Справа № 2-а-679/201/14
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-679/201/14
Головуючий у 1-й інстанції: Гаврищук Л.П.
Суддя-доповідач: Залімський І. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Нетішин Хмельницької області на
постанову Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 28 серпня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у м. Нетішин
Хмельницької області про визнання
відмови нечинною, зарахування періоду
роботи до пільгового стажу , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом про
зобов'язання відповідача призначити
пенсію на пільгових умовах згідно
Списку №1 з 21.07.2014 року.

Постановою Нетішинського міського
суду Хмельницької області від 28.08.2014
року позов задоволено, а саме:
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Нетішин Хмельницької
області зарахувати ОСОБА_2 до
пільгового стажу за Списком № 1 періоди
роботи у ВП «Хмельницька АЕС» ДП НАЕК
«Енергоатом» в особливо шкідливих
умовах праці з 22.08.1992 року по 31.05.1995 року
та призначити пенсію з моменту його
звернення до управління Пенсійного
фонду України в м. Нетішин Хмельницької
області - з 21.07.2014 року.

Не погоджуючись з даною постановою
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального права просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити.

06.10.2014 року на адресу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
надійшло заперечення від ОСОБА_2 в
якому він просить рішення суду першої
інстанції залишити без змін та
розглянути справу в порядку письмового
провадження.

Відповідач у справі повноважних
представників у судове засідання не
направив, хоча повідомлявся про дату,
час та місце апеляційного розгляду
справи, що підтверджується матеріалами
справи.

Згідно з п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, колегія суддів визнала за
можливе розглянути апеляційну скаргу в
порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Суд першої інстанції, при ухваленні
оскаржуваної постанови та
задовольняючи позов виходив з того, що
основним документом про трудову
діяльність працівника є трудова
книжка.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, виходячи з
наступного.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" передбачено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до частини 1 статті 48
Кодексу Законів про працю України
трудова книжка є основним документом
про трудову діяльність працівника.

Відповідно до пункту 1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу за відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 № 637
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до ст. 100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" особам які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
призначаються на таких умовах: особам,
які мають на день введення в дію цього
Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством.

Судом першої інстанції встановлено, що
факт роботи позивача за Списком № 1 в
період з 22.08.1992 року по 31.05.1995 року
підтверджується записами в трудовій
книжці, довідкою № 49-1112 від 08.08.2014 року
про нарахування заробітної плати та
надбавки за умови праці, довідкою № 05-488
від 04.08.2014 року, згідно якої позивач в
період з 22.08.1992 року по 31.05.1995 року
працював в особливо шкідливих умовах
праці за Списком № 1 і йому надавалась
додаткова оплачувана відпустка в
кількості 16 календарних днів, наказом
№ 184 від 06.04.1992 року «Про упорядкування
наданих пільг за роботу в шкідливих і
особливо шкідливих умовах», яким
позивачу було встановлено умови праці,
доплату за умови праці та пільги за
Списком № 1.

Довідкою про підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсії
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній № 05-487 від
04.08.2014 року підтверджується, що позивач
в період з 01.03.1992 року по 31.05.1995 року
постійно працював з матеріалами або
устаткуванням забрудненим
радіоактивними відходами при
виготовленні, ремонті бо
обслуговуванні оснащення, пристроїв в
умовах радіаційної шкідливості, за
професією, посадою слюсаря з ремонту
та обслуговування систем вентиляції та
кондиціювання 4 розряду, що передбачена
Списком № 1 розділу ХХІV позиція
541, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 11
березня 1994 року № 162.

Згідно довідки № 48-26/316-7042 від 06.08.2014
року щодо проведення атестації
робочого місця слюсаря з ремонту та
обслуговування систем вентиляції та
кондиціювання ЦВіК ВП ХАЕС, на якому
працював позивач, наказом ВП ХАЕС від
06.04.1992 року № 184 на вказаному робочому
місці з 01.04.1992 року встановлено
особливо шкідливі умови праці,
зайнятість яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах за
Списком № 1 з наданням пільг. В період
з 22.08.1992 року по 31.05.1995 року
кваліфікаційні обов'язки, місця їх
виконання та умови праці на робочому
місці позивача не змінювались, він
постійно працював впродовж повного
робочого дня, в особливо шкідливих
умовах праці.

Судом встановлено, що атестація
робочого місця позивача проводилась
06.04.1992 року.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування
Списків № 1 і № 2 виробництв, професій,
посад і показників при обчисленні
стажу роботи, що дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18.11.2005 року за № 383, при визначенні
права на пенсію за віком на пільгових
умовах застосовуються Списки, що чинні
на період роботи особи, при цьому, до
пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до
21.08.1992 року та за результатами
проведення атестації робочих місць за
умовами праці після 21.08.1992 року.

Крім того, відповідно до ч.3 п. 4 Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці № 442 від 01.08.1992 року
позачергово атестація проводиться у
разі докорінної зміни умов і характеру
праці з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу,
профспілкового комітету, трудового
колективу або його виборного органу,
органів Державної експертизи умов
праці з участю установ
санітарно-епідеміологічної служби МОЗ.

Докорінної зміни умов і характеру
праці позивача до 31.05.1995 року не
відбулося, тобто підстав для
проведення позачергової атестації не
було.

Обов'язок проведення атестації робочих
місць покладено на керівників
підприємств, тому колегія суддів
вважає, що відмова відповідача не може
позбавити позивача його
конституційного права на соціальний
захист щодо вирішення питання надання
пенсій за Списком № 1 на пільгових
умовах відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13, ст.
62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та п. 4
«Порядку проведення атестації робочих
місць за умовами праці», затвердженого
Постановою КМУ від 01.08.1992 року № 442.

Отже колегія суддів вважає доведеними
висновки суду першої інстанції, що
позивач набув права на призначення
пільгової пенсії за віком згідно
Списку №1.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
постанова місцевого суду ухвалена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, зміні або
скасуванню не підлягає, а апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Нетішин
Хмельницької області, - залишити без
задоволення, а постанову Нетішинського
міського суду Хмельницької області від
28 серпня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Залімський І. Г.

Судді
Сушко О.О.

Смілянець Е. С.