Справа № 2а-2760/11
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року Справа №
144348/12/9104Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Міжгірському районі
Закарпатської області на постанову
Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 26 липня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі Закарпатської
області про визнання права на виплату
суми, що належала пенсіонерові і
залишилася недоодержаною у звя'зку з
його смертю,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 11.07.2011 року звернулася в суд з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі Закарпатської
області, в якому просила визнати право
на виплату суми підвищення до пенсії
дитині війни, що належала її матері
ОСОБА_2 і залишилася недоодержаною у
зв'язку з її смертю.

Постановою Міжгірського районного
суду Закарпатської області від 26 липня
2011 року позов задоволено. Визнано
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі Закарпатської
області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті
суми пенсії, що належала пенсіонерові
ОСОБА_2 і залишилися недоодержаними у
зв'язку з її смертю.

Визнано за ОСОБА_1 право на виплату суми
пенсії, що належала пенсіонерові
ОСОБА_2 згідно постанови Міжгірського
райсуду Закарпатської області від
26.02.2009р. у справі №2а-289/2009р.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Міжгірському районі
Закарпатської області провести
нарахування та виплату ОСОБА_1, як члену
сім'ї померлої ОСОБА_2, суми, що були
належні до виплати померлій ОСОБА_2
згідно постанови Міжгірського
районного суду Закарпатської області
від 26.02.2009 року у справі №2а-289/2009p., а
саме: надбавки до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком на
підставі положень ст.6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" за
період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. включно, з 22
травня 2008 року по 31 грудня 2008 року
включно.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції УПФ України в
Міжгірському районі Закарпатської
області оскаржило його в апеляційному
порядку. В апеляційній скарзі просить
рішення суду першої інстанції
скасувати і прийняти нове рішення, яким
в задоволенні позову відмовити. Вимоги
за апеляційною скаргою обґрунтовує
тим, що судом першої інстанції були
недостатньо досліджені докази та
обставини справи, рішення постановлено
з порушенням норм матеріального права.

Апелянт зазначає, що ОСОБА_2 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 про що свідчить свідоцтво
про її смерть. Вказує, що її дочка
спадкоємиця, позивачка по даній справі,
не має права на отримання підвищення до
пенсії, яке згідно постанови
Міжгірського райсуду від 26.02.09р. та
ухвали апеляційного суду від 05.05.10р.
визнано саме за гр. ОСОБА_2 на підставі
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», а тому райсудом прийнято
рішення, яке суперечить нормам
законодавства, є надуманим та таким, що
не відповідає вимогам законності та
обґрунтованості.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, тому колегія суддів, у
відповідності до ст.197 КАС України,
вважає за можливе розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що подану апеляційну
скаргу слід задовольнити.

Як видно з матеріалів справи згідно
постанови Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 26.02.2009 р. у
справі №2а-289/09 було частково
задоволено заявлений матір'ю позивачки
ОСОБА_2 та іншими позов до УПФ України у
Міжгірському районі Закарпатської
області, а саме: зобов'язано УПФ України
в Міжгірському районі провести
нарахування та виплату ОСОБА_2 з 09.07.2007
року по 31.12.2007 року включно (а щодо вимог
за 2008 рік - з 22 05.2008 р. по 31.12.2008 р.)
підвищення до пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком на
підставі положень ст.6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни".

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 05.05.2010 року
вищевказана постанова Міжгірського
райсуду залишена без змін.

Мати позивачки-ОСОБА_2 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 так і не одержавши
вищезазначену соціальну допомогу як
дитині війни за постановою суду. На
звернення позивачки про нарахування та
виплату їй суми, належної покійній їй
матері, згідно вищевказаного судового
рішення відповідач відмовив.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що згідно
ст.1227 ЦК України, суми соціальних
виплат, які належали спадкодавцеві, але
не були ним одержані за життя,
передаються членам його сім'ї, а у разі
їх відсутності - входять до складу
спадщини. Таким чином, відмова
відповідача у виплаті позивачці сум, що
належали пенсіонерові ОСОБА_2 і
залишилися неодержаними у зв'язку з її
смертю є протиправною та такою, що
суперечить вимогам Закону.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
вважаючи, що він не відповідає нормам
матеріального права та фактичним
обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно з статтею 1227 Цивільного кодексу
України суми заробітної плати, пенсії,
стипендії, аліментів, допомог у зв'язку
з тимчасовою непрацездатністю,
відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, інших
соціальних виплат, які належали
спадкодавцеві, але не були ним одержані
за життя, передаються членам його сім'ї,
а у разі їх відсутності - входять до
складу спадщини.

