Справа № П/811/2830/14
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № П/811/2830/14
Кіровоградський окружний
адміністративний суд
у складі: головуючого - судді
за участю секретаря - Черна
за участю представника позивача - Галки
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Кіровограді справу за
адміністративним позовом
Кіровоградського міськрайонного
центру зайнятості до ОСОБА_3 про
стягнення матеріального забезпечення,
Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить стягнути з ОСОБА_3
виплачене матеріальне забезпечення у
розмірі 30 729,06 грн..
В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що відповідач,
перебуваючи на обліку в
Кіровоградському міськрайонному
центрі зайнятості у статусі
безробітного та отримуючи допомогу по
безробіттю, приховав відомості про те,
що він зареєстрований як фізична
особа-підприємець та безпідставно
отримав: допомогу по безробіттю з 01.07.2013
р. по 25.06.2014 р. у розмірі 27 909,61 грн.; а
також витрачено кошти на професійне
навчання за професією "машиніст
холодильних установ" з 10.02.2014 р. по 10.07.2014
р. у розмірі 2819,45 грн..
У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі з підстав, зазначених у
Відповідач у судовому засіданні
заперечуючи проти позовних вимог
зазначив, що ніякою підприємницькою
діяльністю не займався, дохід не
отримував, є інвалідом війни, 3 група.
Також зазначав, що до реєстрації у
центрі зайнятості його як
безробітного, він з 01.01.2012р. по 30.05.2013р.
працював в Олександрійському
воєнізованому гірничорятувальному
(аварійно-рятувальному) загоні та
звільнився за станом здоров'я.
Дослідивши наявні в справі матеріали,
заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача, всебічно й повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи та вирішення спору по
суті, суд приходить до наступних
Судом встановлено, що 05 червня 2013 року
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до
Кіровоградського міськрайонного
центру зайнятості із заявою про
надання статусу безробітного, в якій,
зокрема, зазначив, що не зареєстрований
як фізична особа-підприємець (а.с.5).
Згідно персональної картки (а.с.4)
відповідачеві був наданий статус
безробітного та призначена виплата
допомоги по безробіттю з 05 червня 2013
Так, за час перебування на обліку як
безробітній відповідач отримав:
допомогу по безробіттю з 01.07.2013 р. по
25.06.2014 р. у розмірі 27 909,61 грн., професійне
навчання за професією "машиніст
холодильних установ" з 10.02.2014 р. по 10.07.2014
р. в сумі 2 819,45 грн., що підтверджується
довідкою (а.с.8), розрахунком вартості
професійного навчання (а.с.9) та
довідкою про наявність заборгованості
В подальшому, Кіровоградським
міськрайонним центром зайнятості при
здійсненні перевірки інформації про
доходи безробітного ОСОБА_3 було
з'ясовано, що у період перебування на
обліку у центрі зайнятості та
отримуючи допомогу по безробіттю
відповідач був зареєстрований як
фізична особа-підприємець з 30 січня 1996
року, що підтверджується витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
(а.с.7). За даним фактом складено акт
розслідування страхових внесків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення відповідно до Закону
України "Про зайнятість населення" від
15.07.2014 р. за № 19 (а.с.6).
На підставі вищезазначеного факту
відповідачу було припинено виплату
допомоги по безробіттю.
30.07.2014 р. в.о. директора
Кіровоградського міськрайонного
центру зайнятості видано наказ №618-Д
про вжиття заходів по поверненню
разом з листом про повернення коштів
було направлено відповідачу (а.с.10-11).
Суд, надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, виходить з такого.
Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантується право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх, зокрема, у разі
безробіття з незалежних від них
З огляду на те, що відповідач набув
статусу безробітного 05 червня 2013 р., до
спірних правовідносин підлягає
застосуванню Закон України "Про
зайнятість населення" від 5 липня 2012
року № 5067-VI.
Відповідно до статті 44 вказаного
Закону зареєстровані безробітні мають
право на матеріальне забезпечення на
випадок безробіття та соціальні
послуги відповідно до Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" та цього Закону.
Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону
України "Про зайнятість населення"
визначено, що безробітною є особа віком
від 15 до 70 років, яка через відсутність
роботи не має заробітку або інших
передбачених законодавством доходів
як джерела існування, готова та здатна
приступити до роботи.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
43 даного Закону статусу безробітного
може набути, зокрема, особа
працездатного віку до призначення
пенсії (зокрема на пільгових умовах або
за вислугу років), яка через
відсутність роботи не має заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів, готова та здатна приступити до
Водночас, згідно частини 1 статті 4
Закону України "Про зайнятість
населення" до зайнятого населення
належать особи, які працюють за наймом
на умовах трудового договору
(контракту) або на інших умовах,
передбачених законодавством, особи,
які забезпечують себе роботою
самостійно (у тому числі члени
особистих селянських господарств),
проходять військову чи альтернативну
(невійськову) службу, на законних
підставах працюють за кордоном та які
мають доходи від такої зайнятості, а
також особи, що навчаються за денною
формою у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах та поєднують
Частина 2 статті 1 вказаного Закону є
бланкетною та, зокрема, для визначення
поняття "особи, які забезпечують себе
роботою самостійно", відсилає до Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування".
