Справа № 804/13966/14
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2014-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіРябчук О.С. при
секретаріСкупейко І.М, за участю:
представника позивача Коновалової О.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фабрика
дверей «Будмайстер» до
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання нечинними та скасування
податкового повідомлення-рішення
05 вересня 2014 р. до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фабрика дверей
«Будмайстер» (далі - позивач) з
адміністративним позовом до
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі -
відповідач) з вимогами про визнання
нечинним та скасування податкового
повідомлення-рішення
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
30.07.2014 р. - повністю.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
просила суд задовольнити позов в
повному обсязі. В обґрунтування
позовних вимог зазначила наступне.
Позивач виконав усі передбачені
законом умови щодо формування
податкового кредиту та має всі
документальні підтвердження розміру
податкового кредиту. Висновки
відповідача, викладені в акті
перевірки, ґрунтуються на наявності
порушень податкового законодавства,
допущених контрагентом позивача.
Податковим органом не доведено, що
договір, укладений позивачем з
контрагентом Товариством з обмеженою
відповідальністю «Термінал Холдінг»,
порушує публічний порядок та не
спрямований на реальне настання
правових наслідків. Враховуючи
повідомлення-рішення
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
30.07.2014 р. суперечить вимогам чинного
законодавства та підлягає скасуванню.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи відповідач
повідомлений належним чином, що
підтверджується матеріалами справи. В
письмових запереченнях на
адміністративний позов відповідач
зазначив наступне. Позивачем
сформовано податковий кредит за
рахунок контрагента - Товариства з
обмеженою відповідальністю «Термінал
Холдінг», який не мав необхідних
ресурсів для здійснення господарської
діяльності,підприємство перебуває в
стані припинення. Первинні документи
позивача не підтверджують обсяг та
зміст господарських операцій. В зв'язку
з цим зроблено висновок про
неможливість здійснення господарських
операцій позивача з Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Термінал-Холдінг». Угода між
позивачем та зазначеним контрагентом
укладена з метою штучного створення
податкового кредиту. В зв'язку з
наведеним, оскаржуване податкове
повідомлення-рішення є правомірним,
винесеним у відповідності до вимог
чинного законодавства.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд приходить до наступного
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фабрика дверей
«Будмайстер» зареєстровано 18.12.2005 р.,
включено до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців за ідентифікаційним
кодом 33892810та перебуває на обліку в
Західно-Донбаській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.
Відповідно до Довідки з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України Товариство з
обмеженою відповідальністю «Фабрика
дверей «Будмайстер» здійснює, зокрема,
наступні види господарської
діяльності: 16.23 виробництво інших
дерев'яних будівельних конструкцій і
столярних виробів; 16.21 виробництво
фанери, дерев'яних плит і панелей,
шпону; 16.29 виробництво інших виробів з
деревини, виготовлення виробів із
корка, соломки та рослинних матеріалів
для плетіння; 43.32 установлення
18.07.2014 р. Західно-Донбаською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фабрика дверей
«Будмайстер» з питань дотримання
вимог податкового законодавства при
нарахуванні та сплаті податку на
додану вартість при проведенні
господарських операцій по
взаємовідносинам з Товариством з
обмеженою відповідальністю
«ТерміналХолдінг» за період з 01.10.2014 р.
За результатами перевірки складено акт
№ 156/10/04-22.01 від 22.07.2014 р.
Перевіркою встановлені, зокрема,
наступні порушення, допущені
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Фабрика дверей
- п. 198.1, п.198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України завищено розмір
податкового кредиту на загальну суму 14
Порушення законодавства позивачем
обґрунтовані в акті перевірки
За перевіряємий період Товариство з
обмеженою відповідальністю «Фабрика
дверей «Будмайстер» мало господарські
взаємовідносини з контрагентом -
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ТерміналХолдінг»,
який допустив порушення податкового
законодавства. Порушення
законодавства вказаним підприємством
встановлені в акті про неможливість
проведення зустрічної звірки,
складеному іншим податковим органом.
Згідно висновків такого акту звіркою
неможливо підтвердити реальність
господарських операцій Товариства з
обмеженою відповідальністю
контрагентами-покупцями в зв'язку з
відсутністю підприємства за адресою та
ненаданням первинних документів.
В зв'язку з наведеним,
Західно-Донбаською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області зроблено
висновок, що діяльність Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фабрика
дверей «Будмайстер» була спрямована на
здійснення операцій, пов'язаних з
отриманням податкової вигоди
контрагентами-посередниками, частина
яких не виконували своїх податкових
Відповідно до акту перевірки №
156/10/04-22.01 від 22.07.2014
р.товарно-матеріальні цінності, які
були придбані у Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТерміналХолдінг»
використані Товариством з обмеженою
відповідальністю «Фабрика дверей
«Будмайстер» у власній господарській
Відповідно до Довідки з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України Товариство з
обмеженою відповідальністю «Термінал
Холдінг» здійснює, зокрема, наступні
види господарської діяльності: 46.90
неспеціалізована оптова торгівля;
оптова торгівля деревиною,
будівельними матеріалами та
санітарно-технічним обладнанням.
На підтвердження реальності
господарської операції позивачем
надано копії наступних документів:
договору, специфікації, індивідуальних
вимог замовника, видаткової накладної,
податкової накладної,
товарно-транспортної накладної,
квитанції, платіжного доручення.
В обґрунтування заперечень на позов
відповідачем надано витяг з бази даних
Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Податкового
кодексу України Контролюючими
органами є органи доходів і зборів -
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування єдиної
державної податкової, державної митної
політики в частині адміністрування
податків і зборів, митних платежів та
реалізує державну податкову, державну
митну політику, забезпечує формування
та реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.
Згідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно пп. 83.1.1.-83.1.6 п. 83.1. ст. 83
Податкового кодексу України для
посадових осіб органів державної
податкової служби під час проведення
перевірок підставами для висновків є:
документи, визначені цим Кодексом;
податкова інформація; експертні
висновки; судові
рішення;іншіматеріали, отримані в
порядку та у спосіб, передбачені цим
Кодексом або іншими законами, контроль
за дотриманням яких покладений на
органи державної податкової служби.

