Справа № 669/126/14-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 669/126/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Давидюк О.І.
Суддя-доповідач: Білоус О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області на постанову Білогірського
районного суду Хмельницької області
від 07 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області про зобов'язання вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Білогірського
районного суду Хмельницької області з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області про зобов'язання зарахувати
період роботи до загального трудового
стажу. Відповідно до постанови
Білогірського районного суду від 07.02.2014
року адміністративний позов
задоволено. Не погоджуючись із
рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить суд скасувати постанову
Білогірського районного суду та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись при цьому на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, які мають значення для справи
та порушення норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення спору.

В судове засідання представники сторін
не з'явилися, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлялися
своєчасно та належним чином. У зв'язку з
неприбуттям жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про його дату, час і місце,
а також враховуючи те, що їх явка в
судове засідання не визнавалась
обов'язковою, колегія суддів визнала за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження, відповідно до
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, за наявними у
справі матеріалами, при цьому, згідно
частини 6 статті 12, частини 1 статті 41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції необхідно залишити
без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку. При цьому в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено,
що суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, та підтверджується
матеріалами справи, позивача 28 липня
1977 року було прийнято на посаду майстра
водіння автомобіля Білогірської
автомобільної школи, про що в його
трудовій книжці від 20 вересня 1972 року
вчинено відповідний запис в графі № 2.
Позивача було звільнено з цієї посади 02
серпня 1978 року, про що зроблений чіткий
та розбірливий запис. Судом першої
інстанції вказано, що записи у трудовій
книжці в повній мірі відповідають
вимогам п. 2.3 Інструкції про порядок
ведення трудових книжок на
підприємствах, в установах та
організаціях, затвердженої постановою
Держкомпраці СССР від 20 червня 1974 року
№ 162, яка діяла на час прийняття та
звільнення позивача в спірний період
роботи.

Згідно довідки Білогірського
районного спортивно-технічного клубу
ТСОУ від 06 грудня 2013 року № 37, в 1992 році
було проведено реорганізацію
Білогірського РСТК ДТСААФ в
Білогірський РСТК ТСОУ, в зв'язку з чим
архівні документи на ОСОБА_2 не
збереглися (а.с. 7).

Згідно довідки Білогірського
районного трудового архіву
Білогірської районної ради
Хмельницької області від 13 січня 2014
року № 5 (а.с. 9), документи з особового
складу Білогірської автошколи ДОСААФ в
архів на зберігання не поступали.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд
першої інстанції керувався тим, що
відповідно до ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Згідно з п. 18 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, за відсутності
документів про наявний стаж роботи і
неможливості одержання їх внаслідок
ліквідації підприємства, установи,
організації або відсутності архівних
даних з інших причин, ніж ті, що
зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній з ним роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Відповідно до п. 3 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637,
за відсутності трудової книжки, а
також у тих випадках, коли в трудовій
книжці відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості
на видачу заробітної плати,
посвідчення, характеристики, письмові
трудові договори і угоди з відмітками
про їх виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Судом першої інстанції обґрунтовано
відхилені доводи відповідача щодо
виправлення в графі № 4 про прийняття
позивача на посаду майстра водіння
автомобіля Білогірської автомобільної
школи з 1978р. на 1977р., оскільки
виправлення має місце лише в даті
наказу, на підставі якого вносився
запис про прийняття позивача на роботу
в Білогірську автомобільну школу.
Разом з тим, факт роботи позивача на
посаді майстра водіння автомобіля
Білогірської автомобільної школи з 28
липня 1977 року по 02 серпня 1978 року
підтвердили свідки, які працювали з
позивачем в Білогірській
автомобільній школі.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищенаведеним,
матеріалами справи, а тому колегією
суддів відхиляються, оскільки не дають
підстав для висновку про порушення
судом першої інстанції норм права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, тобто прийнята постанова
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, і підстав для її
скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо задоволення
заявлених вимог у спосіб та межах,
визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області, - залишити без задоволення, а
постанову Білогірського районного
суду Хмельницької області від 07 лютого
2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Білоус О.В.

Судді
Курко О. П.

Сторчак В. Ю.