Справа № 820/15729/14
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харківський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді Біленського О.О.
при секретарі судового засідання
представника позивача - Сінгаєвська
представника відповідача - Гуда К.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сучасний модерн" до
Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкового повідомлення - рішення, -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сучасний модерн"
(далі - ТОВ "Сучасний модерн") звернулось
до Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області (далі -
Основ'янська ОДПІ м. Харкова) про
скасування податкового повідомлення -
рішення від 22.08.2014 року №.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилається на те, що 11 серпня
2014 року Основ'янською ОДПІ м. Харкова
було складено акт №2774/20-38-22-01-04/33898608 про
результати проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Сучасний модерн», щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платником
податків ТОВ «ТД Аларкон», їх
реальності та повноти відображення в
обліку за період серпень 2013 року. За
наслідками Акту перевірки було
складено податкове
повідомлення-рішення № від 22.08.2014
про збільшення суми грошового
зобов'язання ТОВ «Сучасний модерн» з
податку на додану вартість за основним
платежем на суму у розмірі 3414,00 грн.,
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) на суму у розмірі 1707,00 грн.
Підставою для донарахування
податкових зобов'язань по
взаємовідносинам з ТОВ «ТД Аларкон»
було те, що виходячи з висновків
зустрічних звірок ТОВ «ТД Аларкон»
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування по операціях з придбання
товарів (послуг) у
підприємств-постачальників ТОВ «ТД
Аларкон» та по операціях з продажу
товарів підприємцям-покупцям. При
цьому, на думку позивача, жодних
обставин, які б підтверджували
вказаний висновок в Акті перевірки не
наведено. Позивач зазначив, що
взаємовідносини з ТОВ «ТД Аларкон»
оформлені відповідними первинними
документами, які не мають дефекту
форми, змісту або походження, не
спричиняють втрату первинними
документами юридичної сили і
доказовості. Посилаючись на положення
законодавства, ТОВ "Сучасний модерн"
вважає, що Основ'янською ОДПІ м. Харкова
було прийнято необґрунтоване
податкове повідомлення-рішення, що є
підставою для його скасування.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав на
підставі викладених у позові фактів та
просив суд задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі.

Представник відповідача у
запереченнях на адміністративний
позов та у судовому засіданні проти
задоволення позовних вимог
заперечував, посилаючись на матеріали
перевірки та вказав, що перевіркою
встановлено порушення ТОВ "Сучасний
Модерн" по взаємовідносинам з ТОВ
«Аларкон» за серпень 2013 року вимог
п.п.198.3., п.п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
податок на додану вартість у серпні 2013
року на загальну суму 3413,37 грн., окрім
цього ТОВ "Сучасний Модерн" за серпень
2013 року неправомірно відображено в
податковому обліку господарські
операції з ТОВ «Аларкон».

Суд, вислухавши пояснення
представників позивача та
представника відповідача, вивчивши
матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до виписки та витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців, ТОВ
"Сучасний Модерн" зареєстровано в
якості юридичної особи Виконавчим
комітетом Харківської міської ради
09.12.2005 року та перебуває на обліку в
Основ'янській ОДПІ м. Харкова.

З наявної в матеріалах справи копії
свідоцтва про реєстрацію платника
податку на додану вартість вбачається,
що ТОВ "Сучасний Модерн" зареєстровано
платником податку на додану вартість з
20.01.2006 року.

На підставі п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.79
податкового кодексу України,
відповідно до наказу Основ'янської
ОДПІ м. Харкова від 18.07.2014 року №1091,
фахівцями Основ'янської ОДПІ м. Харкова
11.08.2014 року було проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ТОВ "Сучасний Модерн" щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків ТОВ ТД «Аларкон» їх
реальності та повноти відображення в
обліку за період серпень 2013 року.