Відповідно до статті 91 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" суми
пенсії, що належали пенсіонерові і
залишилися недоодержаними у зв'язку з
його смертю, передаються членам його
сім'ї, а в разі їх відсутності - входять
до складу спадщини. Зазначені суми
виплачуються, якщо звернення за ними
надійшли не пізніше 6 місяців після
смерті пенсіонера.

Виплата недоотриманої пенсії у зв'язку
зі смертю пенсіонера передбачена також
статтею 52 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", згідно з якою сума пенсії,
що належала пенсіонерові і залишилася
недоотриманою у зв'язку з його смертю,
виплачується - по місяць смерті включно
членам його сім'ї, які проживали разом з
пенсіонером на день його смерті, у тому
числі непрацездатним членам сім'ї,
зазначеним у частині другій статті 36
цього Закону, які знаходилися на його
утриманні, незалежно від того,
проживали вони разом з померлим
пенсіонером чи не проживали. Члени
сім'ї, зазначені в частині першій цієї
статті, повинні звернутися за виплатою
суми пенсії померлого пенсіонера
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Вказана правова позиція узгоджується з
практикою Європейського суду з прав
людини, зокрема, з постановою від 29
липня 2010 у справі "Стрельцов и другие
военные пенсионеры из Новочеркасска
против Российской Федерации", в якій
вказано, що громадяни мають право на
підтримання скарг своїх померлих
родичів у межах статті 6 Конвенції про
захист прав людини та основоположних
свобод.

До такого висновку Європейський суд з
прав людини дійшов виходячи з того, що
право на отримання заробітної плати і
прирівняних до неї платежів, пенсій та
інших грошових сум, які виплачуються в
якості засобів для існування і
підлягали виплаті, проте не були
отримані громадянином за життя,
належать членам сім'ї померлої особи.

Однак, як видно з матеріалів справи, на
момент смерті матері позивача ОСОБА_2, а
саме ІНФОРМАЦІЯ_1, виплати присуджені
постановою Міжгірського районного
суду Закарпатської області від 26.02.2009
року у справі №2а-289/09 не були
нараховані, з тих підстав, що дане
рішення не набрало законної сили, так
як було оскаржене в апеляційному
порядку та залишено без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду лише 05.05.2010 року
і набрало законної сили з моменту
проголошення.

З огляду на викладене, колегія суддів
прийшла до висновку, що в ОСОБА_2, до
моменту її смерті, не виникло право на
отримання заробітної плати і
прирівняних до неї платежів, пенсій та
інших грошових сум, які виплачуються в
якості засобів для існування і
підлягали виплаті, проте не були
отримані громадянином за життя, а саме
підвищення до пенсії дитині війни в
розмірі 30 відсотків встановленого ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" згідно заявленого нею
позову, відповідно таке підвищення не
було нараховане та як наслідок не
підлягало виплаті.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
вважає, що позов ОСОБА_1 щодо визнання
права на виплату суми підвищення до
пенсії дитині війни, що належала її
матері ОСОБА_2 і залишилася
недоодержаною у зв'язку з її смертю є
безпідставним, а тому задоволенню не
підлягає.

Відповідно до п.4 ст.202 КАС України
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку про
порушення норм матеріального, що
призвело до неправильного вирішення
справи, висновки суду першої інстанції
не відповідають обставинам справи,
доводи апеляційної скарги висновки
суду спростовують, а тому така підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198 п.3, 202, 205 ч.2,
207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі Закарпатської
області задовольнити.

Постанову Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 26 липня 2011
року у справі №2а-2760/11 скасувати і
прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На постанову може бути подано
касаційну скаргу безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
Д.М. Старунський

Судді
В.М. Багрій

А.І. Рибачук