Справа № 822/1340/14
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/1340/14
Головуючий у 1-й інстанції: Касап В. М.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової
Т.В.

при секретарі: Майданюк Я.Л.

за участю представників сторін:

позивачки: ОСОБА_2

представника відповідача: Івахова М. Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Державної міграційної
служби України в Хмельницькій області
на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 14 травня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління Державної
міграційної служби України в
Хмельницькій області про скасування
висновків та зобов'язання вчинити дії ,
-

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до управління ДМС
України в Хмельницькій області про
скасування висновків від 21.06.2013 року та
14.10.2013 року, зобов'язання видати дозвіл
на імміграцію в Україну.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 14.05.2014 року
позов ОСОБА_2 задоволено: скасовано
висновок управління Державної
міграційної служби України в
Хмельницькій області від 21.06.2013 року
щодо скасування дозволу на імміграцію
в Україну громадянки Республіки
Вірменія ОСОБА_2; скасовано висновок
управління Державної міграційної
служби України в Хмельницькій області
від 14.10.2013 року про відсутність підстав
для задоволення клопотання про вступ
до громадянства України ОСОБА_2;
зобов'язати управління Державної
міграційної служби України в
Хмельницькій області видати ОСОБА_2
дозвіл на імміграцію в Україну.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції від 14 травня 2013 року та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні адміністративного позову
повністю, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом при ухваленні
рішення норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав доводи
апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Позивачка в судовому засіданні
заперечила відносно задоволення
апеляційної скарги та просила рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, законність і обґрунтованість
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, давши правову
оцінку обставинам у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити
задовольнити, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від
14 травня 2014 року - скасувати, виходячи з
наступного.

Відповідно до фактичних обставин
справи, 21 червня 2013 року управління
ДМСУ в Хмельницькій області скасувало
дозвіл на імміграцію в Україну
громадянки Республіка Вірменія ОСОБА_2.

Згідно висновку управління ДМСУ в
Хмельницькій області від 14.10.2013 року
позивачці відмовлено в задоволенні
клопотання про прийняття до
громадянства України.

Не погоджуючись з даними рішеннями
відповідача, позивачка звернулася до
суду з вимогою про їх скасування.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з його
обгрунтованості, з чим не погоджується
суд апеляційної інстанції з огляду на
наступне.

Правовідносини, які виникли між
сторонами регулюються Законом України
"Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства" №3773-VI від 22 вересня
2011 року, Законом України "Про
імміграцію" №2491-ІІІ від 07 червня 2001
року (далі Закон України №2491-ІІІ),
Порядком провадження за заявами про
надання дозволу на імміграцію і
поданнями про його скасування та
виконання прийнятих рішень,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України №1983 від 26 грудня 2002
року.

Відповідно до статті 4 Закону України
"Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства", іноземці та особи
без громадянства можуть відповідно до
Закону України "Про
імміграцію"іммігрувати в Україну на
постійне проживання.

Умови і порядок імміграції в Україну
іноземців та осіб без гро мадянства
визначаються Законом України "Про
імміграцію".

Стаття 1 Закону України "Про імміграцію"
роз'яснює, що імміграція - прибуття в
Україну чи залишення в Україні у
встановленому законом порядку
іноземців та осіб без громадянства на
постійне проживання.

Порядок надання дозволу на імміграцію
в Україну на постійне проживання та
необхідні документи встановлено
статтею 9 Закону України "Про
імміграцію", а Порядок провадження за
заявами про надання дозволу на
імміграцію й поданнями про його
скасування і виконання прийнятих
рішень затверджено постановою
Кабінету Міністрів України № 1983 від 26
грудня 2002 року.

Цей порядок визначає процедуру
провадження за заявами про надання
дозволу на імміграцію в Україну
іноземцям та особам без громадянства,
поданням про його скасування та
виконання прийнятих рішень, а також
повноваження центральних органів
виконавчої влади України,
підпорядкованих їм органів, які
забезпечують виконання законодавства
про імміграцію.

Як вбачається з матеріалів справи,
громадянка Республіки Вірменія ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка Республіки
Вірменія, в'їхала на територію України
в 2002 році через КПП "Бориспіль" з метою
постійного проживання в Україні.

29 вересня 2004 року позивачка звернулась
із заявою щодо отримання дозволу на
імміграцію в Україну відповідно до п.6
ч.2 ст.4 Закону України "Про імміграцію".

