Справа № 349/1539/14-а
Суддя: Лошак О. О.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 349/1539/14-а
Провадження № 2-а/349/62/14
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 жовтня 2014 року
м. Рогатин

Суддя Рогатинського районного суду
Івано-Франківської області Лошак О.О.
розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Рогатинському районі
Івано-Франківської області про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату пенсії,

в с т
а н о в и в:

14 жовтня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Рогатинському районі
Івано-Франківської області про
визнання незаконною відмову
відповідача в перерахунку пенсії,
зобов'язання провести перерахунок
пенсії з врахуванням сум виплаченої
матеріальної допомоги на оздоровлення
та індексації заробітної плати
виплачених їй за період роботи з 01
жовтня 2010 року по 31 вересня 2012 року.
Також просить зобов'язати відповідача
в подальшому здійснювати нарахування
пенсії з врахуванням виплат допомоги
для оздоровлення та грошової
винагороди.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що позивач отримує пенсію
відповідно до Закону України "Про
державну службу". У жовтні 2014 року вона
звернулася до управління Пенсійного
фонду України в Рогатинському районі
Івано-Франківської області із заявою
про перерахунок пенсії, як державному
службовцю відповідно до ст. 37 Закону
України "Про державну службу". Однак
відповідачем відмовлено в перерахунку
пенсії та включення до складу її
заробітної плати матеріальної
допомоги на оздоровлення та індексацію
заробітної плати, внаслідок чого
пенсія виплачується в меншому розмірі.
Вважає, що матеріальна допомога на
оздоровлення та індексація заробітної
плати входить до системи оплати праці
державного службовця, з цих виплат
фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.
Необхідність врахування матеріальної
допомоги при обчисленні пенсії
державним службовцям узгоджується з
правовою позицією Верховного Суду
України. Тому просила зобов`язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату пенсії з врахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
та індексації заробітної плати в суму
заробітку, з якого обчислювалась
пенсія.

Представник відповідача подав суду
письмові заперечення, в яких зазначено,
що при призначенні пенсії позивачу, як
державному службовцю, не враховано до
заробітку для обчислення пенсії суми
матеріальної допомоги на оздоровлення
та індексації заробітної плати. Дані
суми не враховані з тих підстав, що за
ч.2 ст.33 Закону України "Про державну
службу" заробітна плата державних
службовців складається з посадових
окладів, премій, доплат за ранги,
надбавки за вислугу років та інших
надбавок, а матеріальна допомога на
оздоровлення та індексація заробітної
плати є додатковим благом і не входить
в структуру заробітної плати. Просив у
задоволенні позову відмовити.

Дослідивши і перевіривши матеріали
адміністративної справи, судом
встановлено такі факти та відповідні
їм правовідносини.

ОСОБА_1 з 27 липня 2012 року було
призначено пенсію за віком відповідно
до Закону України "Про державну службу".

Позивач до виходу на пенсію працювала
на посаді секретаря Путятинської
сільської ради Рогатинського району
Івано-Франківської області. Дані факти
підтверджуються записами в трудовій
книжці № 17 та № 18 від 14.11.2010 р. та від
16.09.2012 р.

03 жовтня 2014 року позивач звернулася до
управління Пенсійного фонду України в
Рогатинському районі
Івано-Франківської області із заявою
про перерахунок пенсії з врахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
та індексації заробітної плати з
моменту призначення пенсії, тобто з 27
липня 2012 року.

Листом № 190/Б-08 від 10 жовтня 2014 року УПФ
України в Рогатинському районі
Івано-Франківської області ОСОБА_1 було
відмовлено в перерахунку пенсії
відповідно до ст.37 Закону України "Про
державну службу", оскільки індексація
та матеріальна допомога не є
надбавками та не можуть бути враховані
для розрахунку пенсії.

Вирішуючи спірні правовідносини суд
виходить з наступного.

