Справа № 826/17018/13-а
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/24423/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у письмовому провадженні
касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Батиївка"
(далі - Товариство)

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
27.01.2014

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.04.2014

у справі № 826/17018/13-а

за позовом Товариства

до державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві (далі -
ДПІ)

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року Товариство звернулося
до Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом, в якому просило
визнати протиправною відмову ДПІ у
видачі позивачеві свідоцтва платника
єдиного податку та зобов'язати
відповідача перевести Товариство на
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності з видачею відповідного
свідоцтва.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
27.01.2014, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.04.2014, у
позові відмовлено.

У прийнятті цих судових актів
попередні судові інстанції виходили з
того, що провадження Товариством
діяльності у сфері телевізійного
мовлення, яка підлягає ліцензуванню,
виключає можливість перебування
позивача на спрощеній системі
оподаткування.

Посилаючись на невідповідність
висновків судів положенням чинного
законодавства та дійсним обставинам
справи, Товариство звернулося до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій просить
скасувати прийняті у справі судові
рішення попередніх інстанцій та
задовольнити позов. На обґрунтування
касаційних вимог скаржник зазначає, що
Товариство здійснює свою діяльність у
сфері дротового електрозв'язку
(надання послуг з доступу до мережі
Інтернет операторам кабельної
інфраструктури), яка не підлягає
ліцензуванню.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
відповідність висновків судів наявним
у матеріалах справи доказам,
правильність застосування судами норм
матеріального права та дотримання ними
процесуальних норм, обговоривши доводи
касаційної скарги, Вищий
адміністративний суд України вважає,
що вона підлягає частковому
задоволенню з урахуванням такого.

Попередніми судовими інстанціями у
розгляді справи встановлено, що 29.07.2013
Товариство звернулася до ДПІ із заявою
про застосування спрощеної системи
оподаткування з 01.10.2013.

Листом від 19.09.2013 № 8529/10/26-58-15-06-05 ДПІ
відмовила позивачеві у видачі
свідоцтва платника єдиного податку з
посиланням на факт провадження
Товариством діяльності, яка відповідно
до підпункту 8 підпункту 291.5.1 пункту 291.5
статті 291 Податкового кодексу України
виключає можливість перебування на
спрощеному режимі оподаткування в силу
прямої законодавчої заборони.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні даного позову, суди
попередніх інстанцій підтримали
зазначену правову позицію податкового
органу.

При цьому суди виходили з того, що
згідно з довідкою з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України до основних видів діяльності
Товариства належить діяльність у сфері
телевізійного мовлення, тоді як
відповідно до пункту 4 частини сьомої
статті 42 Закону України «Про
телекомунікації» (у редакції, що діяла
на час виникнення спірних
правовідносин) види діяльності у сфері
телекомунікацій з надання послуг з
технічного обслуговування та
експлуатації телекомунікаційних
мереж, мереж ефірного теле- і
радіомовлення, проводового
радіомовлення та телемереж підлягають
ліцензуванню.

Відповідно ж до підпункту 8 підпункту
291.5.1 пункту 291.5 статті 291 Податкового
кодексу України не можуть бути
платниками єдиного податку суб'єкти
господарювання (юридичні особи та
фізичні особи - підприємці), які
здійснюють діяльність з надання послуг
пошти (крім кур'єрської діяльності) та
зв'язку (крім діяльності, що не підлягає
ліцензуванню).

Втім зазначення у статуті підприємства
виду діяльності є свідченням наявності
у цього суб'єкта господарювання
правоздатності на провадження такого
виду діяльності, однак не означає її
фактичного здійснення платником.

Фактичне здійснення того чи іншого
виду господарської діяльності
характеризується, перш за все,
виконанням операцій у відповідній
сфері, наявністю у платника об'єктивно
необхідних умов для здійснення таких
операцій (зокрема, ліцензій).

З установлених судами обставин даної
справи не вбачається здійснення
Товариством ліцензованої діяльності у
сфері телевізійного мовлення; у
матеріалах справи відсутні докази
наявності у позивача ліцензії на
провадження цього виду діяльності.

А відтак у судів були відсутні підстави
для висновку про належність позивача
до кола осіб, які відповідно до
підпункту 8 підпункту 291.5.1 пункту 291.5
статті 291 Податкового кодексу України
не можуть бути суб'єктами сплати
єдиного податку.

З урахуванням викладеного суди
безпідставно підтримали правову
позицію податкового органу по справі
щодо наявності підстав для відмови
Товариству у застосуванні спрощеної
системи оподаткування, у зв'язку з чим
Вищий адміністративний суд України
вважає за необхідне скасувати
оскаржувані судові акти зі спору.

У той же час позовна вимога про
зобов'язання податкового органу
зобов'язати відповідача перевести
Товариство на спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності з
видачею відповідного свідоцтва не
підлягає задоволенню. Адже для
реєстрації платника суб'єктом сплати
єдиного податку законом встановлено
низку критеріїв, яким повинен
відповідати такий платник, тоді як у
рамках даного провадження
досліджувалася лише правомірність
відмови податкового органу у видачі
свідоцтва платника єдиного податку з
підстави, передбаченої підпунктом 8
підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291
Податкового кодексу України.

За таких обставин, керуючись статтями
220, 222, 223, 229, 230, 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Батиївка"
задовольнити частково.

2. Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
27.01.2014 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03.04.2014 у справі № 826/17018/13-а
скасувати.

3. Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову
державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві у
видачі позивачеві свідоцтва платника
єдиного податку, викладену в листі від
19.09.2013 № 8529/10/26-58-15-06-05.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку статей 236-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова І.В. Приходько