Справа № 823/114/13-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/114/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Коваленко
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної
податкової служби України
(правонаступником є Міністерство
доходів і зборів України) на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 08 лютого 2013
року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 до Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової служби України
(правонаступником є Міністерство
доходів і зборів України) про визнання
дій протиправними та скасування
рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2
(далі - ФОП ОСОБА_2.) звернувся до
Черкаського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної
податкової служби України
(правонаступником є Міністерство
доходів і зборів України), в якому
просив:

- визнати дії Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової служби України
щодо винесення рішення № 000400 від 20.11.2012
р. про застосування фінансових санкцій
в розмірі 1700,00 грн. відносно ФОП ОСОБА_2
протиправними;

- скасувати рішення № 000400 від 20.11.2012 р.
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної
податкової служби України № 000400 від
20.11.2012 р. про застосування фінансових
санкцій в розмірі 1700,00 грн.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 08 лютого 2013
року позов задоволено.

Визнано протиправними дії
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної
податкової служби України щодо
винесення рішення № 000400 від 20.11.2012р. про
застосування фінансових санкцій в
розмірі 1700 грн. відносно фізичної
особи-підприємця фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2.

Скасовано рішення № 000400 від 20.11.2012р.
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної
податкової служби України про
застосування фінансових санкцій в
розмірі 1 700 грн. відносно фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким відмовити позивачу в
задоволенні вимог його позову.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - скасуванню, виходячи з
наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
фізична особа-підприємець ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований 30.05.1996р. як суб'єкт
господарювання, взятий на облік в
органах державної податкової служби
30.05.1996р., є платником податку на додану
вартість, індивідуальний податковий
номер НОМЕР_1.

За результатами проведеної
регіональним управлінням Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів ДПС України в м. Києві
фактичної перевірки суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_2 з питань дотримання
законодавства, що регулює
ліцензування, виробництво, обіг,
зберігання спирту, алкогольних напоїв
та тютюнових виробів, складено акт від
17.10.2012р. за № 0389/01/НОМЕР_1. Цим актом
встановлено, що в складському
приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, м. Київ,
що використовується позивачем,
здійснюється зберігання алкогольних
напоїв без марок акцизного податку, а
саме: двох пляшок горілки «Пшенична»,
виробництва ТОВ «Золотоніський
лікеро-горілчаний завод», місткістю 0,7
л., за ціною 24 грн. 78 коп. за пляшку, на
загальну суму 49 грн. 56 коп. В акті
перевірки від 17.10.2012р. за № 0389/01/НОМЕР_1
перевіряючі зробили висновок про
порушення позивачем статті 11 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» від 19
грудня 1995 року № 481/95-BP.

На підставі акту перевірки
відповідачем було винесено рішення №
000400 від 20.11.2012р. про застосування до
позивача фінансових санкцій в сумі 1 700
грн.

Позивач заперечує правомірність
вищевказаного рішення про
застосування фінансових санкцій, у
зв'язку з чим просить скасувати його з
підстав невідповідності нормам
чинного законодавства.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Основні засади державної політики щодо
регулювання виробництва, експорту,
імпорту, оптової і роздрібної торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
спиртом етиловим ректифікованим
виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами,
забезпечення їх високої якості та
захисту здоров'я громадян, а також
посилення боротьби з незаконним
виробництвом та обігом алкогольних
напоїв і тютюнових виробів на
території України визначає Закон
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» від 19
грудня 1995 року № 481/95-BP (із
змінами і доповненнями).

Положенням статті 11 вказаного Закону
визначено порядок проведення
маркування алкогольних напоїв та
тютюнових виробів.

Так статтею 11 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» (в редакції, чинній
на час існування спірних
правовідносин), встановлено, що
алкогольні та тютюнові вироби, які
виробляються в Україні, а також такі, що
імпортуються в Україну позначаються
марками акцизного збору в порядку
визначеному законодавством.

Згідно з приписами абзаців другого -
четвертого статті 1 Закону України від
15 вересня 1995 року № 329/95-ВР "Про акцизний
збір на алкогольні напої та тютюнові
вироби", марка акцизного збору -
спеціальний знак, яким маркуються
алкогольні напої та тютюнові вироби. Її
наявність на цих товарах підтверджує
сплату акцизного збору, легальність
ввезення та реалізації на території
України цих виробів. Марки акцизного
збору для алкогольних напоїв та
тютюнових виробів, вироблених в
Україні, відрізняються від марок для
імпортованих алкогольних напоїв та
тютюнових виробів дизайном та кольором
відповідно до зразків, затверджених
Кабінетом Міністрів України.
Маркування алкогольних напоїв та
тютюнових виробів - наклеювання марки
акцизного збору в порядку,
передбаченому Положенням про
виробництво, зберігання, продаж марок
акцизного збору, маркування
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

З 1 січня 2011 року введено в дію
Податковий кодекс України, який
регулює відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Згідно пп. 14.1.109 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, маркуванням
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів являється наклеювання марки
акцизного податку на пляшку (упаковку)
алкогольного напою чи пачку (упаковку)
тютюнового виробу в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України щодо виробництва, зберігання
та продажу марок акцизного податку.

