Справа № 2а/1270/2892/12
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/52484/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого суддіГоловчук С.В.
(суддя-доповідач),СуддівЛіпського Д.В.,
Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 30 травня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30 липня 2012
року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Відділу
Державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві (далі - ВДВС
Печерського РУЮ у м. Києві)
про визнання дій неправомірними та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з адміністративним позовом про
визнання неправомірним знищення
виконавчого провадження та
відшкодування моральної шкоди. В
обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що на виконання судового
рішення, яким заступника начальника
ВДВС Печерського РУЮ м. Києва
зобов'язано надати відповідь на його
звернення від 27 липня 2009 року, 01 березня
2012 року ОСОБА_4 надіслано лист №312/6, з
якого він дізнався про знищення
виконавчого провадження у зв'язку із
закінченням терміну зберігання.
Посилаючись на те, що судове рішення
фактично не виконане, просив суд
визнати неправомірними дії ВДВС
Печерського РУЮ у м. Києві щодо
знищення виконавчого провадження від 13
лютого 2003 року № 2790, зобов'язати
відповідача витребувати з
Ровеньківського міського суду
Луганської області виконавчий лист від
13 лютого 2003 року № 2-2790 для його
подальшого виконання та відшкодувати
моральну шкоду.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 30 травня 2012
року, яку залишено без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30 липня 2012
року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує
питання про скасування судових рішень
та ухвалення нового рішення про
задоволення позовних вимог,
посилаючись на неправильне
застосування норм процесуального
права. Вказує, що суди не дали належної
оцінки обставинам справи та діям
працівників ВДВС Печерського РУЮ в м.
Києві та дійшли помилкового висновку
про відсутність підстав для відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
листом від 13 лютого 2003 року № 2-2790.
Зазначає, що оскаржуючи
неправомірність знищення виконавчого
провадження, він також, оскаржував
постанову державного виконавця від 21
червня 2007 року, як підставу знищення
цих матеріалів. Крім того, апеляційний
суд дійшов помилкового висновку про
наявність іншого виконавчого
провадження, відкритого за виконавчим
листом від 13 лютого 2003 року № 2-2790 у 2009
році, оскільки у 2011 році відповідачем
знищено усі матеріали з виконавчого
провадження.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судами встановлено, що 13 лютого 2003 року
Ровеньківським міським судом
Луганської області видано виконавчий
лист у справі № 2-2790 на примусове
виконання судового рішення від 19
грудня 2002 року, згідно із яким редакцію
газети «Директор школи» зобов'язано
опублікувати текст спростування
ОСОБА_4, на статтю «Атестація і
діалогізація» надруковану у газеті
«Директор школи» № 38/134 2000 року.

З 2007 року виконавчий лист № 2-2790
перебуває на виконанні у ВДВС
Печерського РУЮ у м. Києві. Позивач
неодноразово оскаржував рішення та дії
працівників органу виконавчої служби.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 28 лютого 2011
року у справі № 2а-61/11/1270 визнано
незаконною бездіяльність заступника
начальника ВДВС Печерського РУЮ м.
Києва Юрченка М.В. щодо ненадання
відповіді на звернення ОСОБА_4 від 27
липня 2009 року та зобов'язано останнього
надати відповідь у порядку,
визначеному Законом України «Про
звернення громадян».

На виконання цього рішення, 01 березня
2012 року ВДВС Печерського РУЮ м. Києва
надіслало позивачу лист № 312/6, з якого
він дізнався, що матеріали виконавчого
провадження за 2007 рік знищені, про що 05
січня 2001 року складено Акт про
вилучення виконавчих проваджень для
знищення.

В цьому ж листі зазначено, що 15 січня 2009
року відповідачу повторно направлено
виконавчий лист від 13 лютого 2003 року №
2-2790 і 16 січня 2009 року державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження.

03 березня 2009 року прийнято постанову
про закінчення виконавчого
провадження у зв'язку з виконанням
рішення Ровеньківського міського суду
Луганської області від 19 грудня 2002 року
по справі № 2-2790/2002. Цю постанову
позивачем оскаржено в судовому
порядку.

