Справа № 2а-2517/322/12
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" жовтня 2014 р. м.
Київ К/800/28226/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 березня
2013 року у справі № 2а-2517/322/12 за позовом
ОСОБА_4 до Даньківської сільської ради,
третя особа: ОСОБА_5 про визнання
недійсним рішення,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернулася
до суду з позовом до Даньківської
сільської ради, третя особа: ОСОБА_5 про
визнання нечинним рішення сьомої сесії
шостого скликання Даньківської
сільської ради Прилуцького району
Чернігівської області від 02.06.2011 року
«Щодо складання документів, що
посвідчують право на земельні ділянки»
у частині затвердження технічної
документації із землеустрою
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку гр.
ОСОБА_5, яка знаходиться в АДРЕСА_1 та
видачі гр. ОСОБА_5 державного акту на
право власності на вказану земельну
ділянку; визнання нечинним державного
акту на право власності на земельну
ділянку, виданого гр. ОСОБА_5 на
земельну ділянку в АДРЕСА_1.

Постановою Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 17.12.2012
року у задоволенні позову відмолено.

Київський апеляційний
адміністративний суд ухвалою від 28.03.2013
року постанову суду першої інстанції
скасував, провадження у справі закрив
на підставі пункту 1 частини 1 статті 157
Кодексу адміністративного судочинства
(далі - КАС) України, оскільки справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з постановленими у
справі рішеннями позивач звернувся до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій просить
постанову Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 17.12.2012
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 28.03.2013 року
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нове
судове рішення про задоволення позову.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
огляду на таке.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач не довів, що користується
земельною ділянкою, яка належить
селищній раді в зазначених розмірах, на
законних підставах. Відтак, відсутні
підстави вважати, що оскаржуваним
рішенням порушені його права.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та закриваючи провадження у
справі, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що в даному випадку
предметом спору між сторонами є спір
про право, який повинен розглядатися в
порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
погоджується з таким висновком суду
апеляційної інстанції виходячи з
наступного.

Відповідно до частини першої статті 2
КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України
передбачено, що до адміністративних
судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 3 КАС України справу
адміністративної юрисдикції визначено
як переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Термін «суб'єкт владних повноважень»
відповідно до пункту 7 частини першої
статті 3 КАС України означає орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхню посадову чи
службову особу, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, у тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Тобто, до компетенції адміністративних
судів належать спори фізичних чи
юридичних осіб з органом державної
влади, органом місцевого
самоврядування, їхньою посадовою або
службовою особою, предметом яких є
перевірка правильності рішень, дій чи
бездіяльності цих органів (осіб)
відповідно до прийнятих або вчинених
при здійсненні ними владних
управлінських функцій.

Відповідно до пункту 1 частини другої
статті 17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів або
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності. Вжитий у цій
процесуальній нормі термін «суб'єкт
владних повноважень» означає орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхню посадову чи
службову особу, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, у тому
числі на виконання делегованих
повноважень (пункт 7 частини першої
статті 3 КАС). Таким чином, до
компетенції адміністративних судів
належать спори фізичних чи юридичних
осіб з органом державної влади, органом
місцевого самоврядування, їхньою
посадовою або службовою особою,
предметом яких є перевірка
правильності рішень, дій чи
бездіяльності цих органів (осіб),
прийнятих або вчинених ними при
здійсненні владних управлінських
функцій.

Крім того, у пункті 12 постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
№ 8 від 20.05.2013 року зазначено, що з
аналізу норм статті 26 Закону № 280/97-ВР,
статті 6 Закону України від 09.04.1999 року
№ 586-XIV «Про місцеві державні
адміністрації», частини першої статті
116 Земельного кодексу України від 25.10.2001
року № 2768-III випливає, що управління та
розпорядження державним і комунальним
майном є організаційно-правовою
діяльністю суб'єктів владних
повноважень - органів державної влади
та органів місцевого самоврядування,
які здійснюють її шляхом прийняття
актів з дотриманням встановленої
процедури.

