Справа № 815/5104/14
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5104/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року Суддя Одеського
окружного адміністративного суду
Андрухів В.В., розглянувши в порядку
письмового провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
начальника Центру надання послуг,
пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів, з
обслуговування м.Ізмаїл, Ізмаїльського
та Кілійського районів, УДАІ ГУМВС
України в Одеській області про
визнання незаконними дій, визнання
незаконним та скасування рішення,
зобов'язання здійснити державну
реєстрацію транспортного засобу, -

В С Т А Н О В И В:

11 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до начальника Центру
надання послуг, пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів, з обслуговування м.Ізмаїл,
Ізмаїльського та Кілійського районів;
Центру надання послуг, пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів, з обслуговування м. Ізмаїл,
Ізмаїльського та Кілійського районів
про визнання незаконними дій
начальника Центру надання послуг щодо
вимог про обов'язкове нотаріальне
посвідчення договору купівлі-продажу
транспортного засобу, визнання
незаконним та скасування рішення
начальника Центру надання послуг про
відмову у проведенні перереєстрації
транспортного засобу та зобов'язання
Центру надання послуг здійснити
державну реєстрацію транспортного
засобу, придбаного позивачем.

Ухвалою суду від 30 вересня 2014 року в
якості відповідача по справі залучено
УДАІ ГУМВС України в Одеській області,
оскільки Центр надання послуг,
пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів, з
обслуговування м. Ізмаїл,
Ізмаїльського та Кілійського районів -
є структурним підрозділом УДАІ ГУМВС
України в Одеській області та не має
статусу юридичної особи.

13 жовтня 2014 року позивач ОСОБА_1 через
свого представника подала уточнений
позов до начальника Центру надання
послуг, пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів, з
обслуговування м.Ізмаїл, Ізмаїльського
та Кілійського районів; УДАІ ГУМВС
України в Одеській області в особі
Центру надання послуг, пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів, з обслуговування м.Ізмаїл,
Ізмаїльського та Кілійського районів,
в якому просила:

- визнати незаконною вимогу начальника
Центру надання послуг, пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів, з обслуговування м. Ізмаїл,
Ізмаїльського та Кілійського районів -
Шараг Олександра Дмитровича - щодо
обов'язкового нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
транспортного засобу від 03.09.2014 року
марки "MITSUBISHI", модель "SPACE STAR", 2003 року
випуску, сірого кольору, номер шасі
(кузова, рами) НОМЕР_2, типу легковий
універсал, укладеного між ОСОБА_3 через
свого представника ОСОБА_4 та ОСОБА_1,
викладену в листі № 1464 від 04.09.2014 року;

- визнати незаконним та скасувати
рішення № 1464 від 04.09.2014 року начальника
Центру надання послуг, пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів, з обслуговування м. Ізмаїл.
Ізмаїльського та Кілійського районів -
Шараг Олександра Дмитровича - про
відмову у проведені перереєстрації
транспортного засобу з видачею
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу марки "MITSUBISHI",
модель "SPACE STAR", 2003 року випуску, сірого
кольору, номер шасі (кузова, рами)
НОМЕР_2, типу легковий універсал,
придбаного у власність ОСОБА_1
відповідно до договору купівлі-продажу
транспортного засобу від 03.09.2014 року;

- зобов'язати Управління
Державтоінспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області в
особі Центру надання послуг, пов'язаних
з використанням автотранспортних
засобів, з обслуговування м. Ізмаїл,
Ізмаїльського та Кілійського районів
здійснити перереєстрацію (державну
реєстрацію) транспортного засобу -
марки "MITSUBISHI", модель "SPACE STAR", 2003 року
випуску, сірого кольору, номер шасі
(кузова, рами) НОМЕР_2, типу легковий
універсал, придбаного у власність
ОСОБА_1 відповідно до договору
купівлі-продажу транспортного засобу
від 03.09.2014 року, з видачею свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу.

