Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/54177/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
секретар: Буденко В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційні скарги
Державної митної служби України та
Луганської митниці на постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 1 серпня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Державної митної служби України,
Луганської митниці про визнання
протиправними та скасування наказів,
поновлення на посаді та стягнення
середнього заробітнку за час
вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2012 року позивач звернувся до
суду із зазначеним позовом до
відповідачів. Просив визнати
протиправними та скасувати накази
Державної митної служби України від 19
березня 2012 року № 548-к, Луганської
митниці від 20 березня 2012 року № 346-к,
поновити його на посаді головного
інспектора сектору митного оформлення
поста «Алчевськ» Луганської митниці з
21 березня 2012 року, стягнути з
Луганської митниці середній заробіток
за час вимушеного прогулу.

Посилався на те, що Присяги державного
службовця не порушував, звільнення
проведено з порушенням порядку та
процедури.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 12 червня 2012
року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 1 серпня 2012
року скасовано постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 12
червня 2012 року та прийнято нову
постанову про часткове задоволення
позову. Визнано протиправними та
скасовано наказ Державної митної
служби України від 19 березня 2012 року №
548-к та наказ Луганської митниці від 20
березня 2012 року № 346-к в частині
припинення перебування ОСОБА_4 на
державній службі в митних органах
України, поновлено позивача на посаді
головного інспектора сектору митного
оформлення поста «Алчевськ»
Луганської митниці з 21 березня 2012 року,
зобов'язано Луганську митницю
нарахувати і виплатити ОСОБА_4 середній
заробіток за час вимушеного прогулу.
Постанову суду в частині поновлення
позивача на посаді допущено до
негайного виконання.

У касаційних скаргах ставиться питання
про скасування постанови суду
апеляційної інстанції з підстав
порушення норм матеріального та
процесуального права та залишення в
силі постанови суду першої інстанції.

Перевіривши за матеріалами справи
доводи касаційних скарг та
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі у
межах касаційних скарг, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційні
скарги не підлягають задоволенню з
таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно наказу
Державної митної служби України від 19
березня 2012 року № 548-к припинено
перебування на державній службі в
митних органах України ОСОБА_4 за
порушення Присяги державного
службовця відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 30
Закону України «Про державну службу».

На підставі вказаного наказу 20 березня
2012 року Луганська митниця видала наказ
№ 346-к про припинення перебування на
державній службі в митних органах
України позивача відповідно до п. 6 ч. 1
ст. 30 Закону України «Про державну
службу» за порушення Присяги
державного службовця з 20 березня 2012
року.

Вказані накази видані на підставі
подання Луганської митниці на адресу
Державної митної служби України про
припинення перебування на державній
службі позивача на підставі п. 6 ч. 1 ст. 30
Закону України «Про державну службу» у
зв'язку з винесенням 24 лютого 2012
року Алчевським міським судом
Луганської області постанови про
закриття кримінальної справи по
обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК
України, у зв'язку із закінченням
строків притягнення до кримінальної
відповідальності, тобто з
нереабілітуючих підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з
правомірності звільнення позивача за
порушення Присяги державного
службовця, оскільки він скоїв діяння,
несумісні з державною службою, а
закриття кримінальної справи по
обвинуваченню ОСОБА_4 у зв'язку із
закінченням строків притягнення до
кримінальної відповідальності не
спростовує факту порушення ним Присяги
державного службовця.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та приймаючи нову постанову
про часткове задоволення позовних
вимог, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що звільнення позивача
відбулося з порушенням встановленого
порядку, без дотримання обов'язкової
процедури, яка передує звільненню,
зокрема без проведення службового
розслідування. Тому факт порушення
позивачем службової дисципліни
відповідачами не доведено, а постанова
Алчевського міського суду Луганської
області від 24 лютого 2012 року про
закриття кримінальної справи по
обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 367 КК
України у зв'язку із закінченням
строків притягнення до кримінальної
відповідальності, яка була підставою
для звільнення, на час прийняття
оскаржуваних наказів не набрала
законної сили та була скасована
апеляційним судом Луганської області 20
квітня 2012 року.

Правовий статус посадових осіб митної
служби України, їх права та обов'язки
визначаються Конституцією України,
Митним кодексом України, а в частині, що
ним не регулюється, Законом України
«Про державну службу». Тобто
дисциплінарна відповідальність
посадових осіб митної служби
врегульована спеціальним
законодавством, у тому числі й нормами
Закону України «Про дисциплінарний
статут Державної митної служби
України» (чинного на час виникнення
спірних відносин; далі - Статут).
Положення Закону України «Про державну
службу» можуть застосовуватися щодо
посадових осіб митної служби у тій
частині, що не врегульована
спеціальним митним законодавством, у
тому числі й нормами Статуту. Оскільки
припинення державної служби на
підставі пункту 6 частини першої статті
30 Закону України «Про державну службу»
є крайнім заходом відповідальності
державного службовця за порушення
службової дисципліни, який виходить за
межі дисциплінарної відповідальності,
то неможливість застосування до
посадової особи митної служби
дисциплінарних стягнень аж до
звільнення з митного органу має бути
мотивовано.

Розділом 4 Статуту визначено види
дисциплінарних стягнень та порядок їх
застосування, чітко врегульована
процедура їх застосування, внаслідок
чого забезпечується належний захист
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань про притягнення
їх до дисциплінарної відповідальності.

Передумовою такого звільнення є
ретельне службове розслідування,
порядок проведення якого регулюється
Інструкцією про порядок організації та
проведення службового розслідування і
службової перевірки в митній службі
України, затвердженою наказом
Державної митної служби України від 13
серпня 2010 року № 918. При цьому необхідно
враховувати, що наслідком вчинення
дисциплінарного правопорушення може
бути припинення державної служби за
порушення Присяги або звільнення з
митного органу, які є санкціями різних
рівнів відповідальності й не можуть
застосовуватися як альтернативні.
Звільнення за порушення Присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків. Державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можна
кваліфікувати як порушення Присяги.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладеною в постановах від 22
квітня та 1 липня 2014 року (справи №
21-90а14, 21-267а14 відповідно).

За таких обставин, коли на час видання
оскаржуваних наказів факт порушення
позивачем Присяги державного
службовця не доведено, а саме, що він
скоїв проступок проти інтересів
служби, який суперечить покладеним на
нього обов'язкам, підриває довіру до
нього як до носія влади, що призводить
до приниження державного органу та
унеможливлює подальше виконання ним
своїх обов'язків, службового
розслідування не проведено, тобто
порушено порядок та процедуру
звільнення позивача, суд апеляційної
інстанції правомірно визнав
протиправними та скасував накази про
звільнення позивача, поновив його на
раніше займаній посаді та стягнув
середній заробіток за час вимушеного
прогулу.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Доводи касаційних скарг про порушення
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
безпідставні, не ґрунтуються на
доказах та спростовуються висновками
судів.

Тому колегія суддів, перевіривши у
межах доводів касаційних скарг
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційні
скарги необхідно залишити без
задоволення, а судове рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги Державної митної
служби України та Луганської митниці
залишити без задоволення, а постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 1 серпня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало Я.Л.
Іваненко М.І. Мойсюк