Справа № 754/13096/14-а
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Зотько Т.А.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

21 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко
Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській
Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського
районного суду м. Києва від 07 серпня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій та бездіяльності
незаконними і неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року позивач - ОСОБА_2
звернулася до Деснянського районного
суду м. Києва з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києва
про визнання дій та бездіяльності
незаконними і неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 07 серпня 2014 року про
відкриття скороченого провадження в
адміністративній справі позовні
вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва про визнання дій і бездіяльності
незаконними і неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії за
період з 01.01.2005 року по 29.01.2014 року
залишено без розгляду. Відкрито
скорочене провадження у справі за
адміністративною позовною заявою
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києва
про визнання дій та бездіяльності
незаконними і неправомірними в та
зобов'язання вчинити дії з 29.01.2014 року.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
Деснянського районного суду м. Києва
від 07 серпня 2014 року в частині
залишених без розгляду позовних вимог
за період з 01.01.2005 року по 29.01.2014 року, як
таку, що перешкоджає подальшому
провадженню у справі №754/13096/14-а та
направити справу для продовження
розгляду. Свої вимоги апелянт
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції при постановленні
оскаржуваного рішення було порушено
норми матеріального та процесуального
права.

У судове засідання сторони та їх
представники не з'явилися, причини
неявки суду невідомі, про розгляд
справи були повідомлені належним
чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а
ухвалу Деснянського районного суду м.
Києва від 07 серпня 2014 року - без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Приймаючи рішення про залишення
позовної заяви без розгляду, суд першої
інстанції дійшов висновку про пропуск
позивачем строку на звернення до суду
встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Як визначено у ч. 1 та ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України. адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Так, позивач звернувся до суду з
позовом 29.07.2014 року та просить
зобов'язати відповідача здійснити
нарахування, перерахунок та виплату
державної пенсії починаючи з 01.01.2005
року.

Суд першої інстанції дійшов висновку, з
яким погоджується і суд апеляційної
інстанції, що клопотання позивача щодо
поновлення строку звернення до
адміністративного суду з позовом в
частині позовних вимог за період з
01.01.2005 року по 29.01.2014 року не підлягає
задоволенню, оскільки підстави для
поновлення вказаного строку відсутні.

Колегія суддів звертає увагу, що Закони
України, які стосувались соціальних
виплат, були опубліковані, отже,
позивач мала змогу дізнатись (повинна
була дізнатись) про порушення своїх
прав під час опублікування законів в
засобах масової інформації. Юридична
необізнаність позивача не є поважною
причиною пропущення строку.

Окрім того, відповідно до ст. 1 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» пенсія
- щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

З наведеного визначення вбачається, що
пенсія це періодична виплата, а отже
про порушення свого права позивач
повинна була дізнатися з моменту
першочергово отримання пенсійної
виплати.

З урахуванням наведеного, позовні
вимоги ОСОБА_2 за період з 01.01.2005 року по
29.01.2014 року судом першої інстанції
правомірно залишено без розгляду.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам. В
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
залишити без задоволення, а ухвалу
Деснянського районного суду м. Києва
від 07 серпня 2014 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м.
Києва від 08 серпня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Є.Пилипенко

Судді
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

.

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.