Справа № 757/21605/13-а
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Новак Р.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

16 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючий-суддя
Грибан І.О.

судді
Беспалов О.О., Парінов А.Б.

розглянув в порядку письмового
провадження в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Печерському
районі м. Києва на постанову
Печерського районного суду м.Києва від
05 вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Пенсійного фонду України, Департаменту
пенсійного забезпечення Пенсійного
фонду україни, Управління Пенсійного
фонду України в Печерському районі м.
Києва про визнання дій неправомірними
та зобов'язання вчинити дії-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з даним позовом
до Пенсійного фонду України,
Департаменту пенсійного забезпечення
Пенсійного фонду України, Управління
Пенсійного фонду України в Печерському
районі м. Києва про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії.

Постановою Печерського районного суду
м.Києва від 05 вересня 2014 року позов
задоволено частково: визнано дії
Пенсійного фонду України, Департаменту
пенсійного забезпечення Пенсійного
фонду України, Управління Пенсійного
фонду України в Печерському районі м.
Києва щодо відмови проведення
перерахунку розміру пенсії з
урахуванням заробітної плати за
внутрішнім сумісництвом
неправомірними; зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в Печерському
районі м. Києва здійснити перерахунок
розміру пенсії та її виплату позивачу з
врахуванням заробітної плати,
отриманої за основним сумісництвом на
посаді викладача кафедри гуманітарних
наук Дніпропетровської державної
медичної академії, згідно поданих
позивачем документів з 04.04.2013 року.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу з підстав порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позову.

Враховуючи те, що справу можливо
вирішити на підставі наявних у ній
доказів, а також те, що відсутні
клопотання сторін про розгляд справи
за їх участю, колегія суддів ухвалила
про апеляційний розгляд справи в
порядку письмового провадження
відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, колегія суддів вважає що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду-без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що наявні підстави для
перерахунку пенсії позивачу з
урахуванням заробітної плати,
отриманої на посаді викладача кафедри
гуманітарних наук Дніпропетровської
державної медичної академії.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що
позивач є пенсіонером, перебуває на
обліку в Управління Пенсійного фонду
України в Печерському районі м. Києва
та отримує пенсію відповідно до Закону
України «Про наукову і
науково-технічну діяльність».

Позивач неодноразово звертався із
заявами до Управління Пенсійного фонду
України в Печерському районі м. Києва
про перерахунок раніше призначеної
пенсії, оскільки при призначенні
пенсії не була врахована заробітна
плата, отримана за сумісництвом на
посаді викладача у тому ж навчальному
закладі. До заяви додав довідку про
заробіток для обчисленні пенсії
(сумісництво).

Управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м. Києва листом від
15.03.2013 року № 4164/С-11 повідомило, що
підстави для проведення перерахунку
розміру пенсії позивачу відсутні,
оскільки нарахування наукової пенсії
відбувається тільки за основним місцем
роботи.

Відповідно абз. 9 ст. 1 Закону України
від 13.12.1991 № 1977-XII «Про наукову і
науково-технічну діяльність» науковий
працівник - вчений, який за основним
місцем роботи та відповідно до
трудового договору (контракту)
професійно займається науковою,
науково-технічною,
науково-організаційною або
науково-педагогічною діяльністю та має
відповідну кваліфікацію незалежно від
наявності наукового ступеня або
вченого звання, підтверджену
результатами атестації.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України
від 13.12.1991 № 1977-XII «Про наукову і
науково-технічну діяльність», пенсії
науковим (науково-педагогічним)
працівникам призначаються в розмірі 80
відсотків від сум заробітної плати
наукового (науково-педагогічного)
працівника, яка визначається
відповідно до статті 23 цього Закону та
частини другої статті 40 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та на яку
відповідно до законодавства
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування (внески).