Відповідно до п.6 ч. 2 ст.4 Закону
України "Про імміграцію" Кабінетом
Міністрів України у визначеному ним
порядку встановлюється квота
імміграції для батьків, чоловіка
(дружини) іммігранта та його
неповнолітніх дітей.

З матеріалів справи слідує, що
позивачка документована посвідкою на
постійне місце проживання серії
НОМЕР_1/ від 18.03.2005 року ГІРФО УМВС
України в Хмельницькій області на
підставі дозволу на імміграцію від
18.03.2005 року ВГІРФО УМВС України в
Хмельницькій області згідно з п. 1 ч. 3
ст. 4 Закону України «Про імміграцію».

За приписами вищевказаної норми дозвіл
на імміграцію поза квотою імміграції
надається одному з подружжя, якщо
другий з подружжя, з яким він
перебуває у шлюбі понад два роки, є
громадянином України, дітям і батькам
громадян України.

Однак, згідно з висновком про надання
дозволу на імміграцію та оформлення
посвідки на постійне проживання
громадянці Республіки Вірменія ОСОБА_2
від 18.03.2005 року, затвердженому
заступником начальника УМВС України в
Хмельницькій області, ОСОБА_2 прибула в
Україну до чоловіка іммігранта
громадянина Республіки Вірменія
ОСОБА_5, 1977 р.н., та у зв'язку із цим,
подала клопотання на оформлення
дозволу на імміграцію.

Таким чином, підстави отримання
дозволу ВГІРФО УМВС України в
Хмельницькій області від 18.03.2005 року на
імміграцію, що вказані у дозволі на
імміграцію, не відповідають підставам,
вказаним у висновку 18.03.2005 року.

Крім того, колегія суддів погоджується
з твердженнями відповідача про
відсутність будь-яких підстав для
отримання дозволу на імміграцію
позивачки, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, шлюб
між позивачкою та ОСОБА_6 укладений
22.12.2004 року, тобто після звернення
ОСОБА_2 до відповідача з заявою про
отримання дозволу на імміграцію, що
свідчить про зазначення останньою
неправдивих відомостей.

Крім того, громадянство України
отримано ОСОБА_6 лише 08.06.2011 року, що
підтверджується копією його паспорта
серії НОМЕР_2, виданого 08.06.2011 року
Старокостянтинівським РВ УМВС України
в Хмельницькій області.

Як вбачається з матеріалів справи, діти
позивачки набули громадянства України
26.10.2010 року на підставі рішення УМВС
України у Хмельницькій області
відповідно до ч. 3. Ст. 8 Закону України
«Про громадянство України».

Згідно з положеннями ч.4 ст. 10 Закону
України "Про імміграцію" дозвіл на
імміграцію не надається особам, які в
заявах про надання дозволу на
імміграцію зазначили свідомо
неправдиві відомості чи подали
неправдиві документи.

Так, громадянка Республіки Вірменія
ОСОБА_2, при подачі заяви щодо отримання
дозволу на імміграцію в Україну надала
завідомо неправдиві відомості щодо
наявності чоловіка - ОСОБА_6, оскільки
на момент подачі заяви дані особи в
шлюбі не перебували.

Статтею 12 Закону України "Про
імміграцію" визначено перелік підстав,
згідно яких дозвіл на імміграцію може
бути скасовано, зокрема, якщо
з'ясується, що його надано на підставі
свідомо неправдивих відомостей,
підроблених документів чи
документів, що втратили чинність.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що 21.06.2013 року відповідач
прийняв вірний висновок щодо
скасування дозволу на імміграцію в
Україну громадянки Республіки
Вірменія ОСОБА_2 та 14.10.2013 року висновок
про відсутність підстав для
задоволення клопотання про прийняття
до громадянства України ОСОБА_2,
оскільки діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що
встановлений чинним законодавством
України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
суду першої інстанції на те, що
оскаржувана постанова суду не містить
обґрунтувань відносно порушених норм
законодавства відповідачем при
прийнятті спірного рішення.

Зважаючи на зазначені обставини,
враховуючи порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, що
призвело до ухвалення незаконного
судового рішення, колегія суддів
вважає, що рішення підлягає скасуванню
з прийняттям нової постанови про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Державної міграційної служби України в
Хмельницькій області задовольнити
повністю .

Постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Державної міграційної служби України в
Хмельницькій області про скасування
висновків та зобов'язання вчинити дії, -
скасувати .

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_2 відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному
обсязі "14" жовтня 2014 р. .

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.