За результатами перевірки складено Акт
№2774/20-38-22-01-04/33898608 від 11.08.2014 року, яким
встановлено наступні порушення ТОВ
"Сучасний Модерн":

- п.п.198.3, п.п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на додану вартість у
серпні 2013 ркоу на загальну суму 3413,37
грн.;

- ТОВ "Сучасний Модерн" за серпень 2013
року, неправомірно відображено в
податковому обліку господарські
операції з ТОВ «Аларкон».

За наслідками акту перевірки
№2774/20-38-22-01-04/33898608 від 11.08.2014 року
Основ'янською ОДПІ м. Харкова було
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 22.08.2014 року
№, яким визначено суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість та нараховано штрафні
(фінансові) санкції.

З матеріалів справи вбачається, що 20
серпня 2013 року між ТОВ "Сучасний модерн"
та ТОВ «Торговий дім Аларкон» було
укладено договір поставки №648. За
умовами вказаного договору поставки
Постачальник (ТОВ «ТД Аларкон»)
зобов'язується поставити та передати у
власність Покупцеві (ТОВ «Сучасний
модерн») товар, а Покупець
зобов'язується прийняти даний товар і
вчасно здійснити його оплату
відповідно до умов даного Договору (п.
1.1. Договору поставки). Пунктом 2.2.
Договору поставки сторони встановили,
що найменування, асортимент та
кількість товару узгоджується
сторонами в усному замовленні та
зазначаються у накладних. Накладні на
товар мають силу специфікації.

Сторони Договору поставки погодили, що
Постачальник (ТОВ «ТД Аларкон») має
поставити та передати у власність
Покупцеві (ТОВ «Сучасний модерн»)
товар, а саме труби ф 426х8 мм, у кількості
3,800 т. на загальну суму 20482,01 (у т.ч. ПДВ
3413,67 грн.), про свідчить рахунок №20/08 від
20.08.2013 року.

На виконання умов вказаного Договору
поставки позивач отримав від ТОВ «ТД
Аларкон» товар, а саме трубу ф 426х8 мм, у
кількості 3,8 т. на загальну суму 20482,01 (у
т.ч. ПДВ 3413,67 грн.), про що свідчить
видаткова накладна №1029 від 21.08.2013 року.

Пунктом 3.1. Договору поставки
передбачено, що товар поставляється
транспортом та за рахунок ТОВ «ТД
Аларкон» на склад ТОВ «Сучасний
модерн» за адресою зазначеною у
замовлені.

В матеріалах справи міститься
додаткова угода №1 від 20.08.2013 року до
договору поставки №648 від 20.08.2013 року,
відповідно до якого п.3.1. було викладено
в наступній редакції: «Товар
поставляється транспортом Покупця або
залученим ним транспортом інших осіб,
але за рахунок Покупця».

Як свідчить договір на надання
транспортних послуг №15/Т від 01.09.2012
року, укладений між ТОВ "Сучасний
Модерн" та ФОП ОСОБА_3,
товарно-транспортна накладна №64734 від
21.08.2013 року, копія подорожнього листа,
товар було поставлено за адресою: вул.
Полтавський Шлях, 140 у м. Харків.

Окремо суд зазначає, що за вказаним
договором на надання транспортних
послуг, ТОВ "Сучасний Модерн" було
проведено оплату наданих послуг згідно
видаткових касових ордерів.

Також, відносно невідповідності
державного номеру транспортного
засобу, яким здійснювалось перевезення
товару, а саме у товарно-транспортній
накладній вказано МАЗ 53366 НОМЕР_1,
фактично товар перевозився
автомобілем МАЗ 53366 НОМЕР_2, який
належить ФОП ОСОБА_3 згідно інформації
АІС «Автомобіль ДАІ МВС України, суд
вважає, що вказана невідповідність
виникла внаслідок описки та не впливає
на зміст господарських операцій
позивача.

Оплату за поставлений товар у розмірі
20482,01 грн. ТОВ "Сучасний Модерн"
здійснило шляхом безготівкового
розрахунку, про що свідчить копія
платіжного доручення №14795 від 21.08.2013.

За результатом господарської операції
на підставі Договору поставки складено
податкову накладну №72 від 21.08.2013 року.

