Справа № 804/3560/14
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 р. Справа № 804/3560/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Царікової О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
суми заборгованості зі сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в розмірі 739, 98 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2014 року до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
суми заборгованості зі сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в розмірі 739, 98 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на те, що
фізична особа-підприємець ОСОБА_1
зареєстрована в Управлінні Пенсійного
фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська як платник страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування. У
зв'язку з несвоєчасністю та
непропорційністю сплати відповідачем
страхових внесків, у останнього
виникла заборгованість (недоїмка)
перед позивачем в розмірі 816, 64 грн., з
яких 28, 42 грн. - нарахована штрафна
санкція на підставі рішення від 04.12.2012
№ 669, пеня у сумі 788,22 грн. Враховуючи
часткову сплату заборгованості в сумі
76,66 грн., залишок заборгованості
відповідача перед позивачем становить
739,98 грн., яку просить стягнути позивач,
звертаючись до суду із даним позовом.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 12.03.2014
відкрито провадження у справі № 804/3560/14
та призначено її до розгляду на 31.03.2014.

31 березня 2014 року розгляд справи
відкладено на 10 квітня 2014 року, у
зв'язку з неявкою представників сторін
у судове засідання.

У судовому засіданні 10.04.2014 представник
позивача заявлені позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
здійснювати розгляд справи за його
відсутності в порядку письмового
провадження.

Відповідач у судове засідання 10.04.2014 не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, що підтверджується матеріалами
справи. До суду надійшла заява
відповідача від 10.04.2014 (вх. № 21808/14) про
розгляд справи за його відсутності в
порядку письмового провадження. У
письмовій заяві відповідач зазначила,
що на підставі постанови
Господарського суду Дніпропетровської
області від 17.10.2006, яка набрала законної
сили 27.10.2006, фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 припинила свою підприємницьку
діяльність. Крім того, відповідно до
постанови Амур-Нижньодніпровського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції від 27.10.2011 №ВП 29554354,
винесеної з виконання вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська від 01.08.2011 № Ф-644-У,
позивачем було сплачено суму
заборгованості в розмірі 325,34 грн. зі
сплати страхових внесків. За таких
обставин, відповідач просить суд
відмовити в задоволенні заявлених
позовних вимог.

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України ( далі - КАС України), особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Згідно ч. 6 статті 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи в
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності сторін у порядку
письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується адміністративний
позов, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду і вирішення
справи по суті, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права, вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та
підтверджується наявними матеріалами
справи, фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1)
зареєстрована в Управлінні Пенсійного
фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська як платник страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, та
згідно абзацу 1 пункту 3 статті 11 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» є
платником внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

У зв'язку з несвоєчасністю та
непропорційністю сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, у
відповідача виникла заборгованість
перед позивачем у розмірі 816, 64 грн., з
яких 28, 42 грн. - нарахована штрафна
санкція на підставі рішення від 04.12.2012
№ 669, пеня у сумі 788, 22 грн. за період з
22.03.2004 по 17.11.2011. Враховуючи часткову
сплату відповідачем заборгованості в
сумі 76,66 грн., залишок заборгованості
відповідача перед позивачем становить
739,98 грн.

Судом встановлено, що зазначена вище
заборгованість виникла на підставі
рішення від 04.12.2012 № 669 про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або органом
Пенсійного фонду, відповідно до якого
до відповідача застосовані штрафні
санкції у розмірі 28,42 грн. та нарахована
пеня у розмірі 788, 22 грн. за період з
22.03.2014 по 17.11.2011.

Зазначене рішення надіслано
відповідачеві рекомендованим листом з
повідомленням про вручення та отримано
останнім 13.12.2012, що підтверджується
копією рекомендованого повідомлення
про вручення відповідачеві поштового
відправлення, яке міститься в
матеріалах справи.

Порядок сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування визначений Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003р. № 1058-VІ, Інструкцією «Про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України», яка
затверджена постановою правління
Пенсійного фонду України від 19 грудня
2003 року № 21-1 та зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за № 64/8663.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню
підлягають фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок), та
члени сімей зазначених фізичних осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Законом України від 08.07.2010р. №2461-VI «Про
внесення змін до законів України «Про
Державний бюджет України на 2010р» та
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» підпункт 3
пункту 8 розділу XV «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» викладено в наступній
редакції: фізичні особи суб'єкти
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок), та
члени сімей зазначених осіб, які беруть
учать у провадженні ними
підприємницької діяльності, на період
дії законодавчих актів з питань
особливого способу оподаткування
сплачують страхові внески в порядку
визначеному цим Законом.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті
17 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхувальник
зобов'язаний нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Згідно частин 3, 4 статті 18
вищенаведеного Закону страхові внески
є цільовим загальнообов'язковим
платежем, який справляється на всій
території України в порядку,
встановленому цим Законом, страхові
внески не включаються до складу
податків, інших обов'язкових платежів,
що складають систему оподаткування

Відповідно до зазначених
нормативно-правових актів на
відповідача покладено обов'язки по
нарахуванню, обчисленню і сплаті в
установлені строки та в повному обсязі
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Обов'язок страхувальника нараховувати,
обчислювати та сплачувати в
установлені строки та в повному обсязі
страхові внески визначені ст.20 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» де
зазначено, що страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані зі відповідний
базовий звітний період (для суб'єктів
підприємницької діяльності -
щоквартально), не пізніше ніж через 20
календарних днів із дня закінчення
цього періоду.