Відповідно до п.п. 44.1, 44.6 ст. 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

У разі якщо до закінчення перевірки або
у терміни, визначені в абзаці другому
пункту 44.7 цієї статті платник податків
не надає посадовим особам
контролюючого органу, які проводять
перевірку, документи (незалежно від
причин такого ненадання, крім випадків
виїмки документів або іншого вилучення
правоохоронними органами), що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, вважається, що такі
документи були відсутні у такого
платник аподатків на час складення
такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення
перевірки та до прийняття рішення
контролюючим органом за результатами
такої перевірки надає документи, що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, не надані під час перевірки
(у випадках, передбачених абзацами
другим і четвертим пункту 44.7
цієїстатті), такі документи повинні
бути враховані контролюючим органом
під час розгляду ним питання про
прийняття рішення.

Згідно п.п. 198.1., 198.2. ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
суми податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територіюУкраїни) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платникаподатку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сумм податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій
у необоротні капітальні активи), у
тому числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку, які
попередньо віднесені до податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» N 996-XIV
від 16.07.1999 р. підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно до п.п. 1.2, 2.1, 2.2, 2.15 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
N 88 від 24.05.1995 р., зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р.
за N 168/704 господарські операції
відображаються у бухгалтерському
обліку методом їх суцільного і
безперервного документування. Записи в
облікових регістрах провадяться на
підставі первинних документів,
створених відповідно до вимог цього
Положення.

Первинні документи - це документи,
створені у письмовій або електронній
формі, що фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути
складені у момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це
неможливо, безпосередньо після її
завершення. При реалізації товарів за
готівку допускається складання
первинного документа не рідше одного
разу на день на підставі даних касових
апаратів, чеків тощо. Для контролю та
впорядкування обробки інформації на
основі первинних документів можуть
складатися зведені документи (далі
первинні документи).

Первинні документи підлягають
обов'язковій перевірці (в межах
компетенції) працівниками, які ведуть
бухгалтерський облік, за формою і
змістом, тобто перевіряється наявність
у документі обов'язкових реквізитів та
відповідність господарської операції
чинному законодавству у сфері
бухгалтерського обліку, логічна
ув'язка окремих показників.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно до п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії).

Оцінюючи усі докази, досліджені судом,
у їх сукупності, суд приходить до
наступного висновку.

