Справа № 823/4120/13-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Трофімова
Суддя-доповідач: Глущенко
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів
Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Кіровоградській області, Уманського
міського відділу державної виконавчої
служби Уманського міськрайонного
управління юстиції Головного
управління юстиції у Черкаській
області про визнання протиправною та
скасування постанови про накладення
штрафу, закриття виконавчого
провадження, знаття арешту, за
апеляційною скаргою Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Кіровоградській області на
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 26 червня 2014
року,

В С Т А Н О В И В :

ФОП ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом
до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Кіровоградській області та Уманського
міського відділу державної виконавчої
служби Уманського міськрайонного
управління юстиції Головного
управління юстиції у Черкаській
області, в якому просив визнати
неправомірними дії виконуючої
обов'язки начальника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Кіровоградській області
Оснач Л.І. при притягнення його до
відповідальності за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності та
скасувати постанову Інспекції №16/2013
від 03.04.2013 року, закрити виконавче
провадження по виконанню зазначеної
постанови та провадження у справі про
притягнення його до відповідальності
на підставі цієї постанови.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 26 червня 2014
року адміністративний позов
задоволено частково. Скасовано
постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Кіровоградській області від 03.04.2013 року
№16/2013ю про накладення на позивача
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності в сумі 11470
грн. У решті вимог позивачу відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду,
перший відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить її скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову в частині
задоволеної вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що
оскаржувана постанова відповідача є
протиправною та підлягає скасуванню,
адже є необґрунтованою.

З таким висновком суду не можна не
погодитися.

Враховуючи, що постанова суду першої
інстанції оскаржується лише органом
архітектурно-будівельного контролю,
колегія суддів переглядає судове
рішення в межах вимог апелянта.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено колегією суддів,
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Кіровоградській області проведено
планову перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил на
об'єкті реконструкції магазину у
АДРЕСА_3, за підсумками якої складено
акт №15/2012-Гол від 13.07.2012 року.

У результаті перевірки першим
відповідачем виявлено, що на об'єкті
відсутній загальний журнал робіт, не
заповнений журнал авторського нагляду,
відсутні акти на виконані приховані
роботи, сертифікати якості матеріалів,
огорожа майданчика частково розібрана,
чим порушено п. 1.17 та п. 2.2.3 ДБН А.3.1-5:2009
«Організація будівельного
виробництва».

У зв'язку із зазначеними порушеннями,
першим відповідачем 13.07.2012 року
складено припис №5/2012-Гол. про їх
усунення, про що слід повідомити
Інспекцію до 13.09.2012 року за адресою:
АДРЕСА_4.

22.03.2013 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Кіровоградській області, на підставі
наказу від 12.03.2013 року №161 «ОД»,
проведено позапланову перевірку з
питань виконання позивачем вимог
припису №5/2012-Гол. від 13.09.2012 року,
результати якої зафіксовані в акті
№186/2013ю-Гол від 22.03.2013 року. У цьому акті
зазначено, що на момент перевірки ФОП
ОСОБА_2 був відсутній (повідомив, що
хворіє). Також, зазначено, що гр. ОСОБА_4
передала наступну документацію на
об'єкт реконструкції магазину:
частково заповнений загальний журнал
робіт (останній запис 01.11.2011 року); акти
на приховані роботи в наявності тільки
на частину виконаних робіт, в загальний
журнал не вписані; сертифікат якості на
використані матеріали в наявності лише
на цеглу; за весь період будівництва (з
13.07.2011 року по 21.03.2013 року) в журналі
авторського нагляду зафіксовано
тільки один запис. Огорожа
будівельного майданчика не відповідає
нормам чинного законодавства, також
відсутній інформаційний щит. З огляду
на викладене, відповідач дійшов
висновку, що вимоги припису №5/2012-Гол.
від 13.09.2012 року позивачем не виконані.

На підставі цього акту першим
відповідачем 22.03.2013 року складено
відносно позивача протокол №16/2013ю-Гол
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності,
відповідальність за яке встановлена
абз. 2 п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності».

Також, 03.04.2013 року першим відповідачем
винесено постанову №16/2013ю-Гол про
накладення на позивача штрафу у
розмірі десяти мінімальних заробітних
плат (11470 грн) за невиконання припису
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, щодо усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
(абз. 2 п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»). У
вказаній постанові зазначено, що її
надіслано позивачу поштою 03.04.2013 року
із р/л НОМЕР_1, направленим на адресу:
АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із цією постановою,
20.11.2013 року позивач звернувся у суд.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів виходить із
наступного.

Статтею 10 Закону України «Про
архітектурну діяльність» встановлено,
що державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснює
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Центральним органом виконавчої влади,
який забезпечує реалізацію державної
політики з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
контролю у сфері житлово-комунального
господарства, у відповідності до указу
Президента України від 08.04.2011 року №
439/2011, є Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України.

Згідно пункту 6 Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженого вищевказаним
указом Президента України,
Держархбудінспекція України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі або
міжрегіональні (повноваження яких
поширюються на декілька регіонів)
територіальні органи.

