Справа № 810/5670/14
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 жовтня 2014 року 810/5670/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Терлецька О.О.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Прокуратури Київської області

про визнання протиправним
рішення відповідача та зобов?язання
вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулась
ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до
Прокуратури Київської області (далі -
відповідач) про визнання протиправним
рішення відповідача та зобов?язання
вчинити певні дії.

Позивач в судове засідання не з?явився,
однак в матеріалах справи є клопотання
позивача про розгляд справи за його
відсутності.

Застосовуючи норму ч.6 ст.12 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд протокольною ухвалою
перейшов до розгляду справи в
письмовому провадженні.

Зміст позову складають вимоги - визнати
протиправним рішення виконуючого
обов?язки начальника відділу
прокуратури Київської області
С.Височин про направлення скарги
ОСОБА_1 від 1.09.2014 згідно територіальної
юрисдикції Броварському міжрайонному
прокурору Гарнику М.В. (далі -
оскаржуване рішення) зобов?язати
відповідача вчинити дії у вигляді
розгляду та вирішення по суті
звернення позивача від 1.09.2014 в
передбаченому законодавством порядку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
вказав на те, що подана до відповідача
скарга мала бути розглянута в порядку
та строки, передбачені Законом України
про звернення громадян», однак
всупереч цьому порядку відповідач
оскаржуваним рішенням направив скаргу
позивача на розгляд Броварського
міжрайонного прокурора, не вчинивши
таким чином ніяких дій по розгляду
скарги позивача по суті.

Відповідач проти позову заперечив, а
свої пояснення виклав письмово. З
письмових заперечень відповідача
слідує, що скарга позивача була подана
в межах регулювання Кримінального
процесуального кодексу України, а
відтак - дана справа не може бути
розглянута в порядку
адміністративного судочинства, а
відповідач, в свою чергу, направивши
скаргу на розгляд Броварського
міжрайонного прокурора, - діяв
правомірно.

Дослідивши обставини справи, суд
встановив наступне.

1.09.2014 року позивач звернувся до
відповідача зі скаргою на
бездіяльність у проведенні досудового
розслідування, в якій просила вчинити
ряд дій на усунення порушень, допущених
Броварською міжрайонною прокуратурою
у зв?язку з досудовим розслідуванням по
факту побиття малолітнього Чирського.

У відповідь на зазначену вище скаргу
відповідач надіслав позивачу лист
№04/2-4549вих14 від 9.09.14, з якого слідує, що
скарга позивача, без вирішення питань,
поставлених у скарзі, була направлена
згідно територіальної юрисдикції для
розгляду по суті в згідно з вимогами
кримінального процесуального
законодавства Броварському
міжрайонному прокурору Гарнику М.В.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, суд виходить з наступного.

Порядок оскарження рішень, дій чи
бездіяльності під час досудового
розслідування регулюється нормами
глави 26 Кримінального процесуального
кодексу України.

Так відповідно до ст.306 Кримінального
процесуального кодексу України, скарги
на рішення, дії чи бездіяльність
слідчого чи прокурора розглядаються
слідчим суддею місцевого суду згідно з
правилами судового розгляду,
передбаченими статтями 318 - 380 цього
Кодексу, з урахуванням положень цієї
глави.

Однак з матеріалів справи слідує, що
позивач не звертався за правилами
Кримінального процесуального кодексу
України, а - звернувся зі скаргою до
вищестоящого органу прокурату по
відношенню до Броварської міської
прокуратури у зв?язку з бездіяльністю
посадових осіб, допущеною під час
досудового розслідування.

Таким чином, суд не може погодитись з
доводами відповідача про те, що скарга
позивача мала бути розглянута в поряду,
передбаченому Кримінальним
процесуальним кодексом України, і що
дана справа - не підвідомча
адміністративним судам з огляду на
вимоги статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України. У зв?язку з зазначеним суд
відхиляє клопотання відповідача,
викладене в його письмових
запереченнях, про закриття провадження
у справі.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про звернення громадян» від 2.10.1996
№393/96-ВР, - громадяни України мають
право звернутися до органів державної
влади, місцевого самоврядування,
об'єднань громадян, підприємств,
установ, організацій незалежно від
форм власності, засобів масової
інформації, посадових осіб відповідно
до їх функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 3 Закону України
«Про звернення громадян», - під
зверненнями громадян слід розуміти
викладені в письмовій або усній формі
пропозиції (зауваження), заяви
(клопотання) і скарги. Скарга -
звернення з вимогою про поновлення
прав і захист законних інтересів
громадян, порушених діями
(бездіяльністю), рішеннями державних
органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, об'єднань громадян,
посадових осіб.

