Справа № 824/2542/14-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 824/2542/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Анісімов А.В.
Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

при секретарі: Копійчук О.В.

за участю представників сторін:

апелянта - Везденко Д.С.

відповідача - Охримчук В.О., Григорчук
В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Чернівцях на постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 22 серпня 2014
року у справі за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України в м.Чернівцях до товариства з
обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційна фірма
"Чернівецький деревообробний комбінат
ЛТД" про про стягнення заборгованості,
-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2014 року управління Пенсійного
фонду України в м. Чернівцях (далі - УПФУ
або позивач) звернулось до
Чернівецького окружного
адміністративного суду з позовом про
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційної фірми
"Чернівецький деревообробний комбінат
ЛТД" (далі - ТОВ "Чернівецький
деревообробний комбінат ЛТД" або
відповідач) заборгованості, яка
виникла у зв'язку із не відшкодуванням
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах у розмірі 2144,66 грн.

Чернівецький окружний
адміністративний суд постановою від
22.08.2014 року у задоволенні вказаного
позову відмовив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, позивачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги
скаржник зауважив, що 01.10.2011 р. набрав
чинності Закон України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" № 3668-VI
від 08.07.2011 р. (далі - Закон № 3668), яким
здійснено підвищення пенсійного віку
для жінок, що призвело до збільшення
періоду відшкодування фактичних
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій. При цьому, як стверджує апелянт,
оскільки ОСОБА_5 народилась
ІНФОРМАЦІЯ_1, право на пенсію за віком
вона здобуде лише 16.08.2016 року, що не
враховано судом першої інстанції при
ухваленні оскаржуваної постанови.

У судовому засіданні представник
позивача вимоги апеляційної скарги
підтримав у повному обсязі та просив
суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти доводів апелянта
заперечив, та посилаючись на письмові
заперечення від 06.10.2014 року просив у
задоволенні апеляційної скарги
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 Кодексу
адміністративного судочинства
(далі-КАС) України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції, суд
апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Так, згідно Закону №1788 право особи на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах пов'язують із
наявністю у такої особи трьох обставин
у сукупності: досягнення відповідного
пенсійного віку, наявність
відповідного загального трудового
стажу певного періоду та наявність
стажу певного періоду на роботах за
Списком №2. При наявності зазначених
складових особа має можливість
реалізувати своє право на призначення
їй та відповідно отримання пільгової
пенсії. Дане право, яке реалізоване
особою, в силу соціальної
спрямованості діяльності Держави та
положень принципу верховенства права,
згідно якого людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, не
може бути обмежене або скасоване
(припинене) та підставі
нормативно-правових актів прийнятих
після призначення такої пільгової
пенсії.

У судовому засіданні встановлено, що
право на призначення пільгової пенсії
ОСОБА_5 реалізувала. Дана пільгова
пенсія УПФУ ОСОБА_5 призначена
відповідно до положень Закону №1788.

01.10.2011 р. набрав чинності Закон України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" № 3668-VI від 08.07.2011 р. (далі - Закон
№ 3668), яким до ст.26 Закону №1058 внесено
зміни.

Зокрема відповідно до ч.1 ст.26 особи
мають право на призначення пенсії за
віком після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

До досягнення віку, встановленого
абзацом першим цієї статті, право на
пенсію за віком мають жінки 1961 року
народження і старші після досягнення
ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956
року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957
року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958
року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959
року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960
року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961
року по 31 грудня 1961 року.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців відповідач
зареєстрований 12.01.1994 р. як юридична
особа.

Судом першої інстанції також
встановлено, що відповідач у своїй
діяльності використовує працю
найманих працівників, тобто є
роботодавцем, а тому в розумінні Закону
№1058 та Закону №400 він є
страхувальником та платником збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Так, на ТОВ "Чернівецький
деревообробний комбінат ЛТД" на посаді
оздоблювача виробів із деревини
працювала ОСОБА_5 якій 25.05.2009 р.
призначено пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до п. "б" ч.1
ст.13 Закону №1788.