Так, відповідно до пункту 5 частини 1
статті 4 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" особи, які
забезпечують себе роботою самостійно -
займаються незалежною професійною
діяльністю, а саме науковою,
літературною, артистичною, художньою,
освітньою або викладацькою, а також
медичною, юридичною практикою, в тому
числі адвокатською, нотаріальною
діяльністю, або особи, які провадять
релігійну (місіонерську) діяльність,
іншу подібну діяльність та отримують
дохід безпосередньо від цієї
діяльності, за умови, що такі особи не є
найманими працівниками чи
Із системного аналізу положень Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" суд дійшов до
висновку, що законодавцем не
ототожнюються поняття особи, яка
забезпечує себе роботою самостійно, та
фізичної особи-підприємця. За таких
умов суд вважає помилковими твердження
позивача про те, що факт реєстрації
фізичної особи-підприємця
унеможливлює набуття такою особою
статусу безробітного та виключає
отримання нею допомоги по безробіттю.
При цьому суд наголошує, що положення
вказаного Закону України "Про
зайнятість населення" не містять
застережень щодо неможливості надання
статусу безробітного особі, яка
зареєстрована фізичною
особою-підприємцем. Натомість,
визначальною умовою для набуття такого
статусу згідно вищезазначених
приписів Закону України "Про
зайнятість населення" є відсутність в
особи роботи та, як наслідок, заробітку
Позивачем не надано доказів того, що
ОСОБА_3 в період перебування на обліку в
центрі зайнятості в статусі
безробітного мав роботу та отримував
заробіток або інший дохід внаслідок
зайняття підприємницькою діяльністю, а
відтак - безпідставно отримував
допомогу по безробіттю.
Натомість, згідно акту Кіровоградської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській
області від 10.07.2014 р. №548/11-23-17-01/НОМЕР_1
"Про результати документальної
позапланової виїзної перевірки
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 (код - НОМЕР_1)
за період з 01.01.2011 р. по 03.06.2014 р."
встановлено, що відповідач не
зареєстрований як платник податку на
додану вартість, не застосовує РРО та
розрахункові книжки відповідно до
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", не має рахунків у
установах банків та з 2011 по 2014 не
отримував доходів, в зв'язку з
відсутністю господарської діяльності,
відсутня база нарахування єдиного
соціального внеску (а.с.24-32).
Згідно відповіді Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді від 19.09.2014р., відповідач
сплачував страхові внески за період з
01.02.1996 р. по 30.09.1998 р., а починаючи з 01.10.1998
р. по 30.09.2013 р. діяльністю не займався,
доходу не отримував, внески не
У судовому засіданні відповідач
пояснив суду, що підприємницькою
діяльністю не займався, дохід від неї
не отримував та вважав, що його статус
як фізичної особи-підприємця
припинено. Також, відповідач пояснив,
що правовстановлюючі документи були
загублені ним ще у 1998 році. Крім того,
зазначав, що з 01.01.2012р. по 30.05.2013р.
працював в Олександрійському
воєнізованому гірничорятувальному
(аварійно-рятувальному) загоні та
звільнився за станом здоров'я (а.с.46-49).
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.36 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
Сума виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.
Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, до такого
Реєстру лише 24.04.2014 року було внесено
запис про реєстрацію відповідача з
30.01.1996р. як фізичної особи-підприємця,
10.07.2014р. 13 травня 2013 року внесено запис
щодо припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця
Згідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу. При
цьому, за приписами частини другої
статті 71 цього Кодексу в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Суд вважає, що позивачем не
обґрунтовано належними доказами своїх
позовних вимог, а відповідач ніяким
чином не допустив умисного невиконання
своїх обов'язків, передбачених статтею
36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", та не зловживав ними, а
тому доходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення
адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС
України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні адміністративного
Постанова суду набирає законної сили в
порядку, встановленому ст.254 КАС
України.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подання в
10-денний строк з дня її проголошення, а
у разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України - протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови, апеляційної скарги, копія
якої одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Повний текст постанови складено -
20.10.2014р.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
Т.М.
Кармазина