Свої вимоги позивач обгрунтовував тим,
що 04.09.2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Центру надання послуг, пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів, з обслуговування м. Ізмаїл,
Ізмаїльського та Кілійського районів з
відповідною заявою про державну
реєстрацію (перереєстрацію) з видачею
свідоцтва про державну реєстрацію
вищевказаного транспортного засобу,
придбаного нею відповідно до договору
купівлі-продажу від 03.09.2014 року, із
збереженням номерних знаків. До заяви
було додано усі необхідні документи.
Однак, листом від 04.09.2014 року № 1464
начальник Центру надання послуг Шараг
О.Д. позивача повідомлено про
неможливість задоволення вимоги її
заяви та перереєструвати автомобіль на
її ім'я через те, що сторонами в
договорі купівлі-продажу
транспортного засобу не дотримано
нотаріальну форму правочину, яка, на
думку відповідача, є обов'язковою для
договорів купівлі-продажу
транспортних засобів, укладених між
фізичними особами. Дане рішення
позивач вважає протиправним, оскільки
нормами Цивільного кодексу України не
передбачено обов'язкової нотаріальної
форми договору купівлі-продажу
транспортного засобу.

У призначений судом час до суду
з'явилися представник позивача та
представник УДАІ ГУМВС України в
Одеській області.

Відповідач - начальник Центру надання
послуг, пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів, з
обслуговування м.Ізмаїл, Ізмаїльського
та Кілійського районів до суду не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не сповістив.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, з
огляду на відсутність перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
враховуючи, що до суду прибули не всі
особи, які беруть участь у справі, та за
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта, суд, ухвалив про розгляд
справи у письмовому провадженні.

Представник відповідача - УДАІ ГУМВС
України в Одеській області подала до
суду письмові заперечення, в яких
просила відмовити в задоволенні
адміністративного позову в повному
обсязі. В обґрунтування заперечень
зазначила, що письмовий договір,
поданий ОСОБА_1 разом з заявою про
державну реєстрацію транспортного
засобу, не був засвідчений в
установленому порядку, як того вимагає
Порядок державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1388 від 07.09.1998 року. Представник
відповідача вказала, що позивач не
заперечує необхідність посвідчення
договору купіль-продажу транспортного
засобу, про що наголошує в позові,
зазначаючи про альтернативу
нотаріальному посвідченню -
посвідчення посадовою особою органу
місцевого самоврядування. Проте, на
письмовому договорі купівлі-продажу
транспортного засобу взагалі відсутнє
будь-яке посвідчення. Договір
укладений в м.Ізмаїл, де є як державні,
так і приватні нотаріуси, у зв'язку з
чим співробітниками Центру надання
послуг, пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів, з
обслуговування м. Ізмаїл,
Ізмаїльського та Кілійського районів
правомірно прийнято рішення про
відмову в реєстрації транспортного
засобу від 04.09.2014 року № 1464.

Дослідивши у порядку письмового
провадження матеріали справи та надані
сторонами докази, суд встановив
наступні обставини.

Судом встановлено, що 03.09.2014 року між
ОСОБА_3 (Продавець), який діє через свого
представника ОСОБА_4, та ОСОБА_1
(Покупець) укладено договір
купівлі-продажу транспортного засобу.
Згідно п.1 "Предмет договору", продавець
передає у власність покупця
транспортний засіб марки "MITSUBISHI",
модель "SPACE STAR", 2003 року випуску (номер
шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, тип- легковий
універсал, повна масса - 1620, об'єм
двигуна - 1584, тип пального - бензин,
колір - сірий), а Покупець приймає у
власність транспортний засіб і оплачує
за нього визначену цим договором
грошову суму.

04.09.2014 року ОСОБА_1 звернулася до Центру
надання послуг, пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів, з обслуговування м. Ізмаїл,
Ізмаїльського та Кілійського районів
(далі за текстом - Центр надання послуг)
з відповідною заявою про державну
реєстрацію (перереєстрацію) з видачею
свідоцтва про державну реєстрацію
транспортного засобу марки "MITSUBISHI",
модель "SPACE STAR", 2003 року випуску, сірого
кольору, номер шасі (кузова, рами)
НОМЕР_2, типу легковий універсал,
придбаного у власність ОСОБА_1
відповідно до договору купівлі -
продажу транспортного засобу від 03.09.2014
року, із збереженням номерних знаків.