Відповідно до положень статей 13, 14
Конституції України, статей 177, 181, 324,
глави 30 Цивільного кодексу України від
16.01.2003 року № 435-IV, статті 148
Господарського кодексу України від
16.01.2003 року № 436-IV власниками землі є
держава, Автономна Республіка Крим та
територіальні громади. Конституційний
Суд України в Рішенні від 01.04.2010 року №
10-рп/2010 у справі за конституційним
поданням Вищого адміністративного
суду України щодо офіційного
тлумачення положень частини першої
статті 143 Конституції України, пунктів
«а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного
кодексу України, пункту 1 частини
першої статті 17 КАС України вирішив, що
органи місцевого самоврядування у
земельних відносинах з громадянами та
юридичними особами, в тому числі щодо
вирішення питань розпорядження,
передачі у власність, у користування
земельних ділянок, а також їх
вилучення, виступають виключно як
суб'єкти владних повноважень.

Земельні спори фізичних чи юридичних
осіб з органом місцевого
самоврядування як суб'єктом владних
повноважень, пов'язані з оскарженням
його рішень, дій чи бездіяльності,
належать до публічно-правових спорів,
на які поширюється юрисдикція
адміністративних судів.

Відповідно до статті 69 Закону України
від 16.10.1996 року № 422/96-ВР «Про
Конституційний Суд України» рішення і
висновки Конституційного Суду України
рівною мірою є обов'язковими до
виконання.

З урахуванням цього Рішення
Конституційного Суду України такі
правила визначення юрисдикції
адміністративних судів поширюються і
на земельні спори за участю місцевих
державних адміністрацій.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем заявлено дві позовні вимоги:

- визнати нечинним рішення сьомої сесії
шостого скликання Даньківської
сільської ради Прилуцького району
Чернігівської області від 02.06.2011 року
«Щодо складання документів, що
посвідчують право на земельні ділянки»
у частині затвердження технічної
документації із землеустрою
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку гр.
ОСОБА_5, яка знаходиться в АДРЕСА_1 та
видачі гр. ОСОБА_5 державного акту на
право власності на вказану земельну
ділянку;

- визнати нечинним державний акт на
право власності на земельну ділянку,
виданого гр. ОСОБА_5 на земельну ділянку
в АДРЕСА_1.

З системного аналізу діючого
законодавства та фактичних обставин
справи слідує, що заявлені позивачем
вимоги щодо визнання нечинним рішення
Даньківської сільської ради
Прилуцького району Чернігівської
області підлягають розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Відносно вимоги позивача про визнання
нечинним державного акту на право
власності на земельну ділянку,
виданого гр. ОСОБА_5 на земельну ділянку
в АДРЕСА_1, то колегія суддів враховує
наступне.

У пункті 9 постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України № 8 від
20.05.2013 року зазначено, що за змістом
статті 126 Земельного кодексу України
від 25.10.2001 року № 2768-ІІІ, статті 19 Закону
№ 1952-IV (до внесення змін згідно із
Законом України від 07.07.2011 року № 3613-VI
«Про Державний земельний кадастр»)
державні акти на право власності або
постійного користування на земельну
ділянку у випадках, встановлених
законом, є підставою для державної
реєстрації цих прав. Ці акти видаються
спеціально уповноваженим органом
державної виконавчої влади у галузі
земельних ресурсів - Державним
агентством земельних ресурсів України.

Видача державних актів на право
власності або постійного користування
на земельну ділянку здійснювалася за
єдиною визначеною процедурою,
встановленою Інструкцією про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженою наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 04.05.1999 року № 43, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 04.06.1999
року за № 354/3647.

Таким чином, ознаками цих державних
актів є:

видача органом виконавчої влади;

видача в межах процедури державної
реєстрації права власності,
користування, що виникло на підставі
правовстановлювального документа;

єдиний порядок оформлення;

фіксування факту державної реєстрації
права власності на землю або
користування землею.

Оскільки порядок видачі державних
актів на право власності або
постійного користування на земельну
ділянку перебуває у сфері
публічно-правових відносин, то спори
щодо дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень з приводу їх
видачі підлягають розгляду
адміністративними судами.

З огляду на наведені вимоги
законодавства та фактичні обставини
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційним судом зроблено
передчасний висновок про закриття
провадження у справі відносно
заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 227 КАС
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи для продовження розгляду є
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
постановлення незаконної ухвали, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 березня
2013 року скасувати, а справу направити
для продовження розгляду до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили через 5
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі.

Судді

з оригіналом згідно: помічник судді
А.О. Кулеша