Частинами 1, 2 статті 41 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» визначено, що державний
архітектурно-будівельний контроль - це
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності визначає
Порядок, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011
року №553.

Пунктом 12 Порядку встановлено, що
посадові особи інспекції під час
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
зобов'язані у повному обсязі,
об'єктивно та неупереджено здійснювати
державний архітектурно-будівельний
контроль у межах повноважень,
передбачених законодавством.

Відповідно до пункту 9 Порядку
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється у присутності
суб'єктів містобудування або їх
представників, які будують або
збудували об'єкт будівництва.

Згідно з пунктом 5 цього Порядку
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок.

Згідно пункту 7 Порядку позаплановою
перевіркою вважається перевірка, яка
не передбачена планом роботи інспекції
та визначено, що підставами для
проведення позапланової перевірки є,
зокрема, перевірка виконання суб'єктом
містобудівної діяльності вимог
приписів інспекцій. Строк проведення
позапланової перевірки не може
перевищувати п'яти робочих днів, а у
разі потреби може бути одноразово
продовжений за письмовим рішенням
керівника відповідної інспекції чи
його заступника не більше ніж на два
робочих дні.

Під час проведення позапланової
перевірки посадова особа інспекції
зобов'язана пред'явити службове
посвідчення та направлення для
проведення позапланової перевірки.

Зазначений обов'язок контролюючого
суб'єкта кореспондується із правами
суб'єкта містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль:
перевіряти наявність у посадових осіб
інспекції службових посвідчень, бути
присутнім під час здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, за результатами перевірки
отримувати та ознайомлюватись з актом
перевірки, складеним інспекцією,
подавати в письмовій формі свої
пояснення, зауваження або заперечення
до акта перевірки, складеного
інспекцією за результатами перевірки
(п. 13 вказаного Порядку).

Як убачається із матеріалів справи, в
періоди з 12.03.2013 року по 15.03.2013 року та з
18.03.2013 року по 30.03.2013 року, тобто в період
проведення спірної позапланової
перевірки, позивач перебував на
стаціонарному лікуванні, що
підтверджується копіями листків
непрацездатності серії АГБ № 394955 та
серії АГБ № 348384.

Як було з'ясовано судом, спірна
перевірка проводилася за відсутності
суб'єкта містобудування - позивача та
його уповноваженого представника; акт
підписаний тільки особами, що
здійснили перевірку, і не містить
підписів або запису про відмову від
підпису його особами, присутніми при
перевірці.

Таким чином, позивач не мав можливості
бути присутнім при здійсненні
перевірки 22.03.2013 та надавати пояснення
і додаткові докази на підтвердження
виконання вимог припису, а також
зауваження чи заперечення до акта
перевірки, складеного інспекцією за
результатами перевірки.

З огляду на встановлені обставини,
колегія суддів доходить висновку, що
дії контролюючого органу щодо
проведення перевірки позивача не
відповідають критерію необхідності
врахування права особи на участь у
процесі прийняття рішення, на
відповідність якому адміністративні
суди перевіряють дії та рішення
суб'єктів владних повноважень (п. 9 ч. 3
ст. 2 КАС України), право на яке
передбачено пунктом 13 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю та
випливає з приписів пункту 9 цього
Порядку.

Колегія суддів зазначає, що приписом
органу архітектурно-будівельного
контролю є акт суб'єкта владних
повноважень (контролюючого суб'єкта),
що є обов'язковим для виконання
особами, щодо яких виявлено порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил в
силу положень Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
(п. 3 ч. 4 ст. 41). Водночас, невиконання
вимог такого припису тягне за собою
відповідальність, передбачену
частиною 6 статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності».

Як вже зазначалось судом, у акті
позапланової перевірки міститься
посилання на те, що позивач був
відсутній у зв'язку з хворобою, а
документацію щодо виконання припису
№5/2012-Гол. від 13.09.2012 року передала гр.
ОСОБА_4, не пред'явивши документ, що
посвідчує її особу. Так, посилаючись на
документи, надані названою особою,
органом архітектурно-будівельного
контролю виявлено неповне виконання
вимог припису, що відображено в акті
перевірки №186/2013ю-Гол від 22.03.2013 року.

Разом з тим, в обґрунтування виконання
зазначеного припису позивачем надано
суду у копіях: акт огляду прихованих
робіт армування подушки фундаментів
від 10.10.2011 року, акт огляду прихованих
робіт бетонування подушки фундаменту
від 11.10.2011 року, акт огляду прихованих
робіт улаштування вертикальної
гідроізоляції від 20.11.2011 року, акт
огляду прихованих робіт монтаж плит
перекриття від 29.11.2011 року, акт огляду
прихованих робіт бетонування
армопояса від 19.10.2011 року; акт огляду
прихованих робіт бетонування
армопояса від 16.10.2011 року, акт огляду
прихованих робіт монтаж фундаментних
блоків від 14.10.2011 року, акт огляду
прихованих робіт армування колон від
25.05.2012 року, акт огляду прихованих робіт
бетонування колон від 05.06.2012 року, акт
огляду прихованих робіт армування
балок від 15.06.2012 року, акт огляду
прихованих робіт бетонування балок від
26.06.2012 року, акт огляду прихованих робіт
улаштування горизонтальної
гідроізоляції 28.06.2012 року, акт огляду
прихованих робіт монтаж форм
перекриття і крівлі від 17.08.2012 року, акт
огляду прихованих робіт улаштування
цегляних стін від 26.07.2012 року, загальний
журнал робіт року, журнал авторського
нагляду року, декларацію про початок
виконання будівельних робіт від 13.07.2011
року. Зазначені документи спростовують
висновки першого відповідача,
викладені в акті №186/2013ю-Гол від 22.03.2013
року щодо неповного виконання вимог
припису №5/2012-Гол. від 13.09.2012 року.