До заяви від 04.09.2014 року ОСОБА_1 додані
копія паспорту та ідентифікаційного
коду заявника (власника/покупця за
договором); копію паспорту та
ідентифікаційного коду продавця за
договором; укладений між ОСОБА_3
(Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) договір
купівлі-продажу транспортного засобу
від 03.09.2014 року; копію та оригінал
свідоцтва про державну реєстрацію
транспортного засобу на ім'я продавця
(колишнього власника), квитанції
банківської установи про сплату
обов'язкових платежів, копія та
оригінал довіреності на представника,
який укладав договір від імені
продавця. У заяві також зазначено про
особисту присутність заявника під час
здачі заяви.

04.09.2014 року листом № 1464 начальника
Центру надання послуг Шараг О.Д.
позивачу відмовлено у задоволенні її
заяви та перереєстрації зазначеного у
заяві транспортного засобу. У листі №
1464 від 04.09.2014 року вказано, що нормою
статті 209 ЦК України визначено, що
правочин, який вчинений у письмовій
формі, підлягає нотаріальному
посвідченню у випадках встановлених
законом. Порядком вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженим наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5,
передбачено посвідчення правочинів
щодо відчуження транспортних засобів,
що підлягають державній реєстрації. З
огляду на зазначене, позивачу ОСОБА_1
відмовлено в задоволенні заяви про
перереєстрацію автомобіля марки
"MITSUBISHI", модель "SPACE STAR", 2003 року випуску,
кузова НОМЕР_2 на її ім'я на підставі
наданих нею документів.

Як вбачається з даної відповіді,
підставою для відмови позивачу в
перереєстрації транспортного засобу є
те, що доданий до заяви договір
купівлі-продажу транспортного засобу
не посвідчений нотаріально.

Відповідно до ст.34 Закону України "Про
дорожній рух" державна реєстрація
транспортного засобу полягає у
здійсненні комплексу заходів,
пов'язаних із перевіркою документів,
які є підставою для здійснення
реєстрації, звіркою і, за необхідності,
дослідженням ідентифікаційних номерів
складових частин та оглядом
транспортного засобу, оформленням і
видачею реєстраційних документів та
номерних знаків. Державній реєстрації
та обліку підлягають призначені для
експлуатації на вулично-дорожній
мережі загального користування
транспортні засоби усіх типів:
автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх
типів, марок і моделей, самохідні
машини, причепи та напівпричепи до них,
мотоколяски, інші прирівняні до них
транспортні засоби та мопеди, що
використовуються на автомобільних
дорогах державного значення. Державна
реєстрація та облік автомобілів,
автобусів, мотоциклів та мопедів усіх
типів, марок і моделей, самохідних
машин, причепів та напівпричепів до
них, мотоколясок, інших прирівняних до
них транспортних засобів здійснюються
відповідними підрозділами
Міністерства внутрішніх справ України,
що забезпечують безпеку дорожнього
руху.

Згідно ч.9 ст.34 Закону України "Про
дорожній рух", власники транспортних
засобів та особи, які використовують їх
на законних підставах, зобов'язані
зареєструвати (перереєструвати)
належні їм транспортні засоби протягом
десяти діб після придбання, митного
оформлення, одержання транспортних
засобів або виникнення обставин, що
потребують внесення змін до
реєстраційних документів.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України
"Про дорожній рух" забороняється
експлуатація незареєстрованих
(неперереєстрованих) транспортних
засобів.

Процедура державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів (далі - транспортні
засоби), оформлення та видачі
реєстраційних документів і номерних
знаків встановлюється Порядком
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженим
постановою КМ України № 1388 від 07.09.1998
року (далі за текстом - Порядок).

Відповідно до п.6 Порядку
транспортні засоби реєструються за
юридичними та фізичними особами в
реєстраційно-екзаменаційних
підрозділах Державтоінспекції (далі -
підрозділи Державтоінспекції).

