Справа № 2а-11012/12/2670
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 року
м. Київ К/9991/75954/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів: Лосєва А.М.,
Бившевої Л.І., Шипуліної
Т.М.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні

касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Юридична
компанія «Перший радник»

на ухвалу Окружного адміністративного
суду м. Києва від 14.08.2012

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 07.11.2012

у справі № 2а-11012/12/2670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Юридична компанія
«Перший радник»

до Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва Державної
податкової служби

про визнання дій протиправними та
скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 14.08.2012, залишеною без
змін ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 07.11.2012,
відмовлено у відкритті провадження у
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Юридична
компанія «Перший радник» (надалі -
позивач, ТОВ «Юридична компанія
«Перший радник») до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва Державної податкової
служби (надалі - відповідач, ДПІ у
Печерському районі м. Києва ДПС) про
визнання дій протиправними та
скасування рішення про залишення без
змін висновків акта перевірки.

Вважаючи, що рішення судів попередніх
інстанцій прийнято з порушенням норм
процесуального права, позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, у
якій просить скасувати ухвалу
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 14.08.2012 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07.11.2012 і направити справу до суду
першої інстанції для вирішення справи
по суті.

Відповідач не надав письмових
заперечень на касаційну скаргу, що не
перешкоджає її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відмовляючи у відкритті провадження,
суди попередніх інстанцій виходив з
того, що акт перевірки та рішення,
прийняте за результатами розгляду
заперечень на акт перевірки, а також
дії податкового органу зі складання
зазначених документів не підлягають
оскарженню в порядку
адміністративного судочинства.

Переглянувши судові рішення у межах
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
процесуального права, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення касаційної скарги, з
огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Зі змісту вказаної статті Кодексу та
визначень понять «позивач» та
«адміністративний позов», наведених у
ст. 3 даного Кодексу, випливає, що особа
має право звернутись до
адміністративного суду з позовом про
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, якщо такі рішення, дії чи
бездіяльність порушують права, свободи
та законні інтереси позивача в
публічно-правових відносинах за участю
позивача.

Проте, належний захист прав та
інтересів особи можливий лише в разі
існування спірних правовідносин, тобто
в разі встановлення, що рішення, дія чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень протиправно породжують,
змінюють чи припиняють права та
обов'язки в сфері публічно-правових
відносин.

Отже, судовому захисту підлягають лише
порушене право або інтерес особи, при
чому такі порушення мають полягати у
відповідних правових наслідках у
вигляді зміни стану прав та обов'язків
позивача або створення об'єктивних
перешкод у реалізації законного
інтересу відповідної особи, що
унеможливлюють одержання особою того,
на що вона вправі розраховувати в разі
належної поведінки зобов'язаної особи.
Лише в такому разі позовні вимоги
можуть бути задоволені.

Оцінювати дії податкового органу
необхідно з урахуванням їх конкретного
змісту та правових наслідків.

Оскільки наслідком розв'язання
публічно-правового спору по суті має
бути захист порушеного суб'єктивного
права позивача, то у разі незгоди з
діями чи рішенням контролюючого
органу, вимога про скасування рішення
(акта перевірки, висновків, викладених
в акті перевірки, рішення про залишення
без змін висновків акта перевірки) не
буде мати своїм наслідком відновлення
порушеного права позивача.

Ретельний аналіз правових норм дає
підстави вважати, що акт перевірки та
викладені в ньому факти і висновки
(щодо визнання правочинів такими, що не
відповідають вимогам чинного
законодавства, не спрямовані на
реальне настання наслідків, що
обумовлені цими правочинами; щодо
визнання договорів нікчемними тощо),
так само як і рішення, прийняте за
результатами розгляду заперечень на
акт перевірки, не можна розглядати як
рішення суб'єкта владних повноважень,
що породжує для суб'єкта
господарювання певні правові наслідки.
При цьому, оцінка акта перевірки, в тому
числі і оцінка дій посадових осіб
податкового органу щодо його
складання, викладу в ньому висновків
перевірки, а також щодо самих висновків
перевірки, надається уповноваженими
законом органами влади при вирішенні
спору щодо оскарження рішення,
прийнятого на підставі такого акта.

Акт перевірки не може бути предметом
оскарження в адміністративному суді,
оскільки він є виключно носієм
доказової інформації про виявлені
податковим органом під час проведення
перевірки порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
суб'єктами господарювання,
обов'язковим документом, на підставі
якого приймається відповідне рішення
контролюючого органу і не містить в
собі будь-яких владних приписів і
вимог, а тому не підпадає під ознаки
рішення (нормативно-правових актів чи
актів індивідуальної дії) суб'єкта
владних повноважень у розумінні
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Так само діяльність працівників
контролюючого органу з проведення
перевірки суб'єкта господарювання є
лише службовою діяльністю таких осіб
на виконання своїх посадових
обов'язків із збирання доказової
інформації щодо дотримання суб'єктом
перевірки вимог чинного законодавства,
та не створюють жодних правових
наслідків для суб'єкта господарювання
і не змінюють стану його суб'єктивних
прав.

Таким чином, акт перевірки та рішення,
прийняте за результатами розгляду
заперечень на акт перевірки, а також
дії податкового органу зі складання
зазначених документів не підлягають
оскарженню в порядку
адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає, що касаційну скаргу
слід залишити без задоволення,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлено з
додержанням норм процесуального права,
що доводами касаційної скарги не
спростовується.

Відповідно до частини 3 статті 220-1
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 210, 214, 215, 220, 220-1, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Юридична
компанія «Перший радник» залишити без
задоволення.

2. Ухвалу Окружного адміністративного
суду м. Києва від 14.08.2012 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 07.11.2012 у
справі № 2а-11012/12/2670 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя(підпис)А.М. Лосєв
Судді:(підпис)Л.І. Бившева (підпис) Т.М.
Шипуліна