Із пояснень позивача вбачається, що
зазначені документи надавались органу
архітектурно-будівельного контролю в
порядку виконання вимог вказаного
припису із заявою від 21.03.2013 року.
Зазначену обставину підтвердила
ОСОБА_4, допитана в якості свідка судом
першої інстанції під час судового
засідання, що відбулось 26.06.2014 року. Так,
свідок повідомила, що передавала заяву
позивача до адміністрації Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Кіровоградській області (у
смт. Голованівськ), зазначивши що заяву
у неї прийняли, проте не зареєстрували.
Доказом прийняття такої заяви є
надання її копії першим відповідачем у
додатках до заперечень проти позову
(зворотній бік а.с.59).

Зважаючи на доведений факт надання
позивачем органу
архітектурно-будівельного контролю
доказів на виконання вимог припису
№5/2012-Гол. від 13.09.2012 року, а також
відсутність у матеріалах справи
належних та допустимих доказів на
підтвердження висновків щодо цих
документів, викладених в акті
№186/2013ю-Гол від 22.03.2013 року, судова
колегія погоджується із висновком суду
першої інстанції про
необґрунтованість накладення на
позивача штрафу оспорюванною
постановою за порушення абз. 2 п. 1 ч. 6 ст.
2 Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності».

Відтак, спірне рішення суб'єкта владних
повноважень підлягає скасуванню, що
було правильно встановлено судом
першої інстанції.

Колегія суддів не приймає покликання
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Кіровоградській області на пропущення
позивачем строку звернення до
адміністративного суду із вимогою про
оскарження постанови №16/2013ю-Гол від
03.04.2013 року, визначеного Законом
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», з огляду на наступне.

Статтею 5 вказаного Закону встановлено,
що постанову центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
може бути оскаржено до суду протягом 15
днів з дня її винесення з повідомленням
про таке оскарження у той самий строк
органу, який виніс постанову.

Проте, позивач зазначає, що дізнався
про оскаржувану ним постанову 13.11.2013
року - після отримання вимоги
державного виконавця №810-11 від 05.11.2013
року.

Апеляційний суд зауважує, що матеріали
справи не містять беззаперечних
доказів того, що позивачу було відомо
про існування оспорюваної постанови до
вказаної позивачем у позові дати.

Як вже було з'ясовано судом,
позапланова перевірка, за результатами
якої складено акт від 22.03.2013 року
№186/2013ю-Гол, була проведена за
відсутності позивача і його
представника.

Із матеріалів справи вбачається, що
складений за результатами цієї
перевірки протокол №16/2013ю-Гол від
22.03.2013 року, який містив повідомлення
про місце і дату розгляду справи про
притягнення позивача до
відповідальності за правопорушення у
сфері містобудування, містить запис
про направлення його засобами
поштового зв'язку за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також, запис про направлення її
засобами поштового зв'язку на адресу:
АДРЕСА_1 із р/л НОМЕР_1 міститься в
оспорюваній постанові.

Проте, у матеріалах справи відсутні
допустимі та належні докази щодо
вручення позивачеві зазначеної
постанови. Так, копія повідомлення про
вручення поштового відправлення із
штрихкодовим ідентифікатором 494
не містить ані відбитка штампа
поштового відділення, ані підпису
адресата чи його представника про
отримання відправлення.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що
згідно витягу з ЄДРПОУ (а.с.115) адресою
проживання позивача є: АДРЕСА_2. Відтак,
і протокол №16/2013ю-Гол від 22.03.2013 року і
оскаржувана постанова не направлялись
позивачу за адресою його проживання.

Таким чином, відсутність доказів
обізнаності позивача до 13.11.2013 року в
існуванні оспорюваного ним в цій
справі рішення, виключає застосування
наслідків пропущення строків
звернення до адміністративного суду,
передбачених статтею 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Отже, доводи апеляційної скарги не
доводять помилковості викладених у
постанові суду першої інстанції
висновків, або ж порушень судом норм
матеріального чи процесуального права,
що призвели до неправильного вирішення
справи, спростовуються вищевикладеним,
а тому не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 198, 200, 206, 212, 254,
КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Кіровоградській області
залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 26 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

.

Головуючий суддя
Глущенко Я.Б.

Судді:
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М