На момент призначення пенсії на
пільгових умовах ОСОБА_5 (25.05.2009 р.),
чинне законодавство України (Закони
№№400,1058, Інструкція №21-1) зобов'язувало
її колишнього роботодавця, яким є ТОВ
"Чернівецький деревообробний комбінат
ЛТД", до досягнення нею пенсійного віку
передбаченого ст.26 Закону №1058,
відшкодовувати фактичні витрати на
виплату та доставку пенсії,
призначеної на пільгових умовах.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону №1058 (у
редакції станом на 25.05.2009 р.) жінки мають
право на призначення пенсії за віком
після досягнення ними 55 років та
наявності страхового стажу не менше
п'яти років. Аналогічна норма існувала
і у Законі №1788 відповідно до ст.12 якого
право на пенсію за віком мають жінки
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 20 років.

Отже аналізуючи зазначені норми у
своїй сукупності слід прийти до
висновку, що станом на 25.05.2009 р. (день
призначення пільгової пенсії ОСОБА_5)
ТОВ "Чернівецький деревообробний
комбінат ЛТД" мало відшкодовувати УПФУ
фактичні витрати пов'язані із виплатою
та доставкою пенсії, призначеної на
пільгових умовах ОСОБА_5 до досягнення
нею пенсійного віку (55 років), а саме до
16.02.2014 р.

Дослідженням матеріалів справи
встановлено, що відповідачем до 16.02.2014
р. позивачу фактичні витрати пов'язані
із виплатою та доставкою пенсії,
призначеної на пільгових умовах ОСОБА_5
відшкодовувались у повному обсязі.

Надаючи правову оцінку висновкам суду
першої інстанції, судова колегія не
бере до уваги посилання УПФУ щодо
обов'язку відповідача відшкодовувати
йому фактичні витрати пов'язані із
виплатою та доставкою пенсії,
призначеної на пільгових умовах ОСОБА_5
до досягнення останньою 57 р. 6 міс., а
саме до 16.08.2016 р., оскільки як зазначено
вище, ОСОБА_5 реалізувало своє право на
отримання пільгової пенсії 25.05.2009 р., що
нормативно породило обов'язок
відповідача відшкодовувати УПФУ
фактичні витрати пов'язані із виплатою
та доставкою пенсії, призначеної на
пільгових умовах ОСОБА_5

Відповідно до загальнотеоретичних
правил правозастосування,
правовідносини між особами
врегульовуються тієї нормою
матеріального права, яка діє на момент
виникнення, припинення, зміни цих
правовідносин, якщо інше не
передбачено законом.

Призначення 25.05.2009 р. пільгової пенсії
ОСОБА_5 породило виникнення
правовідносин між УПФУ та ТОВ
"Чернівецький деревообробний комбінат
ЛТД" щодо відшкодування витрат
пов'язаних із виплатою та доставкою
пільгової пенсії. Дані правовідносини,
на момент їх виникнення були
врегульовані Законами №№1058,400 та
Інструкцією №21-1, в редакціях чинних на
той час.

Дані нормативно-правові акти
передбачали, що відповідач
зобов'язаний відшкодовувати УПФУ
фактичні витрати пов'язані із виплатою
та доставкою пільговій пенсії ОСОБА_5
до досягнення нею 55 річного віку, а саме
до 16.02.2014 р.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції
України передбачено, що закони та інші
нормативно - правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму
рішенні від 09.02.1999 р., №1-рп/99 "У справі за
конституційним зверненням
Національного банку України щодо
офіційного тлумачення положення
частини першої статті 58 Конституції
України (справа про зворотну дію в часі
законів та інших нормативно-правових
актів" роз'яснив, що за
загальновизнаним принципом права
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі. Цей
принцип закріплений у частині першій
статті 58 Конституції України, за якою
дію нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що вона починається
з моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції, що положення Закону
№3668, яким до ст.26 Закону №1058 внесено
зміни, не можуть бути застосовані до
правовідносин, які виникли 25.05.2009 р. між
УПФУ та ТОВ "Чернівецький
деревообробний комбінат ЛТД" щодо
відшкодування витрат пов'язаних із
виплатою та доставкою пільгової пенсії
ОСОБА_5, оскільки на той час вони були
врегульовані іншими
нормативно-правовим актами (Законами
№№1058,400 та Інструкцією №21-1, в
редакціях чинних на той час).

Закон №3668 не містить норм, як
передбачають його зворотну дію в часі
(ретроактивну форму).

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Чернівцях
залишити без задоволення, а постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 22 серпня 2014
року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
14 жовтня 2014 року .

Головуючий
Смілянець Е. С.

Судді
Залімський І. Г.

Сушко О.О.