Справа № 826/15881/13-а
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Савченко
Суддя-доповідач: Карпушова
У Х В А Л А

Іменем України

14 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді Карпушової
О.М., суддів Аліменка В.О., Кучми А.Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві,
управління Державної казначейської
служби України в місті Києві про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
(далі по тексту -Реєстраційна служба) та
Управління Державної казначейської
служби України в місті Києві (далі по
тексту -Управління ДКСУ в м. Києві) про
визнання бездіяльності Реєстраційної
служби по підготовці та наданню
позивачу клопотання про повернення
коштів протиправною та зобов'язання
Управління ДКСУ в м. Києві вчинити дії,
а саме повернути сплачене державне
мито та кошти за надання витягу з
Державного реєстру прав та їх обтяжень.

На обгрунтування позову вказано,
оскільки в інтересах ОСОБА_2 державним
органом не вчинено реєстрації у зв`язку
з поверненням заяви, то згідно із ч.2 ст.8
«Декрету КМУ» сплачене державне мито
підлягає поверненню частково або
повністю, як і кошти сплачені за витяг
із реєстру прав і їх обтяжень через не
отримання такого витягу.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 листопада 2013 року позов задоволено
частково: визнано протиправною
бездіяльність Реєстраційної служби
щодо не розгляду заяви ОСОБА_2 від 02
вересня 2013 року в частині підготовки
подання до Державної казначейської
служби України про повернення
державного мита та коштів, сплачених за
отримання витягу з реєстру прав на
нерухоме майно та зобов'язано
Реєстраційну службу розглянути заяву
ОСОБА_2 від 02 вересня 2013 року в частині
підготовки подання до Державної
казначейської служби України про
повернення державного мита та коштів,
сплачених за отримання витягу з
реєстру прав на нерухоме майно в
порядку і строки, визначені чинним
законодавством України. У решті позову
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції позивачем подано апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 14 листопада 2013
року як таку, що прийнято з порушенням
норм матеріального права, та прийняти
нову постанову, якою позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано
доводами, аналогічними позовній заяві.

Сторони в судове засідання не прибули,
про час, дату та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином, тому за приписами п.2 ч. ст.197
КАС України суд апеляційної інстанції
розглядає справу у порядку письмового
провадження.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що 30 квітня 2013 року ОСОБА_2
звернувся до Реєстраційної служби із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень (щодо права власності), до
якої надав квитанції про сплату послуг
з державної реєстрації прав та їх
обтяжень на суму 119 грн. та 120 грн. за
надання витягу з реєстру.

У травні 2013 року ОСОБА_2 подав заяву про
відкликання заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень.

27 травня 2013 року Реєстраційною службою
за результатами розгляду даної заяви
рішенням її задоволено, а документи -
повернуто заявнику.

У зв'язку з тим, що реєстрація прав
проведена не була, у вересні 2013 року
ОСОБА_2 звернувся до Реєстраційної
служби із заявою, якою просив
підготувати подання до Управління ДКСУ
в м. Києві з метою повернення сплачених
коштів, а також надати оригінали або
копії квитанцій, якими підтверджується
проведення оплати відповідних коштів
заявником.

Листом Реєстраційної служби від 16.09.2013
року № 30192/0/11-13 ОСОБА_2 відмовлено у
наданні копій або оригіналів
квитанцій.

Вищенаведені обставини, встановлені
судом першої інстанції, перевірені і
знайшли своє підтвердження при
апеляційному розгляді справи, і не є
спірними.

Відповідно до ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Спірні правовідносини врегульовані
Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004
року №1952-IV у відповідній редакції (далі
по тексту - Закон №1952-IV), Порядком
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 22 червня 2011 року №703 (далі по тексту
- Порядок №703) та декретом Кабінету
Міністрів України «Про державне мито»
від 21 січня 1993 року №7-93.

Частинами 1 та 2 статті 182 ЦК України
передбачено, що право власності та інші
речові права на нерухомі речі,
обтяження цих прав, їх виникнення,
перехід і припинення підлягають
державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на
нерухомість є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом.

Порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухомість та
підстави відмови в ній встановлюються
законом.

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону№1952-IV
державна реєстрація прав є
обов'язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1
статті 8 цього Закону, до повноважень
органу державної реєстрації прав
належить, зокрема: проведення
державної реєстрації прав та їх
обтяжень або відмова у їх реєстрації;
забезпечення ведення Державного
реєстру прав.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 22 червня 2011 року №703 затверджено
Порядок державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, який
визначає процедуру проведення
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень (далі -
державна реєстрація прав), перелік
документів, необхідних для її
проведення, права та обов'язки
суб'єктів у сфері державної реєстрації
прав, а також процедуру взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна.

