Справа № 0530/4748/12
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" жовтня 2014 р. м.
Київ К/800/24203/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів : Логвиненко А.О.
(доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на
ухвалу Краснолиманського міського
суду Донецької області від 22.03.2013р. та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 9.04.2013р. у
справі

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Ярівської селищної
ради Краснолиманського району
Донецької області

з участю третіх осіб без самостійних
вимог на предмет спору : ОСОБА_5, ОСОБА_6,
управління Держкомзему в м. Красний
Лиман

про скасування рішень , -

В С Т А Н О В И В :

17.12.2012р. до суду з позовом про
скасування рішень Ярівської селищної
ради звернулась ОСОБА_3 Свої вимоги
позивач мотивувала тим, що
відповідачем у грудні 2010р. прийнято
рішення про затвердження проектів
землеустрою та надання у власність
земельних ділянок гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6
Вважаючи, що вказаними рішеннями
порушуються право та інтереси
позивача, а самі рішення прийнято поза
межами повноважень органу місцевого
самоврядування, ОСОБА_3 просила
задовольнити позов.

Ухвалою Краснолиманського міського
суду Донецької області від 22.03.2013р.,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 9.04.2013р., провадження у справі
закрито.

Не погодившись з ухвалами судів,
ОСОБА_3 звернулась з касаційною
скаргою, в якій, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
процесуального права, просила їх
скасувати та направити справу до суду
першої інстанції для продовження
розгляду. При цьому скаржник зазначив,
що суди не мали підстав для закриття
провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з огляду
на таке.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем оскаржуються рішення
Ярівської селищної ради, яка 30.12.2010р.
прийняла рішення №6/5-26п3 та №6/5-26п4 про
затвердження проектів землеустрою та
передання земельних ділянок у
власність. Свої вимоги позивач
обґрунтовує тим, що селищна рада діяла
незаконно, з перевищенням своїх
повноважень та порушила законні права
та інтереси позивача.

Ухвалою Краснолиманського міського
суду Донецької області від 22.03.2013р.
закрито провадження у справі на
підставі пункту першого частини першої
статті 157 КАС України, тобто в зв'язку з
тим, що справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

При цьому, місцевим судом, з
висновками якого погодився
апеляційний суд, зазначено, що
позивачем порушено спір з суб'єктом
владних повноважень щодо захисту права
власності, а тому спір не може
розглядатися в порядку
адміністративного судочинства.

Вказані висновки судів є помилковими
з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 2
КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно з приписами частин першої та
другої статті 17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
із здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема, спори фізичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Вважаючи, що відповідач при
прийнятті оскаржуваних рішень діяв
всупереч вимог чинного законодавства,
поза межами своєї компетенції та
порушуючи законні права та інтереси
позивача, ОСОБА_3 просила суд дати
оцінку законності рішень селищної
ради, вчинених як суб'єктом владних
повноважень.

Отже, предметом позову, переданого на
розгляд адміністративного суду, є не
встановлення наявності або
відсутності права власності на об'єкт
нерухомості, а законність дій органу
місцевого самоврядування при
прийнятті оскаржуваних рішень та
вчиненні інших дій на виконання цих
рішень.

Крім того, колегія суддів враховує,
що в рішенні Конституційного Суду
України від 1.04.2010р. № 10-рп/2010 роз'яснено,
що :

- положення пунктів „а", „б", „в", „г"
статті 12 Земельного кодексу України у
частині повноважень сільських,
селищних, міських рад відповідно до
цього кодексу вирішувати питання
розпорядження землями територіальних
громад, передачі земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб, надання
земельних ділянок у користування із
земель комунальної власності,
вилучення земельних ділянок із земель
комунальної власності треба розуміти
так, що при вирішенні таких питань ці
ради діють як суб'єкти владних
повноважень;

- положення пункту 1 частини першої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України стосовно
поширення компетенції
адміністративних судів на „спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності" слід розуміти
так, що до публічно-правових спорів, на
які поширюється юрисдикція
адміністративних судів, належать і
земельні спори фізичних чи юридичних
осіб з органом місцевого
самоврядування як суб'єктом владних
повноважень, пов'язані з оскарженням
його рішень, дій чи бездіяльності.

Таким чином, суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли
помилкового висновку про те, що справу
не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті
227 КАС України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи для продовження розгляду є
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
постановлення незаконної ухвали, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231, 254
КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Ухвалу Краснолиманського міського
суду Донецької області від 22.03.2013р. та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 9.04.2013р.
скасувати, справу направити для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає.

Судді
А.О.
Логвиненко

О.Є.
Донець

В.Ф. Мороз