Статтею 33 Закону України "Про державну
службу" від 16.12.1993 р. № 3723-XII встановлено,
що заробітна плата державних
службовців складається з посадових
окладів, премій, доплати за ранги,
надбавки за вислугу років на державній
службі та інших надбавок.

Державним службовцям можуть
встановлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 37 Закону України "Про
державну службу" (у редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин)
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування. За
кожний повний рік роботи понад 10 років
на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

У частині першій статті 1 Закону
України "Про оплату праці" від 24 березня
1995 року № 108/95 законодавцем
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 даного Закону визначена
структура заробітної плати. Так,
заробітна плата включає: основну
заробітну плату, яка є винагородою за
виконану роботу відповідно до
встановлених норм праці (норми часу,
виробітку, обслуговування, посадові
обов'язки). Вона встановлюється у
вигляді тарифних ставок (окладів) і
відрядних розцінок для робітників та
посадових окладів для службовців;
додаткову заробітну плату, яка є
винагородою за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій; інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, до яких належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення входила до системи
оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" від 5 листопада
1991 року № 1788-XII врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону, до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Крім того, відповідно до положень
наказу Державного комітету статистики
України від 13 січня 2004 року за № 5 "Про
затвердження інструкції зі статистики
заробітної плати" фонд оплати праці
складається з: фондів основної
заробітної плати, додаткової
заробітної плати та інших
заохочувальних компенсаційних виплат.
(п. 1.3. Інструкції). При цьому, до складу
додаткової заробітної плати
Держкомстат України відносить, в тому
числі: суми виплат, пов'язані з
індексацією заробітної плати (доходу)
працівників (службовців) - (п.2.2.7.
Інструкції), а до складу фонду інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат - матеріальну допомогу, яка
надається всім або більшості
працівників (в тому числі - на
оздоровлення) - (п.2.3.3. Інструкції).

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Згідно довідок виконавчого комітету
Путятинської сільської ради
Рогатинського району
Івано-Франківської області № 606 та 607
від 01.09.2014 року вбачається, що позивач
отримувала за період роботи з 01.10.2010 р.
по 31.09.2012 р. індексацію заробітної плати
в сумі 4116,21 грн. та матеріальну допомогу
на оздоровлення в сумі 2384,27 грн. На всі
виплати нараховувались страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що матеріальна допомога на
оздоровлення та індексація входять до
системи оплати праці державного
службовця, а, отже, відповідачем
безпідставно не включено до розрахунку
пенсії позивача.

Частиною 2 статті 99 КАС України
передбачено, що для звернення до суду
за захистом порушених прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод та інтересів.

А згідно вимог статті 87 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", суми
пенсій, не одержані своєчасно з вини
органу, що призначає або виплачує
пенсію, виплачуються за минулий час
без обмеження будь-яким строком.

Суд не застосовує позовну давність,
оскільки, як вбачається з матеріалів
справи, та не заперечувалось жодною зі
сторін, позивач звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
Рогатинському районі
Івано-Франківської області із заявою
про призначення пенсії за формою,
наданою управлінням, до якої не було
включено матеріальної допомоги та
оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань, сум
нарахованої індексації.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 158-163, 167 КАС
України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Рогатинському районі
Івано-Франківської області про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату пенсії задовольнити.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Рогатинському районі
Івано-Франківської області щодо
відмови ОСОБА_1 у здійсненні
перерахунку пенсії з урахуванням
матеріальної допомоги та оздоровлення
та сум нарахованої індексації.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Рогатинському районі
Івано-Франківської області зробити
перерахунок пенсії призначеної ОСОБА_1
з врахуванням до заробітку для
обчислення пенсії сум виплаченої
матеріальної допомоги на оздоровлення
та індексації заробітної плати з 27
липня 2012 року та виплатити недоплачену
пенсію.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Рогатинському районі
Івано-Франківської області в
подальшому виплачувати ОСОБА_1 пенсію
згідно проведеного перерахунку.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Рогатинський районний суд
Івано-Франківської області. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя:
О.О.Лошак