Справа № 2а-1163/11
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/72548/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Логвиненко
А.О.

Донець О.Є.

за участю секретаря судового
засідання: Головко О.В.

за участю:

позивача ОСОБА_2, представників
позивача - ОСОБА_3; ОСОБА_4

представника третьої особи - Крикус В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 на постанову
Галицького районного суду м. Львова від
29 лютого 2012 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 30 жовтня 2012 року у справі за позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до
Львівської міської ради за участю
третьої особи без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
Управління комунальної власності
Департаменту економічної політики
Львівської міської ради про визнання
незаконною та скасування ухвали та
визначення способу приватизації
нерухомого майна,

в с т а н о в и л а:

ФОП ОСОБА_2 звернулась із позовом в
якому з урахуванням уточнених позовних
вимог просила визнати незаконною та
скасувати ухвалу Львівської міської
ради від 14 липня 2011 року за № 675 «Про
приватизацію способом продажу на
аукціоні нежитлових приміщень на площі
Ринок, 28» та зобов'язати Львівську
міську раду визначити спосіб
приватизації приміщень з індексами: V,
VI, VII, VIII, IX, X, XI, XII, 10 - 1, 10 - 2, 10 - 3, 10 - 4, 10 - 5,
10 - 6, 10 - 7, 10 - 8, 10 - 9, 10 - 10 на площі Ринок, 28
у м. Львові шляхом викупу цих приміщень
позивачем.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
оскаржуване рішення про приватизацію
нежитлових приміщень шляхом продажу на
аукціоні прийнято з порушенням закону.
При цьому посилається на те, що він, як
орендар вказаних приміщень, який
здійснив з дозволу орендодавця
невід'ємні поліпшення, має право на їх
приватизацію шляхом викупу. Також
зазначив, що рішення господарського
суду Львівської області від 20.07.2010 року
та постанова Львівського апеляційного
господарського суду про від 04.11.2010 року
про розірвання договору оренди
нерухомого майна було скасовано
постановою Вищого господарського суду
України від 05.04. 2011 року та прийнято
нове рішення про відмову в задоволенні
позову про розірвання договору оренди
та виселення позивача.

Постановою Галицького районного суду
м. Львова від 29 лютого 2012 року,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 30 жовтня 2012 року, в задоволенні
позову відмовлено. Рішення судів
мотивовано тим, що посилання позивача
на поліпшення та реконструкцію об'єкту
оренди, що на його думку дає право на
викуп цього майна, є безпідставним,
оскільки об'єкт реконструкції не
зданий в експлуатацію та не
підтверджена належними доказами
відповідність виконаних робіт
встановленим нормам та стандартам.
Крім того посилання на те, що будинок
№?28 на площі Ринок у м. Львові є
пам'яткою архітектури та перебуває під
охороною держави і приватизація
вказаного будинку не може
здійснюватися у спосіб та порядку,
визначеному Законом України «Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)», є
необґрунтованим, оскільки сам позивач
просить зобов'язати міську раду
визначити спосіб приватизації майна.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального
права, просить їх скасувати та прийняти
нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач проти задоволення
касаційної скарги заперечує,
оскаржувані рішення вважає
обґрунтованими та законними, просить
залишити їх без змін.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 159 КАС України
судове рішення має бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржувані судові
рішення не відповідають.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідно до ухвали
Львівської міської ради №675 від 14.07.2011
року прийнято рішення про приватизацію
способом продажу на аукціоні
нежитлових приміщень (підвалу, першого
поверху, антресолі) загальною площею 314,
00 кв.м. у будинку №28 на пл.. Ринок.

Відповідно до статті частини першої
статті 7 Закону України «Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)» Фонд
державного майна України, Верховна
Рада Автономної Республіки Крим,
місцеві Ради затверджують за поданням
органів приватизації переліки
об'єктів, які перебувають відповідно у
державній власності, власності
Автономної Республіки Крим та
комунальній власності і підлягають
продажу на аукціоні, за конкурсом;
викупу. Частиною те третьою цієї статті
передбачено, що включення об'єктів
малої приватизації до переліків,
зазначених у частині першій цієї
статті, здійснюється відповідно до
Державної та місцевих програм
приватизації або з ініціативи
відповідних органів приватизації чи
покупців.

Згідно частини статті 11 Закону України
«Про приватизацію державного майна»
порядок приватизації державного майна
передбачає у тому числі опублікування
списку об'єктів, які підлягають
приватизації, у виданнях державних
органів приватизації, місцевій пресі;
прийняття рішення про приватизацію
об'єкта на підставі поданої заяви або
виходячи із завдань Державної програми
приватизації та створення комісії з
приватизації; опублікування
інформації про прийняття рішення про
приватизацію об'єкта.

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)» з
моменту прийняття рішення про
приватизацію підприємства
здійснюється його підготовка до
приватизації. Підготовка об'єкта малої
приватизації до продажу здійснюється
органами приватизації, які у тому числі
визначають ціну продажу об'єкта, що
підлягає приватизації шляхом викупу,
або початкову вартість продажу об'єкта
на аукціоні, за конкурсом; готують та
публікують інформацію про об'єкти
малої приватизації у відповідних
інформаційних бюлетенях та місцевій
пресі, інших друкованих виданнях,
визначених органами приватизації.

Порядок продажу об'єктів на аукціоні
визначається відповідно до розділу IV
Закону України «Про приватизацію
невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)», у тому числі з
дотриманням вимог щодо публікації
інформації про об'єкт продажу не
пізніш як за 30 календарних днів до дати
проведення аукціону.

Суди попередніх інстанцій, пославшись
на те, що саме до повноважень міських
рад належить прийняття рішень щодо
відчуження комунального майна,
затвердження місцевих програм
приватизації, переліку об'єктів
комунальної власності, які підлягають
приватизації, не дослідили дотримання
міської радою, як суб'єктом владних
повноважень, самої процедури
приватизації, що передбачена
відповідними положеннями законів з
питань приватизації. При цьому суди не
перевірили доводи позивача про те, що
будівля, щодо якої прийнято
оскаржуване рішення про приватизацію,
є пам'яткою архітектури та перебуває
під охороною держави. Водночас
відповідно до частини третьої статті 2
Закону України «Про приватизацію
невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)» не можуть бути об'єктами
малої приватизації будівлі (споруди,
приміщення) або їх окремі частини, які
становлять національну, культурну та
історичну цінність і перебувають під
охороною держави та будівлі (споруди,
приміщення) або їх окремі частини, де
розміщуються бібліотеки, книгарні та
державні видавництва. Висновок судів
про припинення укладеного з позивачем
договору оренди не узгоджується з
висновком наявного в матеріалах справи
рішення господарського суду
Львівської області № 5015/5858/11 від 19.12.2011
року, який залишився не спростованим.
Крім того судами не були з'ясовані
обставини щодо подання позивачем заяви
про включення нежитлових приміщень до
переліку об'єктів, що підлягають
приватизації шляхом викупу та
дотримання відповідачем процедури її
розгляду.

Отже посилання на прийняття міською
радою оскаржуваного рішення на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені законом є
передчасним, рішення судів попередніх
інстанцій про відмову у позові
прийняті за неповно встановлених
обставин.

Відповідно до ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Наведене дає підстави відповідно до
ст.. 227 КАС України для скасування
оскаржуваних рішень та направлення
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Галицького районного суду м.
Львова від 29 лютого 2012 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 30 жовтня 2012
року скасувати, справу направити на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та
оскарженню не підлягає, крім як в
строки, з підстав та в порядку,
передбаченому главою 3 розділу ІV КАС
України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є. Донець