Справа № 814/2122/14
Суддя: Желєзний І. В.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

16 жовтня 2014 року
Справа № 814/2122/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Желєзного І.В.
секретар судового засідання Зощак В.В.
розглянувши адміністративну справу

за позовомУправління ПФУ в
Снігурівському районі Миколаївської
області, (вул. Леніна,
3,Снігурівка,Снігурівський район,
Миколаївська область,57303)

доПриватно-орендного
сільськогосподарського підприємства
"Дружба", (Центральне,Снігурівський
район, Миколаївська область,57361)

простягнення заборгованості з
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій в сумі 7149
гривень 72 копійки, ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Снігурівському Миколаївської області
звернулось до суду з позовом до
приватного-орендного
сільськогосподарського підприємства
«Дружба» про стягнення заборгованості
по відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій за
червень 2014 року в сумі 7149 грн. 72 коп.

Позовні вимоги Управління обґрунтовує
тим, що відповідач, що відповідач є
платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та має
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до пункту "б" - "з" статті 13
Закону України від 5 листопада 1992 року
№ 1778-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" за
червень 2014 року в сумі 7149 грн. 72 коп.

Відповідач проти позову заперечував,
посилаючись на відсутність доказів
підтвердження стажу роботи
пенсіонерів на підприємстві, зазначав
про неправильність розрахунку витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій. Крім того, відповідач вказав, що
він не є правонаступником радгоспу
«Красное знамя», КСП «Дружба», а тому
відсутній обов'язок по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
пенсіонерам, які працювали не на
підприємстві відповідача, а на інших
підприємствах.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши наявні в них фактичні дані,
суд дійшов до висновку про
обґрунтованість позовних вимог,
зважаючи на таке.

До 2014 року відповідач був платником
фіксованого сільськогосподарського
податку, тобто не відшкодовувало
витрати, передбачені ст. 2 Закону
України "Про збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Але з 2014 року відповідач
став платником єдиного податку в
зв'язку з чим у нього виник обов'язок
відшкодовувати фактичні витрати на
виплату та доставку пільгових пенсій.

Відповідач як платник страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
зареєстрований в Управлінні
Пенсійного фонду в Снігурівському
районі Миколаївської області як
платник збору на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Згідно ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" (далі - Закон
№1788-ХІІ) підприємства і організації з
коштів, призначених для оплати праці,
зобов'язані вносити до Пенсійного
фонду України плату для покриття
витрат на виплату та доставку пенсії,
призначеної на пільгових умовах раніше
призначеного терміну до досягнення
робітником пенсійного віку,
встановленого ст. 12 цього Закону.

Відповідно до статті 8 Закону № 1788-ХІІ,
виплата пенсій здійснюється з коштів
Пенсійного фонду України.
Відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного Фонду України на виплату і
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", в частині
пенсій, призначених згідно "б" - "з"
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Як вбачається із матеріалів справи
колишнім працівникам відповідача
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, робота яких була
пов'язана на цьому підприємстві із
шкідливими та важкими умовами праці,
була призначена пенсія за віком на
пільгових умовах відповідно до пунктів
"б"-"з" (за списком № 2) статті 13 Закону
України від 05.11.1991 № 788-XII "Про пенсійне
забезпечення".

Пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення". У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 цього Закону. При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом
(положення пункту 2 Розділу XV
Прикінцевих положень Закону №1058-ІV).

На обов'язкове державне пенсійне
страхування встановлюються ставки
збору для платників збору, визначених
пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону в
розмірі 100 відсотків від об'єкта
оподаткування, визначеного абзацом
четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону
(абзац четвертий пункт 1 статті 4 Закону
№ 400/97-ВР).

В підпункті 6.1 пункту 6 Інструкції "Про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України",
затвердженої постановою правління
Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №
21-1 (далі-Інструкція) зазначено, що
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду України на виплату
та доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах застрахованим особам,
які працювали або працюють на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2.

Витрати на виплату та доставку пенсій,
відповідно до підпункту 6.2 пункту 6
Інструкції, призначених на пільгових
умовах особам, які мають стаж, що дає
право на призначення цих пенсій на
декількох підприємствах, покриваються
цими підприємствами пропорційно стажу
роботи. При цьому стаж роботи на
останньому підприємстві враховується
у повному розмірі, а з попередніх місць
роботи осіб він додається до стажу,
необхідного для призначення пенсій на
пільгових умовах за списком № 2.