Отже, товар, придбаний позивачем у ТОВ
«ТД Аларкон» було отримано, оплачено та
оприбутковано ТОВ "Сучасний Модерн".

З матеріалів справи також вбачається,
що товар, придбаний ТОВ «ТД Аларкон» у
ТОВ "Сучасний Модерн" за вказаним
договором, був в подальшому
використаний у власній господарській
діяльності позивача, що
підтверджується декларацією про
початок виконання підготовчих робіт
від 23.06.2011 та дозволу на виконання
будівельних робіт від 25.06.2012 року.
Позивач є замовником будівництва
торгівельного центру за адресою вул.
Полтавський Шлях, 140 у м. Харкові. Таким
чином, товар було поставлено
безпосередньо на об'єкт будівництва
власником якого є ТОВ "Сучасний Модерн".

Таким чином, з огляду на встановлені
судом фактичні обставини у справі, суд
приходить до висновку про
невідповідність висновків
Основ'янської ОДПІ м. Харкова що
перевіркою ТОВ "Сучасний Модерн"
документально не підтверджено
реальність здійснення господарських
відносин із ТОВ «ТД Аларкон».

Суд зазначає, що згідно з п.п.14.1.181 п.14.1
ст.14 ПК України податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу, а відповідно до п.п.14.1.179
п.14.1 ст.14 ПК України податкове
зобов'язання для цілей розділу V цього
Кодексу - загальна сума податку на
додану вартість, одержана (нарахована)
платником податку в звітному
(податковому) періоді.

Відповідно до п.201.10 ст.210 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п.201.4 ст.201 ПК України,
податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

Податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс). У разі якщо
частка товарів/послуг, послуг не
містить відокремленої вартості,
перелік (номенклатура) частково
поставлених товарів/послуг
зазначається в додатку до податкової
накладної у порядку, встановленому
центральним органом державної
податкової служби, та враховується при
визначенні загальних податкових
зобов'язань (п.201.7 ст.201 ПК України).

Відповідно до п.198.3. ст.198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Пунктом 200.1 ст.200 ПК України
передбачено, що сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. Відповідно до п.
200.3 при від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Згідно з п.198.4 ст.198 ПК України якщо
платник податку придбає (виготовляє)
товари/послуги та необоротні активи,
які призначаються для їх використання
в операціях, що не є об'єктом
оподаткування або звільняються від
оподаткування, то суми податку,
сплачені (нараховані) у зв'язку з таким
придбанням (виготовленням), не
відносяться до податкового кредиту
зазначеного платника.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу. У разі коли на момент
перевірки платника податку органом
державної податкової служби суми
податку, попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Виходячи з наведених норм
законодавства та наявних матеріалів
справи, суд приходить до висновку, що
ТОВ «ТД Аларкон» виконало вимоги
діючого законодавства видавши ТОВ
"Сучасний Модерн" належним чином
оформлені податкові накладні,
досліджені під час розгляду справи.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для
цілей оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Пунктами 1, 2 ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п.201.15 ст.201 ПК України
зведені результати обліку
відображаються в податкових
деклараціях, форма яких встановлюється
у порядку, передбаченому статтею 46
цього Кодексу. Платник податку веде
реєстр виданих та отриманих податкових
накладних в електронному вигляді, у
якому зазначаються порядковий номер
податкової накладної, дата її виписки
(отримання), загальна сума постачання
та сума нарахованого податку, а також
реєстраційний номер платника податку -
продавця, який видав податкову
накладну такому платнику податку.
Форма і порядок заповнення реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних встановлюються відповідно
до вимог розділу II цього Кодексу.

Отже, отримання податкової накладної є
необхідною умовою правомірного
формування податкового кредиту
покупця товарів, робіт, послуг.

