Справа № 826/8882/14
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8882/14
Головуючий у 1-й інстанції: Амельохін
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання
Арсенійчук М.В.,

за участю представника позивача
Кирикилиці А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім «Юдіс»
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 12
серпня 2014 року у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім «Юдіс»
до Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправною та скасування
вимоги, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві (далі
по тексту - відповідач, податковий,
контролюючий орган), в якому просив
визнати протиправною та скасувати
податкову вимогу від 11.12.2013 року № 409-22.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 21
серпня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції при винесенні
оскаржуваного рішення неправильно
застосував норми матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які
з'явилися в судове засідання,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
Державною податковою інспекцією у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві було
прийнято податкову вимогу форми «Ю»
від 11.12.2013 року № 409-22, в якій зазначено,
що сума податкового боргу ТОВ «ТД
«Юдіс» за узгодженими податковими
зобов'язаннями становить 2 084 478,85 грн., в
тому числі: основний платіж - 1390534,17 грн.
штрафні (фінансові) санкції - 556849,00 грн.,
пеня - 137095,68 грн.

11.12.2013 Державною податковою інспекцією
у Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві було
винесено рішення про опис майна ТОВ «ТД
«Юдіс» у податкову заставу.

Вказані рішення відповідача були
оскаржені товариством до Головного
управління Міндоходів у м. Києві.

За результатами розгляду скарг
позивача рішенням Головного
управління Міндоходів у м. Києві від
20.03.2014 року № 2631/10/26-15-10-0715 про
результати розгляду первинної скарги у
задоволенні скарги ТОВ «ТД «Юдіс»
відмовлено.

За результатами розгляду повторної
скарги позивача на вказані рішення
податкового органу рішенням
Міністерства доходів і зборів України
від 15 травня 2014 року № 8617/6/99-99-25-0 скаргу
позивача залишено без задоволення, а
оскаржувані рішення - без змін.

Вважаючи податкову вимогу форми «Ю»
від 11.12.2013 року № 409-22 протиправною,
позивач звернувся до суду з позовом про
її скасування.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що сума
грошового зобов'язання, про стягнення
якої винесено податкову вимогу, є
узгодженою.

Перевіряючи наведений висновок
відповідача, колегія суддів виходить з
наступного.

Як зазначає податковий орган,
податковий борг, визначений спірною
податковою вимогою від 11.12.2013 року №
409-22, виник 10.12.2013 року внаслідок
несплати податкових зобов'язань,
донарахованих позивачу за наступними
податковими повідомленнями-рішеннями:
від 02.11.2012 № , від 10.01.2013 № ,
31.01.2013 № , від 27.03.2013 № , від
07.11.2013 року № 7.

Вказані податкові
повідомлення-рішення відповідача
оскаржувалися позивачем в
адміністративному порядку та до суду, а
саме:

- за результатами оскарження
податкового повідомлення-рішення від
02.11.2012 № позивачем до суду
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 17.06.2013 по справі №
826/3771/13-а про задоволення позову було
скасовано постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 08.08.2013 та прийнято нову постанову -
про відмову у задоволенні позову;

- за результатами оскарження
податкового повідомлення-рішення від
10.01.2013 № ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 24.10.2013 по справі № 826/8210/13-а було
залишено в силі рішення суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позову;

- за результатами оскарження
податкового повідомлення-рішення від
31.01.2013 № ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07.11.2013 по справі № 826/10181/13-а було
залишено в силі рішення суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позову;

- за результатами оскарження
податкового повідомлення-рішення від
27.03.2013 № ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 24.10.2013 по справі № 826/8210/13-а було
залишено в силі рішення суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позову;

- податкове повідомлення-рішення від
07.11.2013 року № 7 рішенням Головного
управління Міндоходів у м. Києві від
22.01.2014 № 921/7/26-15-10-04-12 залишено без змін, а
скаргу позивача - без задоволення. В
подальшому вказане податкове
повідомлення-рішення було оскаржене
позивачем до суду.

За результатами розгляду справи про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 07.11.2013 року №
7 постановою Окружного
адміністративного суду від 17.04.2014 року
по справі № 826/4436/13-а у задоволенні
позову відмовлено.

Дана постанова Окружного
адміністративного суду було оскаржена
товариством в апеляційному порядку.

Несплата сум грошового зобов'язання,
визначених вказаними податковими
повідомленнями-рішеннями, стала
підставою для винесення відповідачем
спірної податкової вимоги.

Підпунктом 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України визначено, що
податковою вимогою є письмова вимога
органу державної податкової служби до
платника податків щодо погашення суми
податкового боргу, яким, згідно з
п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу
України, є сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у
разі визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Як вище встановлено колегією суддів, за
наслідками оскарження позивачем
податкових-повідомлень-рішень від
02.11.2012 № , від 10.01.2013 № , 31.01.2013
№ , від 27.03.2013 № рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій
на момент прийняття оскаржуваної
податкової вимоги, набрали законної
сили, було відмовлено у задоволенні
позовних вимог про скасування вказаних
податкових-повідомлень-рішень
відповідача.

Частиною 5 ст. 254 КАС України
передбачено, що постанова або ухвала
суду апеляційної чи касаційної
інстанції за наслідками перегляду,
постанова Верховного Суду України
набирають законної сили з моменту
проголошення, а якщо їх було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі.