Згідно абз.1 п.8 Порядку державна
реєстрація (перереєстрація)
транспортних засобів проводиться на
підставі заяв власників, поданих
особисто, і документів, що посвідчують
їх особу, підтверджують правомірність
придбання, отримання, ввезення, митного
оформлення (далі - правомірність
придбання) транспортних засобів,
відповідність конструкції
транспортних засобів установленим
вимогам безпеки дорожнього руху, а
також вимогам, які є підставою для
внесення змін до реєстраційних
документів. Відповідно до абз.2 п.8
вказаного Порядку, документами, що
підтверджують правомірність придбання
транспортних засобів, їх складових
частин, що мають ідентифікаційні
номери, є засвідчені підписом
відповідної посадової особи, що
скріплений печаткою: довідка-рахунок
за формою згідно з додатком 1, видана
суб'єктом господарювання, діяльність
якого пов'язана з реалізацією
транспортних засобів та їх складових
частин, що мають ідентифікаційні
номери; договори та угоди, укладені на
товарних біржах на зареєстрованих у
Департаменті Державтоінспекції
бланках, договори купівлі-продажу
транспортних засобів, оформлені в
Державтоінспекції, інші засвідчені в
установленому порядку документи, що
встановлюють право власності на
транспортні засоби; копія рішення суду,
засвідчена в установленому порядку, із
зазначенням юридичних чи фізичних
осіб, які визнаються власниками
транспортних засобів, марки, моделі,
року випуску таких засобів, а також
ідентифікаційних номерів їх складових
частин; довідка органу соціального
захисту населення або управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань, що виділили автомобіль
або мотоколяску; акт
приймання-передачі транспортних
засобів за формою згідно з додатком 6,
виданий підприємством-виробником або
підприємством, яке переобладнало чи
встановило на транспортний засіб
спеціальний пристрій згідно із
свідоцтвом про погодження конструкції
транспортного засобу щодо
забезпечення безпеки дорожнього руху,
із зазначенням ідентифікаційних
номерів такого транспортного засобу та
конкретного одержувача; митна
декларація на бланку єдиного
адміністративного документа на
паперовому носії або електронна митна
декларація, або видане митним органом
посвідчення про реєстрацію в
підрозділах Державтоінспекції
транспортних засобів чи їх складових
частин, що мають ідентифікаційні
номери; договір фінансового лізингу;
акт про проведений аукціон або
постанова та акт про передачу майна
стягувачу в рахунок погашення боргу,
видані органом державної виконавчої
служби.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 Цивільного
кодексу України правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо його зміст зафіксований в одному
або кількох документах, у листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Згідно ст. 209 Цивільного кодексу
України правочин, який вчинений у
письмовій формі, підлягає
нотаріальному посвідченню лише у
випадках, встановлених законом або
домовленістю сторін.

Нормами Цивільного кодексу
України не передбачено обов'язкового
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу транспортного засобу.

Відповідно до ст.54 Закону України "Про
нотаріат" нотаріуси та посадові особи
органів місцевого самоврядування, які
вчиняють нотаріальні дії, посвідчують
угоди, щодо яких законодавством
встановлено обов'язкову нотаріальну
форму, а також за бажанням сторін й інші
угоди.

Таким чином, посилання відповідача в
листі від 04.09.2014 року № 1464 на те, що
Порядком вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженим
наказом Міністерства юстиції України
від 22.02.2012 року за № 296/5, передбачено
нотаріальне посвідчення правочинів
щодо відчуження транспортних засобів,
що підлягають державній реєстрації, є
необґрунтованим, оскільки цей Порядок
затверджений відповідно до статті 2-1
Закону України "Про нотаріат" та з метою
вдосконалення порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
та не є законодавчим актом, який
встановлює правочини, для яких
нотаріальна форма є обов`язковою.

Відповідно до ч.1 ст.204 Цивільного
кодексу України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Тобто, у цивільному законодавстві діє
презумпція правомірності правочину, і
договір купівлі-продажу транспортного
засобу від 03.09.2014 року, укладений у
простій письмовій формі, який не
визнавався недійсним у судовому
порядку, і який не потребує
обов'язкового нотаріального
посвідчення, є правомірним.

За викладених обставин, суд дійшов
висновку, що начальник Центру надання
послуг Шараг О.Д. неправомірно відмовив
позивачу у перереєстрації
транспортного засобу з підстав
ненадання нотаріально посвідченого
договору купівлі-продажу, про що
прийнято рішення від 04.09.2014 року за №
1464, оскільки нормами Цивільного
кодексу України не передбачено
обов'язкового нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
транспортного засобу.

Дана правова позиція узгоджується з
правовою позицією, що викладена Вищим
адміністративним судом України в
ухвалі від 15.05.2014 року (провадження №
К/9991/20533/12), якою залишено без змін
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 25.01.2012 року
по справі № 2а-9976/11/1270.