Суд зазначає, що чинним законодавством
України, на сторону цивільно-правової
угоди, яка є платником податків, не
покладено обов'язку перевірки
відповідності законодавству
установчих документів постачальників
товару (робіт, послуг) та дотримання
ними вимог податкового законодавства.
Навіть у разі, якщо контрагент не
виконав своїх зобов'язань зі сплати
податків, це тягне відповідальність та
негативні наслідки саме щодо цієї
особи. Також, законодавство України не
ставить в залежність право позивача на
формування податкового кредиту від
податкового обліку (стану) інших осіб і
фактичної сплати контрагентом податку
до бюджету. Питання податкового
кредиту поширюється тільки на окремо
взятого платника податків і не ставить
цей факт у залежність від розрахунку з
бюджетом третіх осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку
про правомірність дій ТОВ "Сучасний
Модерн" щодо формування податкового
кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «ТД
Аларкон». При цьому суд зазначає, що
актом перевірки ТОВ "Сучасний Модерн"
не було встановлено неналежного
оформлення первинних документів та
податкових накладних, за якими ТОВ
"Сучасний Модерн" було включено податок
на додану вартість до складу
податкового кредиту.

Крім того, суд при розгляді справи,
керуючись приписами ст. 8 КАС України,
бере до уваги, що обмеження права
сумлінного платника податку на
формування податкового кредиту у
зв'язку з порушенням його
контрагентами порядку та звітування по
податкам суперечать практиці
Європейського суду з прав людини. Так,
відповідно п.57 Рішення Європейського
суду з прав людини по справі "Булвес"АД
проти Болгарії від 22.01.2009 року судом
було зазначено, що оскільки
компанія-заявник у повному обсязі та
вчасно виконала обов'язки з дотримання
встановлених Державою-членом
Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала
засобів для забезпечення виконання
податкових зобов'язань постачальником
і не знала про невиконання останнім
своїх обов'язків, вона могла правомірно
очікувати отримання вигоди від
застосування одного із основних правил
системи оподаткування ПДВ, а саме від
визнання права на податковий кредит
щодо суми ПДВ, яка була сплачена
постачальнику. Більше того, лише після
подачі декларації із віднесенням сум
до складу податкового кредиту та
проведення податковими органами
зустрічної перевірки постачальника
могло бути встановлено, чи виконав
постачальник свій обов'язок подання
звітності з ПДВ у повному обсязі.
Відповідачем не доведено обізнаності
позивача щодо недобросовісного
декларування своїх зобов'язань його
контрагентами. Отже, позивач не може
нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку. Такі вимоги, на думку
Європейського суду з прав людини, є
надмірним тягарем для платника
податку, що порушує справедливий
баланс, який повинен підтримуватись
між вимогами суспільного інтересу та
вимогами захисту прав власності.

З огляду на зазначене, при дослідженні
порядку ведення платником податків
податкового обліку з податку на додану
вартість відсутні підстави для
врахування обставин порушення
контрагентом такого платника податків
порядку ведення господарської
діяльності.

Судом встановлено, що з наданих
позивачем та досліджених судом
первинних документів вбачається, що
господарські операції між ТОВ «ТД
Аларкон» та ТОВ "Сучасний Модерн" мали
реальний характер, у зв'язку з чим у
відповідача не було підстав для
неприйняття до заліку зазначених
документів при визначенні податкового
кредиту підприємства у звітному
податковому періоді.

Суд також зазначає, що Наказом ДПА
України №984 від 22.12.2010 року затверджено
"Порядок оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства", тобто при
оформленні результатів перевірок
посадові особи зобов'язані
дотримуватися вимог цього Порядку.
Згідно пп. 4, 5, 6 розділу І Порядку, акт
документальної перевірки повинен
містити систематизований виклад
виявлених під час перевірки фактів
порушень норм законодавства, факти
виявлених порушень викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

За кожним відображеним в акті фактом
порушення необхідно чітко викласти
зміст порушення з посиланням на
конкретні пункти і статті законодавчих
актів, що порушені платником податків
та зазначити первинні документи, на
підставі яких вчинено записи у
податковому та бухгалтерському обліку,
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків і
зборів, та докази, що підтверджують
наявність факту порушення (пункт 5.2.
розділу ІІ Порядку).

