Справа № 802/393/13-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/393/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Білої Л.М.

при секретарі: Мартинюк В.В.

за участю представників сторін:

представника позивача: Мунтяна Є.В.

представника відповідача: Сторожа М.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариство з обмеженою
відповідальністю "Рубін" на постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 21 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом товариство з обмеженою
відповідальністю "Рубін" до Державної
екологічної інспекції у Вінницькій
області про визнання дій
неправомірними , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з
адміністративним позовом, в якому
просив із врахуванням заяв про зміну
позовних вимог від 25.03.2014 року, від
11.07.2014 року визнати неправомірними дії
державного інспектора з охорони
навколишнього природного середовища
Вінницької області Федорової Ю,Ф. по
складанню 11.10.2012 року розрахунку
збитків в сумі 277369,49 грн., нанесених
державі внаслідок самовільного
використання підземних з 08.08.2011 року по
06.09.2012 року.

Відповідно до постанови Вінницького
окружного адміністративного суду від 21
липня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
позивач оскаржив його до суду
апеляційної інстанції. Посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права, а також, на неповне з'ясування
судом всіх обставини справи, позивач
просив скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
задовольнити вищевказаний
адміністративний позов.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав апеляційну скаргу
в повному обсязі.

В судовому засіданні представник
відповідача заперечив проти
апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, надавши правову оцінку
обставинам та доказам по справі,
колегія суддів прийшла до висновку про
необхідність задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду
першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
198, пункту 1 частини 1 статті 202 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції не в повній мірі з'ясовано
всі обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Як встановлено судом першої інстанції,
згідно акту від 06.09.2012 року, державною
екологічною інспекцією у Вінницькій
області з питань дотримання вимог
природоохоронного законодавства
проведено перевірку ТОВ "Рубін" в ході
якої встановлено, що позивач
використовував підземні води у період
відсутності дозволу на спеціальне
водокористування в період з 08.08.2011 року
по 06.09.2012 року.

За результатами проведеної перевірки
11.10.2012 року сформовано розрахунок
збитків, нанесених позивачем державі
внаслідок самовільного використання
підземних вод за період 08.08.2011 року по
06.09.2012 року, - 277369 грн., та внесений
припис від 06.09.2012 року № 02/142 щодо
зобов'язання усунути виявленні
порушення.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову виходив з того, що
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень довів належним чином
правомірність вчинених дій, в той час
як позивач не надав достатніх та
належних доказів зворотного.

Згідно статті 110 Водного кодексу
України порушення водного
законодавства тягне за собою
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність згідно з
законодавством України.
Водокористувачі звільняються від
відповідальності за порушення водного
законодавства, якщо вони виникли
внаслідок дії непереборних сил природи
чи воєнних дій. Відповідальність за
порушення водного законодавства
несуть особи, винні, зокрема у
порушенні правил спеціального
водокористування.

У відповідності до приписів статей 68, 69
Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища"
порушення законодавства України про
охорону навколишнього природного
середовища тягне за собою встановлену
цим Законом та іншим законодавством
України дисциплінарну,
адміністративну, цивільну і
кримінальну відповідальність.
Підприємства, установи, організації та
громадяни зобов'язані відшкодовувати
шкоду, заподіяну ними внаслідок
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища, в
порядку та розмірах, встановлених
законодавством України. Шкода,
заподіяна внаслідок порушення
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
підлягає компенсації в повному обсязі.

Статтею 111 Водного кодексу України
передбачено, що підприємства, установи,
організації і громадяни України, а
також іноземні юридичні і фізичні
особи та особи без громадянства
зобов'язані відшкодувати збитки,
завдані ними внаслідок порушень
водного законодавства, в розмірах і
порядку, встановлених законодавством
України. Притягнення винних у
порушенні водного законодавства до
відповідальності не звільняє їх від
обов'язку відшкодування збитків,
завданих ними внаслідок порушення
водного законодавства.

Методика розрахунку розмірів
відшкодування збитків, заподіяних
державі внаслідок порушення
законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів (далі - Методика), затверджена
наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України від 20.07.2009 р. № 389, встановлює
єдині вимоги до визначення збитків,
заподіяних державі внаслідок
порушення законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів суб'єктами господарювання
(фізичними і юридичними особами), та
застосовується державними
інспекторами України з охорони
навколишнього природного середовища
та державними інспекторами з охорони
навколишнього природного середовища
відповідних територій при розрахунку
розмірів збитків, заподіяних державі
внаслідок порушення законодавства про
охорону та раціональне використання
водних ресурсів, які виявлені за
результатами державного контролю за
додержанням вимог суб'єктами
господарювання природоохоронного
законодавства.