З огляду на те, що відповідачем не було
виконано обов'язку щодо сплати
страхових внесків, органом Пенсійного
фонду України винесено рішення від
04.12.2012 № 669 про застосування фінансових
санкцій та нарахування пені за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
органом Пенсійного фонду, відповідно
до якого до відповідача застосовані
фінансові санкції у вигляді штрафу в
розмірі 28, 42 грн. та нарахована пеня в
розмірі 788, 22 грн. за період з 22.03.2004 по
17.11.2011.

Зазначене рішення не оскаржено
відповідачем, не скасовано в судовому
порядку, та станом на час розгляду
справи є чинним.

Відповідно до п. 3 ст. 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» орган
Пенсійного фонду України надсилає
страхувальнику, який має недоїмку,
вимогу про її сплату і протягом десяти
робочих днів із дня одержання вимоги
страхувальник зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та суми фінансових
санкцій.

У разі незгоди з розрахунком суми
недоїмки, зазначеної у вимозі про
сплату недоїмки, страхувальник
узгоджує її з органами Пенсійного
фонду та у разі узгодження
страхувальником вимоги про сплату
недоїмки, орган Пенсійного фонду
надсилає йому узгоджену вимогу про
сплату недоїмки, а страхувальник
зобов'язаний сплатити її протягом
десяти робочих днів після отримання.

У разі якщо страхувальник, який одержав
вимогу органу Пенсійного фонду про
сплату недоїмки і протягом десяти
робочих днів після її отримання не
сплатив зазначену у вимозі суму
недоїмки разом з застосованою до нього
фінансовою санкцією, включеної до
вимоги, або не узгодив вимогу з
відповідним органом Пенсійного фонду,
або не оскаржив вимогу в судовому
порядку, а також у разі якщо
страхувальник узгодив вимогу, але не
сплатив узгоджену суму недоїмки
протягом десяти робочих днів після
отримання узгодженої вимоги, орган
Пенсійного фонду звертається в
установленому законом порядку і подає
вимогу про сплату недоїмки до
відповідного підрозділу державної
виконавчої служби. У зазначених
випадках орган Пенсійного фонду також
має право звернутися до суду з позовом
про стягнення недоїмки.

Судом встановлено, що позивачем було
направлено відповідачу рішення від
04.12.2012 № 669 про застосування фінансових
санкцій та нарахування пені за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
органом Пенсійного фонду, яке отримано
останнім 13.12.2012, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
отримання поштового відправлення
відповідачем у справі.

В добровільному порядку дана
заборгованість не погашена.

Посилання відповідача на те, що згідно
постанови Господарського суду
Дніпропетровської області від 17.10.2006 у
справі № А 24/235-06, яка набрала законної
сили з 27.10.2006, припинено підприємницьку
діяльність фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1), що є підставою для
відмови у задоволенні заявлених
позовних вимог, не беруться судом до
уваги з огляду на наступне.

Згідно ст. 46 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» державна
реєстрація припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця
проводиться у разі: прийняття фізичною
особою - підприємцем рішення про
припинення підприємницької; смерті
фізичної особи - підприємця;
постановлення судового рішення про
оголошення фізичної особи померлою або
визнання безвісно відсутньою;
постановлення судового рішення про
визнання фізичної особи, яка є
підприємцем, недієздатною або про
обмеження її цивільної дієздатності;
постановлення судового рішення про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця.

Підставами для постановлення судового
рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця є: визнання фізичної
особи - підприємця банкрутом;
провадження нею підприємницької
діяльності, що заборонена законом,
неподання протягом року органам
державної податкової служби
податкових декларацій, документів
фінансової звітності відповідно до
закону.

Фізична особа позбавляється статусу
підприємця з дати внесення до Єдиного
державного реєстру запису про державну
реєстрацію припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця.

Відповідно до Спеціального витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців за №
18319449 від 12.03.2014, судом встановлено, що
фізична особа - підприємець ОСОБА_1
перебуває в стані припинення за
судовим рішенням, запису про державну
реєстрацію припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця
до Єдиного державного реєстру не
внесено.

Щодо сплати відповідачем суми
заборгованості зі сплати страхових
внесків в розмірі 325, 34 грн., судом
встановлено, що сума коштів в розмірі
325,34 грн. була сплачена відповідачем на
виконання вимоги Управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська від 01.08.2011 № Ф-644-У, а
не рішення про застосування фінансових
санкцій та нарахування пені за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
органом Пенсійного фонду від 04.12.2012 №
669, на підставі якого до позивача
застосовано фінансові санкції,
стягнення яких є предметом розгляду у
даній справі.

Враховуючи все вищевикладене, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 94 КАС
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 94, 122, 128, 158 - 163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
суми заборгованості зі сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в розмірі 739,98 грн.
задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1; 49000,
АДРЕСА_1) на користь Управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська (ідентифікаційний
код юридичної особи 21928462; 49023,
Дніпропетровська обл., м.
Дніпропетровськ, вул. Маріупольська, 3;
р/р 3175 в Управлінні Ощадбанку м.
Дніпропетровська, МФО 305482) суму
заборгованості зі сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в
розмірі 739 (сімсот тридцять дев'ять) грн.
98 коп.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя О.В.
Царікова