Відповідно до підпункту 6.4 пункту 6
Інструкції розмір сум до відшкодування
на поточний рік визначається відділами
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно в повідомленнях про
розрахунок сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону, які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених пенсій.

Згідно з підпунктом 6.8 пункту 6
Інструкції підприємства щомісяця до 25
числа вносять до Пенсійного фонду
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Судом встановлено, що Управління
надсилало на адресу відповідача
розрахунок фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" в
частині пенсій, призначених відповідно
до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
які підлягають відшкодуванню за
червень 2014 року в сумі 7149 грн. 72 коп..

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Твердження відповідача, що він не є
правонаступником радгоспу «Красне
Знамя», колективного
сільськогосподарського підприємства
«Дружба» та сільськогосподарського
виробничого кооперативу «Дружба»
спростовуються матеріалами
реєстраційної справи Підприємства
(Протокол загальних зборів членів
колективного сільськогосподарського
підприємства «Дружба» від 10.01.2000 р. № 2;
Статут сільськогосподарського
виробничого кооперативу «Дружба»
(розділи «Загальні положення» та
«Землі кооперативу»), дата державної
реєстрації - 24.01.2000 р.; Протокол
загальних зборів членів
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Дружба» від 25.12.2000р. № 4;
Статут приватно-орендного
сільськогосподарського підприємства
«Дружба», дата державної реєстрації -
15.01.2001р.; Статут приватно-орендного
сільськогосподарського підприємства
«Дружба», зареєстровано в новій
редакції - 24.10.2006р.; Статут
приватно-орендного
сільськогосподарського підприємства
«Дружба», зареєстровано в новій
редакції - 22.03.2007 р.). Крім того, усі
вказані підприємства (радгосп «Красне
Знамя», колективне
сільськогосподарське підприємство
«Дружба», сільськогосподарське
виробничого кооперативу «Дружба»,
приватне-орендне сільськогосподарське
підприємство «Дружба») мають один і той
самий ідентифікаційний код суб'єкта
підприємницької діяльності в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Таким чином, факт реорганізації
Підприємства підтверджується
належними фактичними даними.

Щодо посилання відповідача у
запереченнях на довідку 2008 року про
реорганізацію підприємства, яка не є
доказом правонаступництва і
видавалася помилково, відповідачем
видано п'ять таких довідок (ОСОБА_2
видана у 15.07.2008р., ОСОБА_5 видана у
06.11.2008р., ОСОБА_7 видана у 28.07.2009р., ОСОБА_4
видана у 08.04.2010р., ОСОБА_3 видана у
24.03.2011р.), які були підписані завідуючим
кадрами та директором підприємства,
містять печатку Підприємства.

Твердження відповідача, що при видачі
вказаних довідок про
правонаступництво відповідач був
платником фіксованого
сільськогосподарського податку і така
довідка не мала для нього юридичних
наслідків (в т. ч. обов'язок
відшкодовувати витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, в зв'язку з переходом
на інший вид податку), не є підставою
для звільнення від відповідальності за
наслідки, що настали у зв'язку з видачею
цих довідок.

Посилання відповідача на відсутність
доказів підтвердження стажу роботи
пенсіонерів на підприємстві та на
неправильність розрахунку витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
також є невмотивованим, оскільки
позивачем надано копії пільгових
довідок, що були видані відповідачем,
для призначенні цим пенсіонерам пенсії
за віком на пільгових умовах, де
зазначено періоди їх роботи, які стали
підставою для призначення вказаним
пенсіонерам саме пільгової пенсії.

Вищенаведене в сукупності є підставою
для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 11, 70, 71, 86, 159-163, 167, 254 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватно-орендного
сільськогосподарського підприємства
"Дружба" (ідентифікаційний код 00857775) на
користь Управління ПФУ в
Снігурівському районі Миколаївської
області 7149 гривень 72 копійки.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів в порядку ст. 186
КАС України.

Суддя
І. В. Желєзний