Відповідно до положень пунктів 226.1 - 226.3
статті 226 цього Кодексу, у разі
виробництва на митній території
України алкогольних напоїв і тютюнових
виробів чи ввезення таких товарів на
митну територію України платники
податку зобов'язані забезпечити їх
маркування марками встановленого
зразка у такий спосіб, щоб марка
акцизного податку розривалася під час
відкупорювання (розкривання) товару.

Наявність наклеєної в установленому
порядку марки акцизного податку
встановленого зразка на пляшці
(упаковці) алкогольного напою та пачці
(упаковці) тютюнового виробу є однією з
умов для ввезення на митну територію
України і продажу таких товарів
споживачам, а також підтвердженням
сплати податку та легальності ввезення
товарів.

Виготовлення, зберігання, продаж марок
акцизного податку та маркування
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
здійснюються відповідно до положення,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України.

Пунктами 19, 20 Положення про
виготовлення, зберігання, продаж марок
акцизного податку та маркування
алкогольних напоїв і тютюнових
виробів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 27.12.2010
року № 1251, передбачено, що наявність
наклеєної в установленому порядку
марки акцизного податку встановленого
зразка на пляшці (упаковці)
алкогольного напою та пачці (упаковці)
тютюнового виробу є однією з умов для
ввезення на митну територію України і
продажу таких товарів споживачам, а
також підтвердженням сплати акцизного
податку та легальності ввезення
товарів.

У разі виробництва на митній території
України алкогольних напоїв і тютюнових
виробів чи ввезення таких товарів на
митну територію України покупці марок
зобов'язані забезпечити їх маркування
марками встановленого зразка у такий
спосіб, щоб марка розривалася під час
відкупорювання (розкривання) товару.

Як вбачається зі змісту акта перевірки
від 17.10.2012р. за № 0389/01/НОМЕР_1, в магазині,
що належить суб'єкту господарювання
ФОП ОСОБА_2 на зберіганні було виявлено
дві пляшки горілки «Пшенична»,
виробництва Товариства з обмеженою
відповідальністю «Золотоніський
лікеро-горілчаний завод», місткістю 0,7
л., за ціною 24 грн. 78 коп. за пляшку, на
загальну суму 49 грн. 56 коп., без марок
акцизного податку встановленого
заеоном зразка.

Зазначену перевірку було здійснено в
присутності представника суб'єкта
господарювання - заступника директора
ОСОБА_3, який відмовився від підписання
акта перевірки. Дана обставина
підтверджується актом відмови від
підписання акта фактичної перевірки
від 17.10.2012р. № 136/21-136/НОМЕР_1 (а.с. 37).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Докази в адміністративному
судочинстві це будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Однак, як свідчать матеріали даної
справи, належних та допустимих доказів
на спростування висновків акту
перевірки позивачем на час розгляду
справи в суді першої інстанції надано
не було. При цьому, як вбачається зі
змісту акта перевірки від 17.10.2012р. №
136/21-136/НОМЕР_1, дві пляшки горілки
«Пшенична», виробництва ТОВ
«Золотоніський лікеро-горілчаний
завод», місткістю 0,7 л., за ціною 24 грн. 78
коп. за пляшку, на загальну суму 49 грн. 56
коп., без марок акцизного податку, було
вилучено саме в складському
приміщенні, що належить на праві оренди
ФОП ОСОБА_2 згідно договорів оренди №
2512 від 19.03.2012 р. та № 2612 від 23.03.2012 р.,
укладених з ПП «Термінал Центр».

Статтею 17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» встановлено, що до суб'єктів
господарювання застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу,
зокрема, у разі виробництва,
зберігання, транспортування,
реалізації алкогольних напоїв чи
тютюнових виробів без марок акцизного
податку встановленого зразка або з
підробленими марками акцизного
податку у розмірі 200 відсотків вартості
товару, але не менше 8500 гривень.

Отже, аналізуючи обставини даної
справи та оцінюючи зібрані по справі
докази, колегія суддів приходить до
висновку про правомірність
застосування до позивача фінансових
санкцій у розмірі 8 500,00 грн. за
порушення вимог статті 11 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» в частині
зберігання алкогольних напоїв без
марок акцизного податку встановленого
зразка, згідно рішення Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової служби
України № 000400 від 20.11.2012р.

За таких обставин, заявлені позивачем
вимоги колегія суддів знаходить
необґрунтованими та такими, що не
підлягають до задоволення.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що постанова суду першої
інстанції ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги повністю
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому вбачаються підстави
для скасування постанови Черкаського
окружного адміністративного суду від 08
лютого 2013 року та ухвалення нового
рішення, яким в задоволенні
адміністративного позову фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 до
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної
податкової служби України
(правонаступником є Міністерство
доходів і зборів України) про визнання
дій протиправними та скасування
рішення, слід відмовити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової служби
України (правонаступником є
Міністерство доходів і зборів України)
- задовольнити.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 08 лютого 2013
року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної
податкової служби України
(правонаступником є Міністерство
доходів і зборів України) про визнання
дій протиправними та скасування
рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя
Я.М. Собків Л.П. Борисюк І.Й.
Петрик

Головуючий суддя

Собків Я.М.

Судді:

Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.