Справа № 823/2285/14
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/2285/14
Головуючий у 1-й інстанції: Каліновська
Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Мельничука
В.П., Лічевецького І.О.,

при секретарі
Горяіновій Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які
беруть участь в справі, відповідно до
ч.1 ст.41 КАС України у відкритому
судовому засіданні в м.Києві справу за
апеляційною скаргою Кам'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Черкаській області на
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 21 серпня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Кам'янської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області до товариства з
обмеженою відповідальністю «Щедрий
Хутір» про накладення арешту на кошти
та інші цінності платника податків, що
знаходяться у банку,-

в с т а н о в и в:

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 21 серпня 2014
року у задоволенні позовних вимог
Кам'янської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області до товариства з обмеженою
відповідальністю «Щедрий Хутір» про
накладення арешту на кошти та інші
цінності платника податків, що
знаходяться у банку, відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції з мотивів порушення
судом норм матеріального та
процесуального права та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги. Свої вимоги апелянт
обґрунтовує тим, що у відповідача
відсутнє майно, яке може бути джерелом
погашення податкового боргу,
натомість, позивачем вжито усіх
заходів, спрямованих на розшук майна
відповідача, з метою погашення
податкового боргу.

Особи, які беруть участь в справі в
судове засідання не з'явилися, про дату
та час слухання справи були
повідомлені належним чином, тому у
відповідності до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС
України фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, з
наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
за наслідками планової виїзної
перевірки ТОВ «Щедрий Хутір», на
підставі акту перевірки від 03 жовтня 2006
року №225/23/31803687 ДПІ у Кам'янському
районі Черкаської області прийнято
податкові повідомлення-рішення від 29
березня 2007 року №/2, яким
відповідачу визначено суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 14510455,00 грн., у
тому числі 6993843,00 грн. за основним
платежем та 7516612,00 грн. штрафних
(фінансових) санкцій, та №/2, яким
відповідачу визначено суму
податкового зобов'язання з податку на
прибуток у розмірі 521503,00 грн., у тому
числі 371583,00 грн. за основним платежем та
149920,00 грн. штрафних (фінансових)
санкцій.

Вищезазначені податкові
повідомлення-рішення отримані
відповідачем 03 квітня 2007 року, що
підтверджується підписом на
повідомленнях про вручення поштових
відправлень.

Не погоджуючись із вищевказаними
податковими повідомленнями-рішеннями,
відповідач звернувся до
Господарського суду Черкаської
області з позовом до Кам' янської МДПІ
ГУ Міндоходів у Черкаській області про
визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень від 29 березня 2007
року №/2, №/2.

Ухвалами Господарського суду
Черкаської області від 09 квітня 2014 року
у справах №11/1924а та №11/1925а позовні
заяви ТОВ «Щедрий Хутір» до Кам'янської
МДПІ ГК Міндоходів у Черкаській
області про визнання недійсними
податкових повідомлень-рішень
залишено без розгляду.

У зв'язку з несплатою ТОВ «Щедрий
Хутір» в установлені строки узгодженої
суми податкового зобов'язання,
позивачем на адресу відповідача
направлена податкова вимога від 06
травня 2014 року №106-25 на суму
податкового боргу 15031960,00 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позовних вимог, виходив з
того, що позивачем не надано доказів на
підтвердження вжиття всіх необхідних
заходів, спрямованих на розшук майна
відповідача з метою погашення
податкового боргу, зокрема,
направлення відповідних запитів з
подальшим отриманням відповідей від КП
«Черкаське обласне об'єднане бюро
технічної інвентаризації» та ВДАІ УМВС
України в Черкаській області тощо,
натомість, адміністративний арешт не є
виключним та єдиним способом погашення
податкового боргу, а наявність у
відповідача такого боргу не є
безумовною підставою для застосування
адміністративного арешту коштів на
рахунку.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції з
таких підстав:

Відповідно до п.14.1.39 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України грошове
зобов'язання платника податків - сума
коштів, яку платник податків повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податкове зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, а
також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності. При
цьому, сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання, є податковим
боргом (пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України).

Згідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

В силу п.57.3 ст.57 Податкового кодексу
України у разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу. У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

З урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу,
платник податків має право оскаржити в
суді податкове повідомлення-рішення
або інше рішення контролюючого органу
у будь-який момент після отримання
такого рішення. При зверненні платника
податків до суду з позовом щодо
визнання недійсним рішення
контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили (п.56.18 ст.56 Податкового
кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем оскаржено податкові
повідомлення-рішення від 29 березня 2007
року №/2, №/2 в судовому
порядку. Ухвалами Господарського суду
Черкаської області від 09 квітня 2014 року
у справах №11/1924а та №11/1925а позовні
заяви ТОВ «Щедрий Хутір» до Кам'янської
МДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській
області про визнання недійсними
податкових повідомлень-рішень -
залишено без розгляду.

Таким чином, з урахуванням вимог п.56.18
ст.56 Податкового кодексу України
грошове зобов'язання, визначене в
податкових повідомленнях-рішеннях від
29 березня 2007 року №/2, №/2,
вважається узгодженим з дня набрання
судовим рішенням законної сили.

В силу ст.59 Податкового кодексу України
у разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, у
зв'язку з несплатою ТОВ «Щедрий Хутір»
в установлені строки узгодженої суми
грошового зобов'язання, позивачем на
адресу відповідача направлена
податкова вимога від 06 травня 2014 року
№106-25 на суму 15031960,00 грн.

Згідно п.95.1 ст.95 Податкового кодексу
України контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючим органам, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини (п.95.3 ст.95 Податкового
кодексу України).

