Справа № 806/4373/14
Суддя: Літвин Олексій Терентійович
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2014 р.
м.
Житомир

справа №
806/4373/14

категорія 12.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Літвин О. Т.,

за участі
секретаря Бойко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Овруцької районної державної
адміністрації про скасування
наказу №29-ос від 15.09.2014 р.,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації про
скасування наказу відповідача № 29-о/с
від 15 вересня 2014 року "Про внесення змін
до наказу №19-о/с від 29.09.2011 року", яким її
звільнили з посади спеціаліста 2
категорії відділу допомог, соціальних
компенсацій та субсидій 29 вересня 2011
року за власним бажанням з поважних
причин згідно ст.38 Кодексу законів про
працю України.

В обґрунтовування позовних вимог
позивачка посилається на те, що наказом
відповідача №19-о/с від 29 вересня 2011
року її було звільнено з займаної
посади в зв'язку неможливістю
виконувати посадові обов'язки за
станом здоров'я за п.2 ст.40 Кодексу
законів про працю України. Оскільки
бажання звільнятись з роботи за
власним бажанням вона не мала, заяви
про це відповідачу не подавала,
позивачка просить скасувати наказ
начальника управління праці та
соціального захисту населення
Овруцької районної державної
адміністрації №29 -о/с від 15 вересня 2014
року.

Позивачка в судовому засіданні позов
підтримала та просила його
задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Представники відповідача позов не
визнали, заперечували проти
задоволення адміністративного позову.

Заслухавши пояснення позивача,
представників відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 працювала на посаді спеціаліста
2 категорії відділу допомог, соціальних
компенсацій та субсидій Управління
праці та соціального захисту населення
Овруцької районної державної
адміністрації.

29 вересня 2011 року наказом відповідача
№19-о/с позивачку було звільнено з
займаної посади в зв'язку з
неможливістю виконувати посадові
обов'язки за станом здоров'я за п.2 ст. 40
Кодексу законів про працю України(а.с.8).
Підставою для звільнення позивачки, як
зазначено в наказі, була довідка ЛКК
від 29.09.2011 року та протокол засідання
профспілкового комітету.

Наказом відповідача №29-о/с від 15
вересня 2014 року "Про внесення змін до
наказу №19-о/с від 29.09.2011 року" були
внесені зміни в наказ від 29 вересня 2011
року в частині застосування підстав
для звільнення, а саме:

1. У преамбулі наказу слова "Відповідно
до п.2 ст.40 КЗпП України" замінити слова
"Відповідно до ст. 38 КЗпП України".

2. Пункт 1 викласти у наступній редакції:
звільнити ОСОБА_1 з посади спеціаліста 2
категорії відділу допомог, соціальних
компенсацій та субсидій 29 вересня 2011
року за власним бажанням з поважних
причин згідно ст. 38 КЗпП України.

3. В пункті 2 слова "вихідну допомогу у
розмірі середньомісячного заробітку"
виключити.,

4. Відділу кадрів повідомити ОСОБА_1 про
внесення змін до наказу №19-о/с 29.09.2011
року та внести відповідний запис до
трудової книжки(а.с.7).

В судовому засіданні позивачка
пояснила, що 29 вересня 2011 року вона
звернулася до відповідача із заявою
про звільнення з займаної посади в
зв'язку неможливістю виконувати свої
посадові обов'язки за станом здоров'я
згідно п.2 ст. 40 КЗпП України, а не за
власним бажанням.

Згідно до п. 2 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках: виявленої
невідповідності працівника займаній
посаді або виконуваній роботі
внаслідок недостатньої кваліфікації
або стану здоров'я, які перешкоджають
продовженню даної роботи, а так само в
разі відмови у наданні допуску до
державної таємниці або скасування
допуску до державної таємниці, якщо
виконання покладених на нього
обов'язків вимагає доступу до
державної таємниці.

Розірвання трудового договору за цією
підставою можливе лише з ініціативи
власника або уповноваженого ним
органу, а не з ініціативи працівника.

Відповідно до ст.38 Кодексу законів про
працю України, працівник має право
розірвати трудовий договір, укладений
на невизначений строк, попередивши про
це власника або уповноважений ним
орган письмово за два тижні. У разі,
коли заява працівника про звільнення з
роботи за власним бажанням зумовлена
неможливістю продовжувати роботу
(переїзд на нове місце проживання;
переведення чоловіка або дружини на
роботу в іншу місцевість; вступ до
навчального закладу; неможливість
проживання у даній місцевості,
підтверджена медичним висновком;
вагітність; догляд за дитиною до
досягнення нею чотирнадцятирічного
віку або дитиною-інвалідом; догляд за
хворим членом сім'ї відповідно до
медичного висновку або інвалідом I
групи; вихід на пенсію; прийняття на
роботу за конкурсом, а також з інших
поважних причин), власник або
уповноважений ним орган повинен
розірвати трудовий договір у строк, про
який просить працівник.

Тобто, в даному випадку звільнення
можливе лише з ініціативи працівника, а
не з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу.

В судовому засіданні встановлено, і це
не заперечувалось представниками
відповідача, що позивачка заяви про
звільнення за власним бажанням за ст. 38
Кодексу законів про працю України не
подавала.

Крім того, той факт, що звільнення
позивачки в 2011 році відбулося з
ініціативи відповідача
підтверджується протоколом засідання
профспілкового комітету (а.с.19), з якого
видно, що 29 вересня 2011 року ним
розглядалося подання адміністрації
управління праці та соціального
захисту населення Овруцької РДА щодо
розірвання трудового договору з
позивачкою за п.2 ст.40 Кодексу законів
про працю України.

За таких обставин, суд вважає, що
оскільки позивачка заяви про
звільнення за ст. 38 Кодексу законів про
працю України не подавала, а
оспорюваним наказом її було звільнено
саме за цією статтею, тому наказ
відповідача № 29-о/с від 15 вересня 2014
року "Про внесення змін до наказу №19-о/с
від 29.09.2011 року" є протиправним і
підлягає скасуванню, а позов позивачки
слід задовольнити.

Керуючись статтями 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
наказ начальника управління праці та
соціального захисту населення
Овруцької районної державної
адміністрації №29 -о/с від 15 вересня 2014
року "Про внесення змін до наказу №19-о/с
від 29 вересня 2011 року".

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Головуючий суддя
О.Т. Літвин