Справа № 826/14774/14
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2014 року 11:12
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Катющенка В.П., за участю секретаря
судового засідання Савченко А.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
За позовом Дочірнього підприємства
«Укравтогаз» Національної акціонерної
до Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління
про визнання протиправною та
скасування постанови ВП № 44252374 від
від позивача - Куксенко П.Р.;
від відповідача - Боголей І.Ю.
Дочірнє підприємство «Укравтогаз»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» (далі по тексту -
позивач) звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у місті
Києві, в якому просить суд визнати
протиправною та скасувати в повному
обсязі постанову державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві ВП № 44252374 від 27.08.2014
про стягнення з Дочірнього
підприємства «Укравтогаз»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» виконавчого збору у
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що оскаржувана постанова є
протиправною та такою, що підлягає
скасуванню, оскільки позивач
встановлений державним виконавцем
строк для добровільного виконання
судового наказу не порушував, так як
постанову про відкриття виконавчого
провадження отримав з грубим
порушенням встановленого пунктом 5
статті 25 Закону України «Про виконавче
провадження» строк. Крім того,
зазначив, що, враховуючи самостійне та
повне виконання рішення суду з боку
позивача, у державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у місті Києві не було законних
підстав для прийняття постанови про
стягнення з боржника виконавчого
збору. Також зазначив, що позивачем
борг у розмірі 659604,41 грн. сплачений на
користь стягувача у повному обсязі,
кошти перераховані на рахунок
Ухвалами Окружного адміністративного
суду міста Києва від 26.09.2014 відкрито
провадження у справі, закінчено
підготовче провадження та призначено
справу до судового розгляду в судовому
засіданні.

Представник позивача у судовому
засіданні 06.10.2014 позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні 06.10.2014 проти позову
заперечував повністю, просив у його
задоволенні відмовити, посилаючись на
те, що чинним законодавством України
передбачено право сторін звернутися до
державного виконавця із заявою про
відкладення провадження виконавчих
дій у разі, зокрема, несвоєчасного
одержання сторонами документів
виконавчого провадження та, зважаючи
на відсутність станом на 27.08.2014 заяв
сторін (стягувача чи боржника) про факт
виконання рішення суду чи відкладення
провадження виконавчих дій, державним
виконавцем правомірно, відповідно до
статті 28 Закону України «Про виконавче
провадження», винесено постанову про
стягнення з боржника виконавчого
збору.

У судовому засіданні 06.10.2014 проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов до
наступних висновків.

16.07.2014 ліквідатор Товариства з
обмеженою відповідальністю «Східна
мастильна компанія» звернувся до
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві з заявою про
відкриття виконавчого провадження, яка
надійшла до відповідача 01.08.2014 на
підставі наказу Господарського суду
міста Києва від 13.06.2014 № 910/136/14 про
стягнення з Дочірнього підприємства
«Укравтогаз» Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України» на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Східна мастильна
компанія» 599514, 64 грн. - основного боргу,
47156,35 грн. - 3% річних, 12933,42 грн. - судового
збору.

05.08.2014 державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві Боголей Іриною
Юріївною винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження №
44252374 та надано боржнику семиденний
термін з дати винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження для
добровільного виконання.

Вказана вище постанова 12.08.2014
направлена відповідачем на адресу
Дочірнього підприємства «Укравтогаз»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» та отримана
останнім 15.08.2014, що підтверджується
матеріалами справи та визнавалось
сторонами у судовому засіданні.

27.08.2014 державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві Боголей Іриною
Юріївною винесено постанову про
стягнення з боржника виконавчого збору
у розмірі 65960,44 грн.

Вказана вище постанова 15.09.2014
направлена відповідачем на адресу
Дочірнього підприємства «Укравтогаз»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» та отримана
останнім 17.09.2014, що сторонами у судовому
засіданні не заперечувалось.

Вважаючи оскаржувану постанову
протиправною та такою, що підлягає
скасуванню, позивач звернувся до суду з
даним позовом за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір, суд виходить з
наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV
(далі - Закон № 606-XIV).

Статтею 1 Закону № 606-XIV передбачено, що
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону
№ 606-XIV державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Частиною 1 статті 11 Закону № 606-XIV
визначено, що державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 Закону № 606-XIV, зокрема, за
заявою стягувача або його представника
про примусове виконання рішення (пункт
1 частини 1 статті 19 Закону N 606-XIV).