З аналізу пункту 1.2 Методики
вбачається, що вона встановлює порядок
визначення розмірів відшкодування
збитків, заподіяних державі як
внаслідок таких порушень
законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів, що призвели до забруднення
водних об'єктів, забруднення
поверхневих та підземних вод, так і
внаслідок порушень законодавства про
охорону та раціональне використання
водних ресурсів, обумовлених
самовільним використанням водних
ресурсів без дозволу на спеціальне
водокористування, забором,
використанням води та скидом
забруднюючих речовин з порушенням умов
водокористування, встановлених у
дозволі на спеціальне
водокористування.

В розділі IX (пункти 9.1, 9.2) Методики
визначено порядок розрахунку розміру
відшкодування збитків, обумовлених
самовільним використанням водних
ресурсів без дозволу на спеціальне
водокористування та порушенням умов
водокористування, встановлених у
дозволі на спеціальне
водокористування (крім прісних
підземних вод глибиною більше 20 м), який
здійснюється за формулою: З сам = 100 х W х
Тар, де W - об'єм води, що використана
самовільно без дозвільних документів
(дозволу на спеціальне
водокористування та/або спеціального
дозволу на користування надрами
(підземні води)), м 3; Тар - розмір, грн/100
м3, аналогічний ставці збору за
спеціальне використання води,
встановленої статтею 325 Податкового
кодексу України на дату виявлення
порушення (для води з лиманів - розмір,
грн/100 м 3, аналогічний ставці збору за
спеціальне використання поверхневих
вод для показника "Інші водні об'єкти",
встановленої статтею 325 Податкового
кодексу України на дату виявлення
порушення)

Фактичний об'єм води, що використана
самовільно без дозвільних документів
(дозволу на спеціальне
водокористування та/або спеціального
дозволу на користування надрами
(підземні води)), визначається на основі
даних: первинної документації,
статистичної звітності, ліміту забору
та використання води, індивідуальних
норм водоспоживання та водовідведення
або довідки суб'єкта господарювання за
підписом керівництва, завіреної
печаткою.

За 2011-2012 роки в господарстві позивача
за статистичними даними рахувалось у
середньому 236 голів великої рогатої
худоби, 17 свиней і 9 коней.

Як свідчать матеріали справи,
відповідач при здійсненні розрахунку
розміру збитків узяв до уваги лише
видану рукописну довідку позивача про
кількість спожитої води - 5990,64 м3, не
врахувавши інші дані, зокрема, данні
паспорта артскважини № 303-В та
зоотехнічні норми споживання води
сільськогосподарськими тваринами на
добу.

Згідно паспорта артскважини № 303-В
дебіт скважини складає 5,1 м3/год., а
зоотехнічні норми споживання води
сільськогосподарськими тваринами на
одну добу, надані Шляхівською
державною районною лікарнею
ветеринарної медицини, в середньому
становлять: корови (телі і нетелі) - 50 л,
молодняк великої рогатої худоби - 25 л,
коні - 40 л, свині - 5л.

Крім цього, відповідачем не враховані
витрати води на громадське харчування
під час посівної та на зрошення полів, а
також часткову заміну води при
годування худоби бардою.

За розрахунком позивача за весь
перевіряємий період - 08.08.2011 року по
06.09.2012 року - ним спожито води у
кількості 2355,4 м3.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірність
нарахування розміру збитків позивачу
лише на підставі довідки, данні якої
нічим не підтверджені, та не спростував
доводи позивача щодо його розрахунку.

Посилання відповідача на рішення
господарського суду Вінницької
області від 06.08.2013 року та постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 09.10.2013 року з
приводу правомірності використання
відповідачем довідки № 48 при
врахуванні збитків суд апеляційної
інстанції не бере до уваги, оскільки у
справі, що розглядається, оскаржується
дії службової особи при проведенні
перевірки та розрахунку розміру
заподіяних держави збитків.

Зважаючи на викладене, колегією суддів
встановлено, що при вирішення справи по
суті, судом першої інстанції не була
надана повноцінна та належна оцінка
всім обставинам, не надано правової
оцінки діям відповідача.

Згідно п.1, п.4 ч.1 ст.202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, а також, порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним
є рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм адміністративного
процесуального права.

Враховуючи вище наведене, колегія
суддів прийшла до висновку, що суд
першої інстанції, ухвалюючи рішення не
повно з'ясував обставини справи, що
призвело до неправильного вирішення
справи, а відтак, постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргутовариство з
обмеженою відповідальністю "Рубін"
задовольнити повністю .

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 21 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом товариство з обмеженою
відповідальністю "Рубін" до Державної
екологічної інспекції у Вінницькій
області про визнання дій
неправомірними, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати неправомірними дії державного
інспектора з охорони навколишнього
природного середовища Вінницької
області Федорової Ю.Ф. по складанню 11
жовтня 2012 року розрахунку збитків в
сумі 277 369 гривень 49 копійок, нанесених
державі внаслідок самовільного
використання підземних вод
товариством з обмеженою
відповідальністю "Рубін" за період з
08.08.2011 року по 06.09.2012 року.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному
обсязі "01" жовтня 2014 р.

Головуючий
Сушко О.О.

Судді
Залімський І. Г.

Біла Л.М.