Справа № 357/2775/14-а(2а/357/117/14)
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/2775/14-а(2а/357/117/14)
інстанції: Ярмола О.Я.
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

14 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при секретарі
за участю: представника
відповідачаБорисюк Л.П., Петрика І.Й.,
Собківа Я.М. Чайка О.С. Кизими О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в м. Білій
Церкві Київської області на постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 02 квітня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_6 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Білій Церкві Київської області про
визнання протиправними та скасування
рішення і зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області із позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Білій Церкві Київської області в
якому просила визнати протиправним та
скасувати рішення від 25.12.2013 № 11/460 та
зобов'язати призначити пенсію за віком
зі зниженням пенсійного віку
відповідно до п. 3 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 17.10.2013.

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 02 квітня 2014 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
рішення начальника Управління
Пенсійного фонду України в м. Білій
Церкві Київської області від 25.12.2013 №
11/460.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Білій Церкві
Київської області призначити ОСОБА_6
пенсію за віком зі зниженням
пенсійного віку відповідно до п. 3
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з 17.10.2013.

Відповідач, не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, який
з'явився в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач ОСОБА_6 17.10.2013 звернулась із
письмовою заявою до Управління
Пенсійного фонду України в м. Білій
Церкві Київської області про
призначення їй пенсії за віком зі
зниженням пенсійного віку до 50 років як
матері інваліда з дитинства. На момент
звернення із відповідною заявою
позивачу виповнилось 50 років,
страховий стаж становив більше 15 років
(а.с.10-13).

Встановлено, що донька позивача -
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом з
дитинства. Вказані обставини
підтверджуються свідоцтвом про
народження дитини та медичним
висновком від 02.10.1998 (а.с.8, 10, 14).

25.12.2013 рішенням начальника УПФУ у м.
Білій Церкві № 11/460 позивачу було
відмовлено в призначенні пенсії за
віком із зниженням пенсійного віку, як
матері інваліда з дитинства,
відповідно до п. 3 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (а.с.7).

Не погоджуючись з вказаною відмовою
відповідача в призначенні пенсії за
віком зі зниженням пенсійного віку,
позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
жодних належних відомостей в
підтвердження того, що дитина позивача
не мала медичних показань для
встановлення інвалідності
відповідачем надано не було.

З таким висновком суду колегія суддів
погоджується , виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», жінки, які
народили п'ятеро або більше дітей і
виховали їх до восьмирічного віку, і
матері інвалідів з дитинства, які
виховали їх до цього віку, мають право
на пенсію за віком після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 15
років із зарахуванням до стажу часу
догляду за дітьми. При цьому до числа
інвалідів з дитинства належать також
діти-інваліди віком до 16 років, які
мають право на одержання соціальної
пенсії.

Пунктом 3 розділу ХV Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що жінки, які
народили п'ятеро або більше дітей і
виховали їх до шестирічного віку, і
матері інвалідів з дитинства, які
виховали їх до цього віку, мають право
на призначення дострокової пенсії за
віком, але не раніше ніж за 5 років до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
за наявності не менше 15 років
страхового стажу. При цьому до числа
інвалідів з дитинства належать також
діти-інваліди віком до 16 років.

Аналізуючи зміст вищенаведених
законодавчих норм, колегія суддів
зазначає, що вказаним законодавчими
нормами не встановлене право на
призначення дострокової пенсії тільки
матерям, дітям яких інвалідність
встановлена до досягнення ними
шестирічного віку.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач має інваліда з дитинства, а
також має відповідний вік та трудовий
стаж, надала необхідні документи для
призначення пільгової пенсії.

Так, згідно медичного висновку № 105 від
02.10.1998, дитина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2
отримала статус дитини-інваліда в
шістнадцятирічному віці. Також, мав
місце медичний висновок щодо діагнозу
дитини в 1998 році, тобто коли дитині
виповнилося 11 років. А згідно виписки
із медичної картки хворого ОСОБА_7, вона
знаходилася на «Д» обліку у
пульмонолога з жовтня 1994 року до жовтня
2001 року.

Крім того, позивачем надано ряд
медичних документів в підтвердження
захворювання її дитини, яке вона мала
ще з чотирьохрічного віку та діагноз
відповідно якого дитині в 11 років був
наданий медичний висновок. Жодних
належних відомостей в підтвердження
того, що дитина позивача не мала
медичних показань для встановлення
інвалідності у дитини позивача до 6-ти
річного віку не надано.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що ОСОБА_6, як мати інваліда з
дитинства, має право на призначення
дострокової пенсії на підставі п. 3
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», а тому дії
пенсійного органу щодо відмови
позивачу в призначенні пільгової
пенсії не відповідають чинному
законодавству та є протиправними.

Аналогічна правова позиція закріплена
в ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 14 лютого 2013 року у справі
№К/9991/3311/12

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Білій
Церкві Київської області на постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 02 квітня 2014 року -
залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 02 квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та
підписано - 17.10.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Петрик І.Й.

Собків Я.М.