено
законом.

Згідно ст. 2 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» від 18.01.2001 року № 2240-ІІІ
(далі - Закон № 2240) позивач мала статус
застрахованої особи, а тому допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку повинна була їй
надаватись згідно з цим Законом.

Відповідно до ст.43 Закону № 2240 допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, яке має
преюдиціальне значення, визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними)
положення пункту 14 статті 71 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2007 рік» у частині зупинення на 2007 рік
дії, зокрема, ст.43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», якою визначено розмір
зазначеної допомоги, а тому з цієї дати
відновлено дію ст.43 вказаного Закону.

При цьому колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС
України (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин та
розгляду справи в суді першої
інстанції) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 100 КАС
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Враховуючи пропущення позивачем
шестимісячного строку звернення до
адміністративного суду без поважних
причин, колегія суддів приходить до
висновку про залишення без розгляду
позовних вимог позивача за період по 23
травня 2010 року.

Із матеріалів справи, зокрема із
довідки Управління праці та
соціального захисту населення
Володимирецької районної державної
адміністрації (а.с.11), вбачається, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в межах
шестимісячного строку звернення до
суду нараховувалася позивачу у
розмірах, що є значно меншими, ніж
передбачено ст.43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», а тому колегія суддів
вважає, що вірним способом відновлення
порушеного права позивача є покладення
обов'язку на відповідача провести
належне нарахування та виплату
державної соціальної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі, визначеному
ст.43 Закону № 2240, за період з 24 травня 2010
року по 20 грудня 2010 року (по дату
постановлення судового рішення), що на
думку колегії суддів, відповідає
нормам матеріального й процесуального
права та фактичним обставинам справи.

Позовна вимога про зобов'язання
відповідача здійснювати виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку - по 09
січня 2012 року - відповідно до частини 1
статті 2 КАС України судовому захисту
не підлягає скільки така не стосується
спірних відносин, а носить
перспективний, на думку позивача -
ймовірний протиправний характер
поведінки відповідача у відносинах із
позивачем, у яких право останнього не є
порушеним.

Неврахування наведеного є підставою
для скасування рішення суду першої
інстанції

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на те, що період нарахування та виплати
оспорюваної допомоги судом першої
інстанції у резолютивній частині
постанови не конкретизований.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
постанова суду першої інстанції
прийнята з порушенням норм
процесуального права, що є підставою
для її скасування.

Керуючись статтями 99, 100, 195, 197 ч. 1 п.3,
ст.ст. 198, 202 п.4, ст. 205 ч. 2, ст.ст. 207, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Володимирецької районної державної
адміністрації Рівненської області
задовольнити частково, постанову
Володимирецького районного суду
Рівненської області від 20 грудня 2010
року у справі № 2-а-737/10 - скасувати та
прийняти нову.

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Володимирецької районної державної
адміністрації Рівненської області
нарахувати та виплатити на користь
ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку за
період з 24 травня 2010 року по 20 грудня 2010
року у розмірі, визначеному ст. 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» за вказаний період з
урахування виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Постанова остаточна, оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
О.М. Довгополов

Судді:
Л.Я. Гудим

В.В. Святецький