За таких обставин, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині визнання незаконною вимоги
начальника Центру надання послуг
Шараг О.Д. щодо обов'язкового
нотаріального посвідчення договору
купівлі - продажу транспортного засобу
від 03.09.2014 року, викладеної в листі № 1464
від 04.09.2014 року; та в частині визнання
незаконним та скасування рішення
начальника Центру надання послуг № 1464
від 04.09.2014 року, - є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Що стосується позовної вимоги ОСОБА_1
про зобов'язання УДАІ ГУМВС України в
Одеській області в особі Центру
надання послуг здійснити
перереєстрацію (державну реєстрацію)
транспортного засобу марки "MITSUBISHI",
модель "SPACE STAR", 2003 року випуску, сірого
кольору, номер шасі (кузова, рами)
НОМЕР_2, типу легковий універсал,
придбаного у власність ОСОБА_1
відповідно до договору купівлі -
продажу транспортного засобу від 03.09.2014
року, з видачею свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу, суд
зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України
"Про дорожній рух", державна реєстрація
транспортного засобу полягає у
здійсненні комплексу заходів,
пов'язаних із перевіркою документів,
які є підставою для здійснення
реєстрації, звіркою і, за необхідності,
дослідженням ідентифікаційних номерів
складових частин та оглядом
транспортного засобу, оформленням і
видачею реєстраційних документів та
номерних знаків.

Порядок здійснення центрами надання
послуг, пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів (далі -
Центри), державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
транспортних засобів (далі - ТЗ),
оформлення і видачі свідоцтв про
реєстрацію ТЗ, тимчасових
реєстраційних талонів (далі -
реєстраційні документи) та номерних
знаків на ТЗ встановлений Інструкцією
про порядок здійснення підрозділами
Державтоінспекції МВС державної
реєстрації, перереєстрації та обліку
транспортних засобів, оформлення і
видачі реєстраційних документів,
номерних знаків на них", затвердженою
наказом МВС України № 379 від 11.08.2010 року,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 27.01.2011 року за № 123/18861 (далі за
текстом - Інструкція).

Відповідно до п.п. 3.1, 3.11 п. 3 Інструкції,
реєстрація ТЗ проводиться
працівниками Центру відповідно до
вимог пунктів 6 - 32 Порядку. Для
проведення реєстрації ТЗ посадовими
особами Центру приймаються до розгляду
письмові заяви власників ТЗ - фізичних
або юридичних осіб, зразки яких
наведено в додатках 1, 2 до цієї
Інструкції. У заявах юридичних осіб
обов'язково зазначаються прізвище,
ім'я, по батькові (далі - П. І. Б.) особи,
якій доручається провести оформлення
ТЗ, та зразок її підпису, а на заяві
ставляться підпис уповноваженої
посадової особи (із зазначенням посади,
П. І. Б.) та відбиток печатки юридичної
особи. Реєстрація ТЗ здійснюється на
підставі заяви власника, документа, що
посвідчує його особу, правомірність
придбання ТЗ, відповідність
конструкції ТЗ встановленим вимогам
безпеки дорожнього руху. Після
прийняття заяви посадовою особою
Центру проводяться огляд ТЗ, перевірка
документів та транспортного засобу за
наявними базами даних АІС та в разі
прийняття рішення щодо реєстрації
після сплати їх власниками
передбачених законодавством податків
і зборів (обов'язкових платежів), а
також внесення в установленому порядку
платежів за проведення огляду
транспортних засобів, державну
реєстрацію (перереєстрацію), зняття з
обліку, відшкодування вартості бланків
реєстраційних документів та номерних
знаків. Після проведення всіх
перевірок у заяву (додатки 1 або 2) про
реєстрацію ТЗ уповноваженою посадовою
особою Центру, яка приймає рішення,
вноситься чіткий запис про прийняте
щодо реєстрації ТЗ рішення, яке
підтверджується підписом із
зазначенням П. І. Б. та дати.

Судом встановлено, що при перевірці
документів, які надані позивачем для
здійснення реєстрації (перереєстрації)
транспортного засобу, відповідачем
прийнято рішення від 04.09.2014 року за № 1464
про відмову ОСОБА_1 в перереєстрації
автомобіля на її ім'я саме через
відсутність нотаріального посвідчення
договору купівлі-продажу
транспортного засобу.