В силу приписів п.59.1 ст.59 Податкового
кодексу України в разі, коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає/вручає йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання/вручення податкового
повідомлення-рішення.

Таким чином, враховуючи вимоги з
п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу
України, суми грошового зобов'язання,
визначені
податковими-повідомленнями-рішеннями
від 02.11.2012 № , від 10.01.2013 № ,
31.01.2013 № , від 27.03.2013 № ,
станом на 12.11.2013 були узгодженими, але
не сплаченими протягом 10 днів від дня
їх узгодження.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про наявність податкового
боргу за
податковими-повідомленнями-рішеннями
від 02.11.2012 № , від 10.01.2013 № ,
31.01.2013 № , від 27.03.2013 № та
винесення в цій частині оскаржуваної
вимоги.

Стосовно податкового зобов'язання в
розмірі 973 716,00 грн., визначеного -
податковим повідомленням-рішенням
відповідача від 07.11.2013 року № 7, то
станом на 11.12.2013 (дату прийняття спірної
податкової вимоги) вказана сума
грошового зобов'язання не була
узгодженою, зважаючи на ту обставину,
що зазначене податкове
повідомлення-рішення було оскаржене
ТОВ «ТД Юдіс» в адміністративному
порядку до Головного управління
Міндоходів у м. Києві.

Рішенням Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 22.01.2014 №
921/7/26-15-10-04-12 залишено без змін, а скаргу
позивача - без задоволення.

В подальшому постановою Окружного
адміністративного суду від 17.04.2014 року
по справі № 826/4436/13-а у задоволенні
позову ТОВ «ТД «Юдіс» про скасування
податкового повідомлення-рішення
відповідача від 07.11.2013 року № 7
відмовлено.

Дана постанова Окружного
адміністративного суду було оскаржена
товариством в апеляційному порядку та
на час винесення судом першої
інстанції оскаржуваної у даній справі
постанови не набрала законної сили.

Наведеним підтверджується та
обставина, що сума податкового
зобов'язання в розмірі 973 716,00 грн.,
визначеного - податковим
повідомленням-рішенням відповідача
від 07.11.2013 року № 7, станом на 11.12.2013
року як і нас час розгляду справи судом
першої інстанції не була узгодженою, а
тому внесення її до суми боргу,
визначеного спірною вимогою, є
незаконним.

На зазначену обставину вказує і
Головне управління Міндоходів в
рішенні про результати розгляду скарги
позивача від 20.03.2014 року № 2631/10/26-1510-0715
(а.с. 13).

Цим самим спростовуються висновки суду
першої інстанції про те, що позивачем
не надані докази повідомлення
податкового органу про оскарження
податкового повідомлення-рішення від
07.11.2013 року № 7 в судовому порядку.

Згідно з п. 2.2 Порядку направлення
органами доходів і зборів податкових
вимог платникам податків,
затвердженого Наказом Міністерства
доходів і зборів України від 10.10.2013р.
№576 (далі - Порядок), податкова вимога
формується, якщо платник податків не
сплатив узгодженої суми грошового
зобов'язання, визначеної в податковому
повідомленні-рішенні, у встановлені
законом строки.

Таким чином, у позивача були відсутні
правові підстави для сплати
податкового зобов'язання за податковим
повідомленням-рішенням від 07.11.2013 року
№ 7, а у податкового органу -
включення цієї суми до податкової
вимоги від 11.12.2013 року № 409-22.

Доводи апеляційної скарги позивача
спростовують висновки суду першої
інстанції в цій частині, а тому
апеляційну скаргу слід задовольнити
частково, а спірну вимогу відповідача
від 11.12.2013 року № 409-22 скасувати в
частині визначення суми податкового
боргу по платежу з податку на додану
вартість в розмірі 973 716 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо
скасування ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
03.07.2014 року рішень судів першої та
апеляційної інстанції про відмову у
задоволенні позову по справі №
826/3771/13-а, предметом якої було визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від
02.11.2012 року № , та направлення
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції, не може бути підставою для
скасування оскаржуваної вимоги в цій
частині, оскільки на момент її
винесення постанова Київського
апеляційного адміністративного суду
від 08.08.2013 по справі № 826/3771/13-а набрала
законної сили.

Доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої та
дають підстави вважати, що судом при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального та
права, які регулюють спірні
правовідносини, та процесуального
права.

Згідно пп. 1. 3. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи, а
також порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Зважаючи на те, що рішення суду першої
інстанції є незаконним так, як прийняте
з порушення норм матеріального права
при неповному з'ясуванні обставин
справи, що призвело до неправильного
вирішення справи, оскаржувану
постанову належить скасувати та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити частково

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України,
колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «Юдіс» задовольнити частково

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 12 серпня 2014 року
скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «Юдіс» задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати
податкову вимогу Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві від 11.12.2013 року № 409-22 в частині
визначення суми податкового боргу по
платежу з податку на додану вартість в
розмірі 973 716 грн., визначеного
податковим повідомленням-рішенням
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від
07.11.2013 року № 7.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

А.Б. ПаріновСудді
І.О. Грибан О.А.
Губська

Постанову в повному обсязі виготовлено
20.10.2014 року

Головуючий суддя

Парінов А.Б.

Судді:

Грибан І.О.

Губська О.А.