Умови і порядок примусового виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб) та основи організації
та діяльності державної виконавчої
служби визначались Законами України
від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про
виконавче провадження» (далі - Закон №
606-XIV) та від 24 березня 1998 року №202/98-ВР
«Про державну виконавчу службу» (далі -
Закон №202/98-ВР) в редакції, що діяла на
час виникнення спірних правовідносин.

З метою забезпечення виконання вимог
цих законів, наказом Міністерства
юстиції України від 25 грудня 2008 року №
2274/5 затверджено Порядок роботи з
документами в органах державної
виконавчої служби (далі - Порядок), яким
установлено основні правила роботи з
документами в органах державної
виконавчої служби, зокрема, оформлення
документів, технічного забезпечення їх
підготовки, контролю за виконанням
документів, а також здійснення
діловодних процесів - організації
документообігу, формування справ і
зберігання документів (далі -
діловодство).

За умовами підпункту 9.9. цього Порядку,
в редакції, що діяла на час спірних
правовідносин, строк зберігання
завершених виконавчих проваджень,
переданих на зберігання, становив 3
(три) роки.

У тому разі, коли органу державної
виконавчої служби повідомлено про
проведення слідчих дій або розгляд у
суді справи, до якої можуть бути
залучені документи виконавчого
провадження, або про направлення заяви
до Європейського суду з прав людини
щодо оскарження дій (бездіяльності)
державного виконавця та інших
посадових осіб органу державної
виконавчої служби по виконанню рішення
суду чи іншого органу (посадової особи)
або відмови у здійсненні передбачених
Законом дій, виконавче провадження, яке
було передано на зберігання, підлягає
поверненню державному виконавцю та
може бути знищено лише після прийняття
рішення по відповідній справі.

При цьому, в реєстрі завершених
виконавчих проваджень, переданих на
зберігання, здавальному описі
(завершених виконавчих проваджень),
Журналі обліку виконавчих проваджень,
переданих державному виконавцеві,
робиться відповідна позначка про
повернення виконавчого провадження
державному виконавцеві.

В матеріалах справи відсутня
інформація щодо повернення
виконавчого провадження державному
виконавцю з підстав, зазначених в
підпункті 9.9. Порядку.

Відповідно до підпункту 9.10 Порядку,
завершені виконавчі провадження
включаються в акт про вилучення
виконавчих проваджень для знищення
(додаток 17), якщо передбачений для них
строк зберігання закінчився до 1 січня
року, в якому складений акт.

Виконавчі провадження, строки
зберігання яких закінчилися,
підлягають знищенню після
затвердження акта про вилучення
виконавчих проваджень для знищення
керівником органу державної
виконавчої служби, підпис якого
скріплюється печаткою.

Судами встановлено, що строк
зберігання виконавчого провадження,
завершеного постановою про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
21 червня 2007 року становив до 01 січня 2011
року, а тому відповідач правомірно
знищив його після закінчення строку
зберігання.

Доводи позивача щодо оскарження ним
постанови державного виконавця від 21
червня 2007 року, як підставу знищення
матеріалів виконавчого провадження, не
спростовують висновків судів першої та
апеляційної інстанції, які у своїх
рішеннях зазначили, що дії відповідача
щодо знищення за закінченням терміну
зберігання виконавчого провадження,
завершеного постановою про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
21 червня 2007 року не тягнуть для
позивача будь-яких негативних
наслідків, оскільки, на виконанні у
ВДВС Печерського РУЮ м. Києва з 2009 року
знаходилось інше виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа від 13 лютого 2003 року
№ 2-2790, виданого Ровеньківським міським
судом про зобов'язання редакції газети
«Директор школи» опублікувати текст
спростування ОСОБА_4 на статтю
«Атестація і діалогізація».

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, дійшов
обґрунтованого висновку, що
відповідачем правомірно знищено
виконавче провадження, завершене
постановою про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 21 червня
2007 року, а тому, відсутні підстави для
визнання неправомірними дій та
зобов'язання відповідача витребувати з
Ровеньківського міського суду
Луганської області виконавчий лист №
2-2790 від 13 лютого 2003 року для його
подальшого виконання.

За таких обставин, суди правильно
відмовили у задоволенні позовних
вимог.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору, тому
підстав для скасування ухвалених
судових рішень колегія суддів не
вбачає.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 30
травня 2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 30 липня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В.
Головчук Судді Д.В. Ліпський
О.П. Стародуб