Відповідно до частин 1, 2 статті 25 Закону
№ 606-XIV державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Частиною 1 статті 27 Закону № 606-XIV
передбачено, що у разі ненадання
боржником у строки, встановлені
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення, державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону
№ 606-XIV у разі невиконання боржником
рішення майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом.

У той же час, згідно пункту 6 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 13.12.2010 № 3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» постанови державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору та накладення штрафу належать до
видів відповідальності за невиконання
рішення самостійно та за невиконання
без поважних причин рішення, що
зобов'язує боржника вчинити певні дії,
та рішення про поновлення на роботі.
Виконавчий збір - це санкція
відповідальності майнового характеру,
що накладається на боржника за
невиконання рішення у строк,
встановлений для його самостійного
виконання. Для застосування
виконавчого збору виконавець приймає
постанову, яка, у разі її невиконання
самостійно, виконується примусово в
установленому Законом України «Про
виконавче провадження» порядку.

Згідно частини 1 статті 35 Закону № 606-XIV
за наявності обставин, що
перешкоджають провадженню виконавчих
дій, або у разі несвоєчасного одержання
сторонами документів виконавчого
провадження, внаслідок чого вони були
позбавлені можливості скористатися
правами, наданими їм цим Законом,
державний виконавець може відкласти
виконавчі дії за заявою стягувача чи
боржника або з власної ініціативи на
строк до десяти робочих днів. Про
відкладення провадження виконавчих
дій державний виконавець виносить
відповідну постанову, про що
повідомляє сторонам.

Як встановлено у судовому засіданні та
підтверджується матеріалами справи,
відповідачем дійсно постанову про
відкриття виконавчого провадження №
44252374 від 05.08.2014, надіслано на адресу
позивача 12.08.2014 та отримано позивачем
15.08.2014.

Даний факт визнавався позивачем як у
позовній заяві, так і представником
позивача у судовому засіданні.

Разом з тим, позивач у відповідності до
частини 1 статті 35 Закону № 606-XIV до
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві з заявою про
відкладення провадження виконавчих
дій не звертався, що також визнавалось
представником позивача у судовому
засіданні.

За наведених обставин та з урахуванням
того, що позивач після отримання
постанови про відкриття виконавчого
провадження, тобто після 15.08.2014, у
семиденний строк добровільно рішення
не виконав, з заявою до відповідача про
відкладення провадження виконавчих
дій не звертався, розмір виконавчого
збору, визначений у постанові про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 27.08.2014, відповідає розміру,
встановленому частиною 1 статті 28
Закону № 606-XIV, суд приходить до
висновку про правомірність
оскаржуваної постанови, відсутність
підстав для її скасування та відмови
позивачу у задоволенні позовних вимог.

Посилання позивача на добровільне
виконання останнім судового наказу
судом не приймається до уваги, з огляду
на наступне.

Так, позивачем надано до суду копію
платіжного доручення від 27.08.2014 № 225 про
сплату останнім на користь Відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві коштів у розмірі
112604,00 грн. (оплата боргу на виконання
постанови про відкриття виконавчого
провадження № 44252374).

Разом з тим, про наявність вказаного
вище платіжного доручення позивач
27.08.2014 Відділ державної виконавчої
служби Святошинського районного
управління юстиції у м. Києві не
повідомляв, оплата заборгованості
проведена позивачем після спливу
семиденного строку на добровільне
виконання судового наказу, а борг
сплачено не у повному обсязі.

Крім того, надані позивачем до суду
копії платіжних доручень від 03.09.2014 №№
289, 290 та від 23.09.2014 № 555 про оплату боргу
на виконання постанови про відкриття
виконавчого провадження № 44252374 від
05.08.2014 на загальну суму 547000,41 грн., також
проведені позивачем після спливу
семиденного строку на добровільне
виконання судового наказу.

Таким чином, позивачем не надано
доказів про добровільне та повне
виконання рішення у семиденний строк
після отримання ним постанови про
відкриття виконавчого провадження,
тобто після 15.08.2014.

Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи встановлені обставини
справи, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 181
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову Дочірнього
підприємства «Укравтогаз»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до частини першої статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 КАС України.

Суддя
В.П. Катющенко