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду в
адміністративній справі №823/2056/14 від 08
липня 2014 року, яка набрала законної
сили 29 липня 2014 року, подання
Кам'янської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Черкаській області до ТОВ «Щедрий
Хутір» про стягнення коштів за
податковим боргом задоволено повністю,
стягнуто з рахунків у банках,
обслуговуючих ТОВ «Щедрий Хутір», в
дохід бюджету через Кам'янську ОДПІ ГУ
Міндоходів у Черкаській області кошти
для погашення податкового боргу в сумі
15031958,00 грн.

Позивачем направлялись до банківської
установи, що обслуговує ТОВ «Щедрий
Хутір», інкасові доручення, які
повернуті без виконання згідно п.12.8
глави 12 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої постановою
Правління НБУ №22 від 22 січня 2004 року, в
зв'язку з відсутністю коштів на
рахунках платника, що підтверджується
відповідними відмітками на зворотній
стороні інкасових доручень №1 та №2 від
14 липня 2014 року.

Крім того, позивачем було прийнято
рішення про опис майна у податкову
заставу №4/25-030 від 06 травня 2014 року та
складено акт опису майна №4/25-31803687 від 06
травня 2014 року, відповідно до якого у
відповідача відсутнє майно, що може
бути описано у податкову заставу.

Відповідно до п.20.1.33 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо накладення
арешту на кошти та інші цінності, що
знаходяться в банку, платника податків,
який має податковий борг, у разі якщо у
такого платника податків відсутнє
майно та/або його балансова вартість
менша суми податкового боргу, та/або
таке майно не може бути джерелом
погашення податкового боргу.

Згідно ст.94 Податкового кодексу
України адміністративний арешт майна
платника податків є винятковим
способом забезпечення виконання
платником податків його обов'язків,
визначених законом. Арешт майна
полягає у забороні платнику податків
вчиняти щодо свого майна, яке підлягає
арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї
статті. Арешт може бути накладено
контролюючим органом на будь-яке майно
платника податків, крім майна, на яке не
може бути звернено стягнення
відповідно до закону, та коштів на
рахунку платника податків. Керівник
контролюючого органу (його заступник)
за наявності однієї з обставин,
визначених у пункті 94.2 цієї статті,
приймає рішення про застосування
арешту майна платника податків, яке
надсилається: платнику податків з
вимогою тимчасово зупинити відчуження
його майна; іншим особам, у володінні,
розпорядженні або користуванні яких
перебуває майно такого платника
податків, з вимогою тимчасово зупинити
його відчуження. Арешт коштів на
рахунку платника податків
здійснюється виключно на підставі
рішення суду шляхом звернення
контролюючого органу до суду.
Звільнення коштів з-під арешту банк або
інша фінансова установа здійснює за
рішенням суду.

Відповідно до п.7.3 Порядку застосування
адміністративного арешту майна
платника податків, затвердженого
наказом Міністерства доходів і зборів
України №568 від 10 жовтня 2013 року, для
застосування арешту коштів на рахунку
платника податків орган доходів і
зборів подає до суду позовну заяву в
порядку, передбаченому Кодексом
адміністративного судочинства
України, у день прийняття рішення про
застосування адміністративного арешту
майна платника податків.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла до висновку, що умовою
застосування положень пп.20.1.33 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України є
відсутність у платника податків майна,
яке може бути використане для
погашення податкового боргу, на
момент, коли у податкового органу
виникає право на стягнення податкового
боргу, ефективність реалізації якого
забезпечується спеціальними заходами,
зокрема адміністративним арештом
майна, у тому числі коштів.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
податковим органом вжито не всіх
необхідних заходів, спрямованих на
розшук майна відповідача, з метою
погашення податкового боргу, оскільки
Кам'янською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Черкаській області направлялись
запити до державних установ щодо
зареєстрованих автотранспортних
засобів, сільськогосподарської
техніки, земельних ділянок, права
власності та інші речові права,
іпотеки, обтяження, на які було
отримано довідки, з яких вбачається, що
за відповідачем земельні ділянки не
рахуються, сільськогосподарська
техніка не зареєстрована, транспортні
засоби не значаться, відповідно до
інформаційної довідки з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
право власності за відповідачем
відсутнє.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла до висновку щодо
обґрунтованості позовних вимог про
накладення арешту на кошти та інші
цінності платника податків ТОВ «Щедрий
Хутір» для стягнення в дохід бюджету
через позивача податкового боргу у
розмірі 15031958,00 грн., оскільки
відповідач має податковий борг в
зазначеній сумі, натомість у нього
відсутнє майно для погашення
податкового боргу, позивачем вчинено
усі необхідні заходи, спрямовані на
розшук майна відповідача з метою
погашення податкового боргу, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що порушення норм
матеріального права призвели до
неправильного вирішення справи, тому
постанова Черкаського окружного
адміністративного суду від 21 серпня 2014
року підлягає скасуванню з прийняттям
нової постанови про задоволення
позову.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254
КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Кам'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Черкаській області -
задовольнити.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 21 серпня 2014
року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги Кам'янської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області задовольнити.

Накласти арешт на кошти та інші
цінності товариства з обмеженою
відповідальністю «Щедрий Хутір» (20800,
Черкаська обл., м.Кам'янка,
вул.Л.Борисової, 70, ), що
знаходяться в банках (р/р 0339 ПАТ
«Укрсоцбанк», МФО 300023) для стягнення в
дохід бюджету через Кам' янську
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області податкового боргу у
розмірі 15031958,00 грн.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 20
жовтня 2014 року.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
В.П.Мельничук

І.О.Лічевецький

Головуючий суддя

Мацедонська В.Е.

Судді:

Лічевецький І.О.

Мельничук В.П.