Законом України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
унормовано правові засади регулювання,
організації, ведення бухгалтерського
обліку та складання фінансової
звітності в Україні. Згідно статті 3
названого Закону податкова звітність
ґрунтується на даних бухгалтерського
обліку. Стаття 9 Закону регламентує, що
підставою бухгалтерського обліку
господарський операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення таких операцій.

Згідно з абз.1 п.138.2 ст.138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Виходячи з аналізу вказаних норм, суд
зазначає, що дослідження та аналіз
первинних документів платника
податків при проведенні органами
державної податкової служби
документальних перевірок є
обов'язковим.

Суд звертає увагу на те, що
обов'язковість використання при
проведенні документальних перевірок
первинних документів платників
податків визначається також
положеннями п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 та п.83.1 ст.83
Податкового кодексу України.

Зі змісту акту перевірки ТОВ "Сучасний
Модерн" вбачається, що при її
проведенні посадовою особою
Основ'янської ОДПІ м. Харкова ретельно
було вивчено лише акт Харківської ОДПI
ГУ Мiндоходiв у Х/О від 27.02.2014р.
№309/22-20-23-06/25467696 „ Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ ТД «Аларкон» () щодо документального
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за період
01.01.2013р. - 31.12.2013р", а первинні документи,
які містять відомості про господарські
операції позивача та є доказами
здійснення фінансово-господарської
діяльності, в ході перевірки
досліджувались не повністю.

Таким чином, судом встановлено, що
висновки, викладені в акті перевірки,
зроблені без достатнього вивчення
первинних документів позивача,
належних та допустимих, в розумінні
ст.70 КАС України, доказів на
підтвердження судження суб'єкта
владних повноважень про порушення
позивачем вимог цивільного та
податкового законодавства при
здійсненні господарської діяльності
акт перевірки не містить.

Окрім цього, суд зауважує, що жодного
порушення податкового законодавства
безпосередньо ТОВ "Сучасний Модерн"
згідно акту №2774/20-38-22-01-04/33898608 від 11.08.2014
року фахівцями Основ'янської ОДПІ м.
Харкова встановлено не було.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про невідповідність
податкового повідомлення - рішення
Основ'янської ОДПІ м. Харкова від 22.08.2014
року № дійсним обставинам справи,
вимогам діючого законодавства та
необхідність їх скасування.

В зв'язку з тим, що Основ'янська ОДПІ м.
Харкова не мала належних підстав для
визначення суми грошового зобов'язання
з податку на додану вартість, то згідно
положень Податкового кодексу України
відповідач не мав підстав для
визначення ТОВ "Сучасний модерн"
штрафних (фінансових) санкцій.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок, щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Всупереч наведеним вимогам,
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень не надав до суду достатніх
беззаперечних доказів в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення, і не довів правомірності
прийнятого ним рішення, щодо
нарахування позивачу податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ТОВ "Сучасний модерн"
документально і нормативно
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійсненні нею
документально підтверджені судові
витрати з державного бюджету України.

Отже, суд присуджує позивачу всі
здійснені документально підтверджені
судові витрати в розмірі 182,70 грн.

Керуючись ст.ст. 17, 50, 160-163, 167, 185, 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сучасний
модерн" до Основ'янської об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкового повідомлення -
рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення Основ'янської об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області від
22.08.2014 року №.

Стягнути з Державного бюджету України
(УДКСУ у Червонозаводському районі
міста Харкова Харківської області, код
37999628, м. Харків, вул. Червоношкільна
набережна, 16, 61010) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю "Сучасний
модерн" (вул. Плеханівська, 18, м. Харків,
61001, код 33898608) витрати зі сплати
судового збору у розмірі 182,70 грн. (сто
вісімдесят дві гривні 70 копійок).

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом десяти днів з дня її
проголошення, у разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова у повному обсязі виготовлена
20.10.2014 року.

Суддя
Біленський О.О.