Для обчислення пенсії враховується
заробітна плата наукового працівника
за основним місцем роботи за будь-які 60
календарних місяців наукового стажу
підряд до 1 липня 2000 року незалежно від
перерв та за весь період наукового
стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Згідно ст. 23 Закону заробітна плата
наукових працівників складається з
посадових окладів(ставок), премій,
доплати за наукові ступені, вчені
звання, надбавки за стаж наукової
(науково-педагогічної роботи та інших
надбавок, доплат та винагород за
наукову (науково-педагогічну)
діяльність, передбачених
законодавством.

Пенсія науковим (науково-педагогічним)
працівникам відповідно до цього Закону
призначається з дня звернення за
призначенням пенсії та за умов
звільнення з посади наукового
(науково-педагогічного) працівника, за
винятком осіб, які працюють за
строковим трудовим договором
(контрактом), що укладений після
досягнення пенсійного віку.

До стажу наукової роботи, зокрема,
зараховується: час роботи на посадах
наукових працівників, визначених
статтею 22-1 цього Закону; час роботи на
посадах науково-педагогічних
працівників вищих навчальних закладів
ІІІ-ІV рівнів акредитації; час роботи
осіб, які мають науковий ступінь, за
спеціальністю відповідно до групи
спеціальностей галузі науки, з якої
присуджено науковий ступінь, з дня
зайняття посади за цією спеціальністю
(ст. 22-3 Закону України «Про наукову та
науково-технічну діяльність»).

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідач був завідувачем кафедри
гуманітарних наук Дніпропетровської
державної медичної академії. Крім того,
позивач за сумісництвом працював на
посаді викладача кафедри.

Так, відповідно до довідок
Дніпропетровської державної медичної
академії від 06.10.2006 року № 341, від 30.09.2008
року № 4 ОСОБА_2 працював на посадах
викладача кафедри гуманітарних і
соціальних економічних дисциплін та
викладача кафедри гуманітарних наук
Дніпропетровської державної медичної
академії у відповідні періоди за
внутрішнім сумісництвом на умовах
строкового трудового договору та
отримував 0,25 ставки цієї ж кафедри.

Відповідно до довідки зазначеного
навчального закладу від 02.10.2006 року № 771
про заробіток для обчислення пенсії,
зазначена довідка складена на підставі
особистих рахунків за період 2003-2006 роки
та до неї включена заробітна плата за
сумісництвом на посаді викладача
кафедри гуманітарних і соціальних
економічних дисциплін. Із зазначених
сум здійснювалися відповідні страхові
внески. У довідку включені види оплати
праці, обумовлені ст.23 Закону України
Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність».

Згідно Наказу Міністерства праці
України, Міністерства юстиції України
Міністерства фінансів України за № 43
від 28.06.1993 р. (зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 30.06.1993 р.
за №73) «Про затвердження Положення про
умови роботи за сумісництвом
працівників державних підприємств,
установ і організацій» не вважається
сумісництвом робота особи, яка за
основним місцем роботи у вищих
навчальних закладах III - IV рівнів
акредитації професійно займається
педагогічною діяльністю у поєднанні з
науковою та науково-технічною
діяльністю. Стаття 50 Закон України «Про
вищу освіту» зазначає, що педагогічні
та науково-педагогічні працівники
відповідно до Закону мають право на
проведення наукової роботи у вищих
навчальних закладах всіх рівнів
акредитації.

Враховуючи викладене, висновки суду
першої інстанції про наявність
підстав для перерахунку розміру пенсії
позивачу з врахуванням заробітної
плати, отриманої на посаді викладача
кафедри гуманітарних наук
Дніпропетровської державної медичної
академії є правомірним.

На підставі вищенаведеного колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції ґрунтується на всебічному,
повному та об'єктивному розгляді всіх
обставин справи, які мають значення для
вирішення спору, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційних скарг не
спростовують висновків суду першої
інстанції, викладених у зазначеній
постанові, у зв'язку з чим підстав для
її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 197, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Печерському
районі м. Києва - залишити без
задоволення, а постанову Печерського
районного суду м.Києва від 05 вересня 2014
року- без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом 20 днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя
О.О.Беспалов

Суддя
А.Б.Парінов

.

Головуючий суддя
Грибан І.О.

Судді:
Беспалов О.О.

Парінов А.Б.