Жодних належних доказів щодо
здійснення відповідачем з метою
проведення державної реєстрації цього
транспортного засобу всього комплексу
заходів, передбачених ч.1 ст. 34 Закону
України "Про дорожній рух", пов`язаних
із перевіркою документів, які є
підставою для здійснення реєстрації,
звіркою і, за необхідності,
дослідженням ідентифікаційних номерів
складових частин та оглядом
транспортного засобу, - сторонами суду
надано не було.

За таких обставин, судом не встановлено
достатньо підстав для зобов`язання
УДАІ ГУМВС України в Одеській області
здійснити перереєстрацію
транспортного засобу, придбаного
позивачем.

Враховуючи, що суд не може перебирати
на себе повноваження того органу, до
компетенції якого відноситься
здійснення комплексу заходів,
пов'язаних із перевіркою документів,
які є підставою для здійснення
реєстрації транспортного засобу,
звіркою і, за необхідності,
дослідженням ідентифікаційних номерів
складових частин та оглядом
транспортного засобу, суд вважає, що ця
позовна вимога підлягає частковому
задоволенню шляхом зобов'язання УДАІ
ГУМВС України в Одеській області
повторно розглянути заяву позивача
ОСОБА_1 про державну реєстрацію
(перереєстрацію) придбаного нею
транспортного засобу.

Таким чином, адміністративний позов
ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України,
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Згідно до квитанції від 06 вересня 2014
року ОСОБА_1 сплачено судовий збір в
розмірі 73 грн. 08 коп. Відповідно до
квитків на автобус від 21.10.2014 року
представиком позивача понесені
витрати, що пов'язані із прибуттям до
суду та на зворотній шлях в розмірі 200
грн.

Враховуючи викладене, відповідно до ч.1
ст.94 КАС України суд дійшов висновку, що
понесені позивачем витрати, пов'язані з
розглядом справи, у сумі 273,08 грн.
підлягають стягненню з Державного
бюджету України на користь позивача.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 2, 6-9, 11, 71, 86, 94, 159 - 163 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Визнати незаконною вимогу начальника
Центру надання послуг, пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів, з обслуговування м. Ізмаїл,
Ізмаїльського та Кілійського районів -
Шараг Олександра Дмитровича щодо
обов'язкового нотаріального
посвідчення договору купівлі - продажу
транспортного засобу від 03.09.2014 року
марки "MITSUBISHI", модель "SPACE STAR", 2003 року
випуску, сірого кольору, номер шасі
(кузова, рами) НОМЕР_2, типу легковий
універсал, укладеного між ОСОБА_3 через
свого представника ОСОБА_4, та ОСОБА_1,
викладену в листі № 1464 від 04.09.2014 року.

Визнати незаконним та скасувати
рішення начальника Центру надання
послуг, пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів, з
обслуговування м. Ізмаїл.
Ізмаїльського та Кілійського районів -
Шараг Олександра Дмитровича № 1464 від
04.09.2014 року про відмову у проведені
перереєстрації транспортного засобу з
видачею свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу марки "MITSUBISHI",
модель "SPACE STAR", 2003 року випуску, сірого
кольору, номер шасі (кузова, рами)
НОМЕР_2, типу легковий універсал,
придбаного у власність ОСОБА_1
відповідно до договору купівлі -
продажу транспортного засобу від 03.09.2014
року.

Зобов'язати Управління Державної
автомобільної інспекції ГУМВС України
в Одеській області повторно розглянути
заяву ОСОБА_1 про державну реєстрацію
(перереєстрацію) з видачею свідоцтва
про державну реєстрацію транспортного
засобу марки "MITSUBISHI", модель "SPACE STAR", 2003
року випуску, сірого кольору, номер
шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, типу
легковий універсал, придбаного у
власність ОСОБА_1 відповідно до
договору купівлі-продажу
транспортного засобу від 03.09.2014 року, із
збереженням номерних знаків.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) понесені судові витрати у
сумі 273,08 грн. (двісті сімдесят три
гривні 08 копійок).

Апеляційна скарга на постанову
суду може бути подана до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції з
одночасним надісланням її копії до
суду апеляційної інстанції - протягом 10
днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної
сили у разі неподання апеляційної
скарги у 10-денний строк з дня отримання
копії постанови. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
В.В.Андрухів