Державна реєстрація прав на об'єкт
незавершеного будівництва та їх
обтяжень в установлених законом
випадках проводиться відповідно до
вимог та з урахуванням особливостей,
визначених цим Порядком.

З урахуванням положень 9 та 10 Порядку,
для проведення державної реєстрації
прав заявник подає органові державної
реєстрації прав, нотаріусові заяву про
державну реєстрацію, форму та вимоги до
заповнення якої встановлює Мін'юст.
Заявник разом із заявою про державну
реєстрацію подає органові державної
реєстрації прав, нотаріусові необхідні
для такої реєстрації документи,
визначені цим Порядком, їх копії,
документ, що підтверджує внесення
плати за надання витягу з Державного
реєстру прав, та документ про сплату
державного мита.

Пунктом 15 названого Порядку
передбачено, що заява про державну
реєстрацію може бути відкликана
заявником до прийняття рішення щодо
державної реєстрації прав шляхом
подання органові державної реєстрації
прав, нотаріусові заяви про
відкликання заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, форму
та вимоги до заповнення якої
встановлює Мін'юст.

Під час подання заяви про відкликання
заяви про державну реєстрацію заявник
подає органові державної реєстрації
прав, нотаріусові документи, що
зазначені в пункті 9 цього Порядку.

Орган державної реєстрації прав,
нотаріус приймає заяву про відкликання
заяви про державну реєстрацію шляхом
її реєстрації у базі даних про
реєстрацію заяв і запитів з
автоматичним присвоєнням їй
реєстраційного номера, фіксацією дати
та часу її реєстрації.

Орган державної реєстрації прав,
нотаріус видає заявникові картку
прийому заяви про відкликання заяви
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, форму та вимоги до оформлення
якої встановлює Мін'юст.

Державний реєстратор розглядає заяву
про відкликання заяви про державну
реєстрацію в день її прийняття.

За результатами розгляду заяви про
відкликання заяви про державну
реєстрацію державний реєстратор
приймає рішення про залишення заяви
про державну реєстрацію без розгляду у
зв'язку з її відкликанням або про
відмову в задоволенні заяви про
відкликання заяви про державну
реєстрацію.

Орган державної реєстрації прав,
нотаріус в день прийняття рішення про
залишення заяви про державну
реєстрацію без розгляду у зв'язку з її
відкликанням або рішення про відмову в
задоволенні заяви про відкликання
заяви про державну реєстрацію видає
або надсилає рекомендованим листом з
описом вкладення заявникові таке
рішення.

Абзацом 12 пункту 15 Порядку №703
передбачено, що у разі прийняття
рішення про залишення заяви про
державну реєстрацію без розгляду у
зв'язку з її відкликанням орган
державної реєстрації прав, нотаріус
видає або надсилає рекомендованим
листом з описом вкладення заявникові
також документи, подані ним для
проведення державної реєстрації прав.

Якщо заявник особисто отримує рішення
про залишення заяви про державну
реєстрацію без розгляду у зв'язку з її
відкликанням або рішення про відмову в
задоволенні заяви про відкликання
заяви про державну реєстрацію, заявник
пред'являє органові державної
реєстрації прав, нотаріусові
документи, що зазначені в пункті 9 цього
Порядку, та повертає органові
державної реєстрації прав, нотаріусові
картку прийому заяви про відкликання
заяви про державну реєстрацію з
відміткою про отримання відповідного
рішення, яка підписується ним із
зазначенням дати та часу їх отримання.

У разі коли заявник особисто отримує
рішення про залишення заяви про
державну реєстрацію без розгляду у
зв'язку з її відкликанням, він повертає
органові державної реєстрації прав,
нотаріусові також картку прийому заяви
про державну реєстрацію з відміткою
про отримання документів, поданих
заявником для проведення державної
реєстрації прав, яка підписується ним
із зазначенням дати та часу їх
отримання.

Крім того, абзацом 15 того ж пункту також
закріплено, що орган державної
реєстрації прав, нотаріус не повертає
документ, що підтверджує внесення
плати за надання витягу з Державного
реєстру прав, та документ про сплату
державного мита.

Тобто, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
наведеною правовою нормою прямо
передбачено неповернення заявнику
документів, що підтверджують внесення
ним плати за надання витягу з
Державного реєстру прав та сплату
державного мита.

