Справа № 2а-16894/12/2670
Суддя: Муравйов О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

13 жовтня 2014 року м. Київ
В/800/4393/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючий суддя СуддіМуравйов О. В.
Борисенко І.В. Вербицька О. В. Кошіль В.
В. Маринчак Н.Є. розглянувши заяву про
перегляд Верховним Судом
УкраїниДержавної податкової інспекції
у Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
ухвали відВищого адміністративного
суду України 24.06.2014 рокуу справі№
2а-16894/12/2670 (К/800/32636/13)за
позовомПриватного акціонерного
товариства «Лікувально-оздоровчий
комплекс «Айвазовське» до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва
Державної податкової
службипровизнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

В с т а н о в и в:

Державна податкова інспекція у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві подала
заяву про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
24.06.2014 року у справі № 2а-16894/12/2670
(К/800/32636/13), якою касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
відхилено. Постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 28.05.2014 року у справі № 2а-16894/12/2670
залишено без змін.

Заява подана з посиланням на ч. 1 ст. 237
Кодексу адміністративного судочинства
України у зв'язку з неоднаковим
застосуванням судом касаційної
інстанції норм матеріального права, а
саме: п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу
України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Подана заява не відповідає зазначеним
вимогам з наступних підстав.

Подібність правовідносин, про яке
зазначається в пункті 1 частини 1 статті
237 Кодексу адміністративного
судочинства України, означає, зокрема,
тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

У справі № 2а-16894/12/2670 (К/800/32636/13), про
перегляд якої подана заява, суд
касаційної інстанції погодився з
висновком суду апеляційної інстанцій
про задоволення позову, оскільки було
встановлено, що позивачем подано до ДПІ
у Шевченківському районі м. Києва
декларацію з ПДВ за вересень 2011 року з
уточненими показниками, які були
відображені в уточнюючому розрахунку
до декларації з ПДВ за серпень 2011 року,
та відповідними до неї додатками.
Податковим органом були прийняті
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок до
декларації з ПДВ за серпень 2011 року від
14.10.2011 року та декларацію з ПДВ за
вересень 2011 року від 20.10.2011 року з
уточненими показниками, які були
відображені в уточнюючому розрахунку
до декларації з ПДВ за серпень 2011 року
як податкова звітність.

В обґрунтування заяви про перегляд
судового рішення заявник посилається
на ухвалу Вищого адміністративного
суду України від 15.07.2013 року у справі №
2а-13563/11/2070 (К/9991/65007/12), стверджуючи при
цьому, що в даних справах мали місце
подібні обставини.

Зі змісту ухвали Вищого
адміністративного суду України у
справі № 2а-13563/11/2070 (К/9991/65007/12)
вбачається, що суд касаційної
інстанції залишив в силі постанову
суду першої інстанції та апеляційної
інстанції про відмову в позові,
оскільки встановлено, що у позивача
виникло право на включення сум
від'ємного значення попередніх звітних
періодів до розрахунку сум бюджетного
відшкодування за квітень, травень 2011
року по деклараціям з ПДВ за вказані
періоди, однак позивач таким правом не
скористався. Також судами попередніх
інстанцій з посиланням на п. 50.1 ст. 50
Податкового кодексу України позивачем
не виявлено помилок у показниках
податкових декларацій за квітень,
травень 2011 року.

Отже, застосування норм матеріального
права в зазначених судових рішеннях
відбувалося за різних фактичних
обставин, встановлених судами першої
та апеляційної інстанцій, що виключає
перегляд судового рішення касаційної
інстанції в порядку, передбаченому
Главою 3 Кодексу адміністративного
судочинства України, а тому в допуску
справи до перегляду Верховним Судом
України слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України -

У Х В А л и в:

Відмовити Державній податковій
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві в допуску до провадження по
перегляду Верховним Судом України
справи № 2а-16894/12/2670 (К/800/32636/13).

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Головуючий суддя
О. В.
Муравйов

Судді
І.В.
Борисенко

О. В.
Вербицька

В. В.
Кошіль

Н.Є. Маринчак