Відповідно до статті 12 Закону України
«Про звернення громадян», - дія цього
Закону не поширюється на порядок
розгляду заяв і скарг громадян,
встановлений кримінальним
процесуальним, цивільно-процесуальним,
трудовим законодавством,
законодавством про захист економічної
конкуренції, законами України "Про
судоустрій і статус суддів" та "Про
доступ до судових рішень", Кодексом
адміністративного судочинства
України", Законом України "Про засади
запобігання і протидії корупції".

Системний аналіз зазначених норм
приводить суд до висновку, що, оскільки
позивач звернувся до відповідача не в
порядку, передбаченому Кримінальним
процесуальним кодексом України, та
зважаючи на зміст скарги позивача, -
така скарга має бути розглянута
відповідачем в порядку передбаченому
саме Законом «Про звернення громадян».

Відповідно до статті 16 Закону України
«Про звернення громадян», - скарга на
дії чи рішення органу державної влади,
органу місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації,
об'єднання громадян, засобів масової
інформації, посадової особи подається
у порядку підлеглості вищому органу
або посадовій особі, що не позбавляє
громадянина права звернутися до суду
відповідно до чинного законодавства, а
в разі відсутності такого органу або
незгоди громадянина з прийнятим за
скаргою рішенням - безпосередньо до
суду.

Громадянин може подати скаргу особисто
або через уповноважену на це іншу
особу. Скарга в інтересах
неповнолітніх і недієздатних осіб
подається їх законними представниками.
До скарги додаються наявні у
громадянина рішення або копії рішень,
які приймалися за його зверненням
раніше, а також інші документи,
необхідні для розгляду скарги, які
після її розгляду повертаються
громадянину.

Відповідно до статті 19 Закону України
«Про звернення громадян», - органи
державної влади і місцевого
самоврядування, підприємства,
установи, організації незалежно від
форм власності, об'єднання громадян,
засоби масової інформації, їх
керівники та інші посадові особи в
межах своїх повноважень зобов'язані,
зокрема, об'єктивно, всебічно і вчасно
перевіряти заяви чи скарги;
невідкладно вживати заходів до
припинення неправомірних дій,
виявляти, усувати причини та умови, які
сприяли порушенням; забезпечувати
поновлення порушених прав, реальне
виконання прийнятих у зв'язку з заявою
чи скаргою рішень; письмово
повідомляти громадянина про
результати перевірки заяви чи скарги і
суть прийнятого рішення тощо. При цьому
органи державної влади не мають права
допускати безпідставної передачі
розгляду заяв чи скарг іншим органам, і
зобов?язані особисто організовувати та
перевіряти стан розгляду заяв чи скарг
громадян, вживати заходів до усунення
причин, що їх породжують, систематично
аналізувати та інформувати населення
про хід цієї роботи.

Статтею 19 зазначеного Закону,
допускається покладення розгляду
скарг на посадову особу чи підрозділ
службового апарату, спеціально
уповноважені здійснювати цю роботу, в
межах бюджетних асигнувань, однак така
дія завжди має бути мотивована зі
сторони органу влади, якому була
адресована скарга двома умовами:
необхідністю та наявністю можливості.

Всупереч зазначеним вище нормам Закону
України «Про звернення громадян»,
відповідач допустив немотивоване
переадресування скарги позивача
підпорядкованому собі органу
прокуратури, чия діяльність і була
предметом оскарження. Таким чином
відповідач порушив вимоги статті 19
Закону України «Про звернення
громадян» щодо неможливості
переадресування скарг та порушив
принцип об?єктивності розгляду скарги.

Зважаючи на зазначене, суд приходить до
висновку про задоволення позову в
частині зобов'язання відповідача
вчинити дії, передбачені дії по
розгляду по суті звернення (скарги)
позивача від 1.09.2014.

Однак суд, також погоджується з
доводами представника відповідача
викладеними в письмових запереченнях,
що відповідь Прокуратури Київської
області від 9.09.2014 не є рішенням суб?єкта
владних повноважень в розумінні
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки не створює для
позивача прав та обов?язків, а є лише
інформативним листом щодо руху скарги
позивача.

Відтак, позовна вимога про визнання
протиправним та скасування рішення
відповідача не може бути судом
задоволена, - оскільки не відповідає
предмету адміністративного спору та не
є належним способом захисту порушеного
права позивача з огляду на норми статті
17 та 105 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 128, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов
задовольнити частково.

2. Зобов'язати прокуратуру
Київського області вчинити певні дії, а
саме: розглянути та
вирішити по суті звернення (скаргу)
ОСОБА_1 від 01.09.2014 року
в порядку, передбаченому чинним
законодавством.

3. В задоволенні решти позовних
вимог, - відмовити.

4. Копію постанови
надіслати сторонам.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Терлецька О.О.