Разом з тим, судом першої інстанції
правильно визначено, що оскільки
порушене у зверненні ОСОБА_2 від 01
вересня 2013 року питання щодо
підготовки подання до ДКС України про
повернення сплачених ним коштів не
розглянуто та не повідомлено позивача
про рішення, прийняте відповідачем за
наслідками розгляду відповідного
питання, то позовні вимоги в частині
визнання протиправною бездіяльності
відповідача щодо розгляду питання по
підготовці та наданню клопотання про
повернення коштів цій частині є
обгрунтованими, та підлягають
задоволенню.

Також колегія суддів вважає правильним
висновок суду першої інстанції
відповідно до приписів частини 2 статті
11 Кодексу адміністративного
судочинства України, про необхідність
для повного захисту прав позивача,
вийти за межі доводів позовної заяви та
зобов'язати Реєстраційну службу
розглянути заяву ОСОБА_2 від 02 вересня
2013 року в частині порушеного у ній
питання щодо підготовки подання до ДКС
України про повернення коштів,
сплачених за проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та отримання витягу із реєстру
прав на нерухоме майно та надати
відповідь у порядку і строки, визначені
законодавством України.

Щодо посилання позивача на статтю 1
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про державне мито», якою закріплено
визначення платників державного мита,
на обґрунтування заявленого позову,
колегія суддів також погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

По-перше, названою правовою нормою не
визначені підстави для повернення
державного мита.

Крім того, у статті 8 Декрету
закріплено, що сплачене державне мито
підлягає поверненню частково або
повністю у випадках:1) внесення мита в
більшому розмірі, ніж передбачено
чинним законодавством; 2) відмови
державних нотаріальних контор або
виконавчих комітетів міських, селищних
і сільських Рад народних депутатів у
вчиненні нотаріальних дій; 3) в інших
випадках, передбачених законодавством
України.

Наявність визначених у Декреті підстав
у спірних правовідносинах, позивачем
не доведено.

Колегія суддів також погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
позовних вимог до Управління ДКСУ в м.
Києві про зобов'язання останнього
вчинити дії по поверненню державного
мита та коштів, сплачених за надання
витягу з державного реєстру прав та їх
обтяжень, з наступних підстав.

З огляду Порядку повернення коштів,
помилково або надміру зарахованих до
державного та місцевих бюджетів,
затвердженого наказом Державного
казначейства України від 10 грудня 2002
року №226, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 25 грудня
2002 року за №1000/7288, який був чинний на
момент звернення позивача із заявою
від 02 вересня 2013 року, повернення
помилково або надміру зарахованих до
бюджету податків, зборів (обов'язкових
платежів) та інших доходів бюджетів
здійснюється за поданням органів, що
контролюють справляння надходжень
бюджету.

Подання надається до органу Державного
казначейства України за формою,
передбаченою відповідними спільними
нормативно-правовими актами
Державного казначейства України та
органів, що контролюють справляння
надходжень бюджету, з питань
повернення помилково або надміру
зарахованих до бюджету коштів, або в
довільній формі на офіційному бланку
установи, за підписом керівника
установи або його заступників
відповідно до їх компетенції з
обов'язковим зазначенням такої
інформації: обґрунтування
необхідності повернення коштів з
бюджету, найменування (П. І. Б.) платника,
ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ або
реєстраційного номера облікової
картки платника податків з ДРФО, або
серії та номера паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
офіційно повідомили про це відповідний
орган державної податкової служби і
мають відмітку у паспорті), суми
платежу, що підлягає поверненню, дати
та номера розрахункового документа,
який підтверджує перерахування коштів
до відповідного бюджету.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
вимога про зобов'язання відповідача
повернути сплачені позивачем кошти є
передчасною, оскільки відповідного
подання уповноваженого на це органу
оформлено не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає правильними та
обгрунтованими висновки суду першої
інстанції щодо визнання протиправною
бездіяльності Реєстраційної служби та
необхідності зобов'язати її розглянути
заяву ОСОБА_2 від 02 вересня 2013 року в
частині порушеного у ній питання щодо
підготовки подання до ДКС України про
повернення коштів, сплачених за
проведення державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та
отримання витягу із реєстру прав на
нерухоме майно та надати відповідь у
порядку і строки, визначені
законодавством України

Стаття 71 КАС України передбачає, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

На підставі вищезазначеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, тому відсутні підстави для
скасування постанови суду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 14 листопада 2013 року -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 14 листопада 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві, управління Державної
казначейської служби України в місті
Києві про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
дії - залишити без змін.

Ухвала Київського апеляційного
адміністративного суду за наслідками
розгляду у письмовому провадженні
набирає законної сили через п`ять днів
після направлення їх копій особами, які
беруть участь у справі і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної.

Колегія суддів:
О.В. Карпушова

В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма

.

Головуючий суддя
Карпушова О.В.

Судді:
Аліменко В.О.