Судом встановлено та сторонами не
заперечується, що за перевіряємий
період Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фабрика дверей
«Будмайстер»мало господарські
взаємовідносини з Товариством з
обмеженою відповідальністю «Термінал
Холдінг».

Податковим органом в акті перевірки
зазначено, що у Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фабрика дверей
«Будмайстер» наявні статутний капітал,
приміщення для здійснення
господарської діяльності,працівники,
рахунки у банках.

На момент здійснення господарської
операції, а саме, січень 2014 р.,
контрагент позивача - Товариство з
обмеженою відповідальністю «Термінал
Холдінг», було зареєстровано як
платник податку на додану вартість.
Згідно витягу з бази даних податкового
органу вказане підприємство визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру, рішення про припинення
прийняте 29.05.2014 р.

Таким чином, податковим органом не
доведено відсутності у Товариства з
обмеженою відповідальністю «Термінал
Холдінг» правових підстав та
матеріальних ресурсів для здійснення
господарської діяльності в січні 2014 р.
в обсягах, встановлених в акті
перевірки та відображених в первинних
документах позивача.

Товар, придбаний у зазначеного
контрагента, відповідає виду
господарської діяльності позивача,
зазначеному в довідці з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України.

Представниками позивача надано копії
первинних документів на підтвердження
реальності господарських операцій,
здійснених з Товариством з обмеженою
відповідальністю «Термінал Холдінг».

Первинні документи відповідають
вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність».

Акт перевірки не містить обґрунтувань
порушень податкового законодавства,
допущених безпосередньо позивачем -
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Фабрика дверей
«Будмайстер». Відсутність права
позивача на формування податкового
кредиту обґрунтовано в акті перевірки
порушенням податкового законодавства
контрагентом позивача.

Норми чинного законодавства, яке
регулює порядок формування
податкового кредиту, не передбачають
позбавлення платника податків права на
формування податкового кредиту в разі
порушення його контрагентами вимог
податкового законодавства. Відповідно
до ст. 67 Конституції України кожен
зобов'язаний сплачувати податки і
збори в порядку і розмірах,
встановлених законом. Згідно ст. 61
Конституції України юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер.

Крім того, відповідачем не доведено
суду наявність порушень в діях
контрагента позивача, в акті перевірки
лише міститься посилання на акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки, складений іншим податковим
органом.

Доводи відповідача, викладені в акті,
стовно того, що діяльність Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фабрика
дверей «Будмайстер» була спрямована на
здійснення операцій, пов'язаних з
отриманням податкової вигоди
переважно з
контрагентами-посередниками, частина
яких не виконували своїх податкових
зобов'язань є необґрунтованими,
оскільки в акті перевірки не
досліджено рух товару по ланцюгу
постачання, не встановлено кількість
посередників та наявність або
відсутність у них ресурсів для
здійснення господарської діяльності.

Таким чином, відповідачем не доведено
порушення Товариством з обмеженою
відповідальністю «Фабрика дверей
«Будмайстер» п. 198.1, п.198.2, п. 198.3 ст. 198
Податкового кодексу України.

Податкове повідомлення-рішення
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області № від
30.07.2014 р. не відповідає вимогам п.п. 1, 3 ч.
3 ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, оскільки винесено
відповідачем на підставі, в межах
повноважень, але не у спосіб,
передбачений законодавством та без
урахування всіх обставин, які мають
значення для прийняття рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фабрика дверей
«Будмайстер»обґрунтованими та такими,
які підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова або службова особа), тому
судові витрати в розмірі 255,78 грн.
підлягають стягненню з Державного
бюджету України на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю «Фабрика
дверей «Будмайстер».

Керуючись ст.ст. 2, 8, 10, 11, 69, 71, 86, 158-163, 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фабрика
дверей «Будмайстер» до
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання нечинними та скасування
податкового повідомлення-рішення -
задовольнити в повному обсязі.

Визнати нечинним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області № від
30.07.2014 р. - повністю.

Судові витрати в розмірі 255,78 грн.
стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фабрика дверей
«Будмайстер».

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
21 жовтня 2014 року

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили станом на 21.10.2014
Суддя З оригіналом згідно Помічник
судді О.С. Рябчук

О.С.Рябчук М.М.Бухтіярова