Справа № 2а-728/11/1370
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 р.
Справа № 35707/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Носа С. П.,

суддів -
Кухтея Р. В., Клюби В. В.;

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Кам'янка-Бузькому районі на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 17 березня
2011 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у
Кам'янка-Бузькому районі про визнання
протиправною та скасування першої
податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2011 року Львівським окружним
адміністративним судом зареєстровано
позовну заяву ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у
Кам'янка-Бузькому районі про визнання
протиправною та скасування першої
податкової вимоги від 13 грудня 2010 року
№ 1/1 виданої Державною податковою
інспекцією у Кам'янка-Бузькому районі.

В обґрунтування вимог позовної заяви
зазначено, що відповідач був
зобов'язаний нарахувати суму орендної
плати та видати до 15 липня 2010 року
платіжне повідомлення про внесення
платежу, чого в порушення ч. 3 ст. 14
Закону України «Про плату за землю» не
зробив. Оскільки таке повідомлення
позивач не отримував, вважає податкове
зобов'язання неузгодженим, а
оскаржувану податкову вимогу
протиправною.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 17 березня
2011 року позов задоволено. Визнано
протиправною та скасовано першу
податкову вимогу № 1/1 від 13 грудня 2010
року, виставлену Державною податковою
інспекцією у Кам'янка-Бузькому районі
Львівської області.

Зазначену постанову мотивовано тим, що
відповідачем не було дотримано
встановленого законом порядку
узгодження податкового зобов'язання.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідачем - Державною
податковою інспекцією у
Кам'янка-Бузькому районі, подано
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду, в
якій висловлено прохання скасувати
оскаржувану постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказано, що Державною
податковою інспекцією у
Кам'янка-Бузькому районі 07 липня 2010
року направлено позивачу платіжне
повідомлення про сплату орендної плати
з фізичних осіб в сумі 120217,74 грн.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не прибули, про дату,
час і місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином, а тому,
колегія суддів, відповідно до п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України, вважає можливим
проведення розгляду справи за їхньої
відсутності, в порядку письмового
провадження, за наявними у справі
матеріалами та на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
проаналізувавши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів не знаходить підстав для її
задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Докази, одержані
з порушенням закону, судом при
вирішенні справи не беруться до уваги.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Встановлено, що 24 березня 2008 року між
громадянином ОСОБА_1 та
Кам'янка-Бузькою районною державною
адміністрацією Львівської області
укладено договір оренди земельної
ділянки загальною площею 10,4811 га. на
термін - 10 років, сума орендної плати
згідно з договором становить 4,5%
нормативної грошової оцінки, тобто
68608,00 грн. в рік.

07 липня 2010 року відповідачем видано
платіжне повідомлення, згідно якого
відповідачу необхідно було сплатити
орендну плату з фізичних осіб за
земельну ділянку загальною площею 10,4811
га в сумі 120217,74 грн. по строках сплати: 16
серпня 2010 року - 81518,20 грн., 15 листопада
2010 року - 41849,77 грн.

Згідно листа Кам'янка-Бузького відділу
Львівської регіональної філії
державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру» № 138
від 30 серпня 2010 року ОСОБА_1
зареєстровано договір оренди
земельної ділянки від 23 травня 2008 року
за № 04:08:453:00002 загальною площею 10,4811 га,
для обслуговування комплексу будівель
і споруд; станом на 30 серпня 2010 року дія
цього договору оренди не була
призупинена і договір не був
розірваний.

Актом Контрольно-ревізійного відділу
про наслідки ревізії Ременівської
сільської ради № 30-15/1009 від 23 листопада
2010 року встановлено факт несплати
відповідачем до бюджету сільської ради
орендної плати за землю згідно
договору оренди земельної ділянки
площею 10,4811 га.

13 грудня 2010 року відповідачем
виставлено першу податкову вимогу № 1/1,
згідно якої сума податкового боргу
позивача за узгодженими податковими
зобов'язаннями станом на 13 грудня 2010
року становить 120217,74 грн.

Згідно п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин, податковим
боргом (недоїмкою), вважається,
податкове зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгоджене платником
податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку,
але не сплачене у встановлений строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
податкового зобов'язання.

Згідно п. п. «г» п.п. 4.2.2. п. 4.2. ст. 4 цього ж
Закону контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму податкового
зобов'язання платника податків у разі,
якщо згідно із законами з питань
оподаткування особою, відповідальною
за нарахування окремого податку або
збору (обов'язкового платежу) є
контролюючий орган.

Згідно п. п. 5.2.1. п. 5.2 ст. 5 цього ж Закону
податкове зобов'язання платника
податків, нараховане контролюючим
органом відповідно до пунктів 4.2. та 4.3.
ст. 4 цього Закону, вважається
узгодженим у день отримання платником
податків податкового повідомлення.

Згідно п.п. 6.2.1. п. 6.2. ст. 6 Закону, у разі,
коли платник податків не сплачує
узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені строки,
податковий орган надсилає такому
платнику податків податкові вимоги.

Згідно ч. 3 ст. 14 Закону України «Про
плату за землю» нарахування громадянам
сум земельного податку, а також
орендної плати за земельні ділянки
державної і комунальної власності
проводиться органами державної
податкової служби, які видають
платникові до 15 липня поточного року
платіжне повідомлення про внесення
платежу.

Судом першої інстанції вірно не взято
до уваги твердження відповідача про
правомірність виставлення першої
податкової вимоги № 1/1, оскільки
доказів надсилання платіжного
повідомлення про сплату земельного
податку ним надано не було.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про протиправність
виставленої Державною податковою
інспекцією у Кам'янка-Бузькому районі
Львівської області першої податкової
вимоги № 1/1 від 13 грудня 2010 року,
оскільки відповідачем не дотримано
встановленого законом порядку
узгодження податкового зобов'язання.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на фактичні обставини справи,
колегія суддів констатує, що перша
податкова вимога від 13 грудня 2010 року №
1/1, видана Державною податковою
інспекцією у Кам'янка-Бузькому районі -
не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС
України.

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції переконаний, що
судом першої інстанції надано належну
оцінку наявним у справі доказам, а їх
достатня кількість та взаємний зв'язок
у сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для задоволення
позову.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції визнає, що судом
першої інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Кам'янка-Бузькому районі залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 17
березня 2011 року в справі № 2а-728/11/1370 -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
С. П.
Нос

Судді:
В. В.
Клюба

Р. В.
Кухтей