Справа № 826/6180/14
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6180/14
Головуючий у 1-й інстанції: Дегтярьова
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

16 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючий-суддя
Грибан І.О.

судді
Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з
Печенюк Р.В.

розглянув в судовому засіданні в м.
Києві апеляційні скарги Державного
підприємства «Національний центр
Олександра Довженко» та Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 01 серпня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Державного пидприємства «Національний
центр Олександра Довженко» до
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві,
Головного управління Міністерства
доходів і зборів Укпаїни в м.Києві
скасування податкових
повідомлень-рішень № , № , №
від 31.01.2014 та рішення від 01 квітня
2014 року №2973/10/26-15-10-04-04-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом , в
якому просив скасувати податкові
повідомлення-рішення від 31 січня 2014
року № , № і № та
рішень від 01 квітня 2014 року №
2973/10/26-15-10-04-04 і від 23 квітня 2014 року №
7315/6/99-99-10-01-01-15.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
01 серпня 2014 року позовні вимоги
задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві від 31 січня 2014
року № . В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції в частині позовних вимог, що
залишені без задоволення позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду в цій частині та
ухвалити нове, яким позовні вимоги
задовольнити.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції в частині вимог, що
задоволені, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій вказує на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
та просить оскаржувану постанову
скасувати та ухвалити нову про відмову
в задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не
з'явилися. Враховуючи, що в матеріалах
справи достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, колегія суддів у відповідності
до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала
можливим проводити апеляційний
розгляд справи за відсутності
представників сторін. Згідно ст. 41 КАС
України фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційних скарг
та заперечень колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги підлягають
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що в
період з 24.12.2013 року по 11.01.2014 року ДПІ у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві проведено документальну
позапланову виїзну перевірку ДП
«Національний центр О.Довженка»
(ідентифікаційний код 22928085) з питань
документального підтвердження
господарських відносин з рядом
підприємств-контрагентів, в тому числі
з ТОВ «Алві Груп» (ідентифікаційний код
36411171) за період з 01.05.2013 року по 31.05.2013
року та ПП «ІТС Україна»
(ідентифікаційний код 30371008) за період з
01.02.2012 року по 28.02.2012року, за
результатами якої складено Акт від
17.01.2014 року № 13/122-08-22928085.

Актом перевірки зафіксовано порушення
позивачем норм п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, п. 138.2
ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 та п. 198.1, п.
198.3 і п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 і п. 200.4 ст. 200
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження цим
підприємством податку на прибуток за
2012 рік на суму 11 154, 00 грн., заниження
податку на додану вартість за травень
2013 року на суму 41 666, 00 грн. та завищення
залишку від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду за
квітень 2012 року на 10 622, 00 грн.

В ході проведення перевірки податковий
орган дійшов висновку про відсутність
у ДП «Національний центр О.Довженка»
правових підстав для формування ним
податкового кредиту з податку на
додану вартість та валових витрат на
підставі первинних документів,
оформлених за наслідками нереальних
господарських операцій з ТОВ «Алві
Груп» і ПП «ІТС Україна».

Висновок податкового органу
ґрунтується на використаних під час
аналізу господарських правовідносин
позивача матеріалах акту ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві від 29.10.2013 року №
1610/26-59-22-08-15/36411171 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ «Алві
Груп» щодо підтвердження
господарських відносин з
контрагентами за травень 2013 року та
акту ДПІ у Печерському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві від 01.11.2013р. №
2037/26-55-22-07/30371008 про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП «ІТС
Україна» щодо підтвердження
господарських відносин з платниками
податків за періоди з 01.02.2012 року по
31.05.2012 року, з 01.09.2012 року по 30.09.2012 року, з
01.11.2012 року по 30.11.2012 року та з 01.03.2013 року
по 31.03.2013 року, відповідно до яких
виявлено відсутність у ТОВ «Алві Груп»
і ПП «ІТС Україна» необхідних умов для
здійснення господарської діяльності, а
саме: відсутність відповідних основних
фондів, достатньої кількості трудових
ресурсів, виробничих активів,
складських приміщень і транспортних
засобів; відсутність посадових осіб
цих підприємств та первинної
документації за місцезнаходженням;
взаємовідносини з сумнівними
контрагентами-постачальниками.

На підставі Акту відповідачем прийнято
податкові повідомлення-рішення від
31.01.2014 року:

- № (форми «Р»), яким визначено
позивачу суму грошового зобов'язання з
податку на додану вартість у розмірі 52
082, 50 грн., в т.ч. 41 666, 00 грн. - основний
платіж, 10 416, 50 грн. - штрафні (фінансові)
санкції;

- № (форми «Р»), яким визначено
позивачу суму грошового зобов'язання з
податку на прибуток у розмірі 13 942, 50
грн., в т.ч. 11 154, 00 грн. - основний платіж,
2 788, 50 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

- № (форми «В4»), яким зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі 10
622, 00 грн., задекларованого ДП
«Національний центр О.Довженка» в
податковій декларації за квітень 2012
року (вх. № від 17.05.2012 року).

Рішенням Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 01.04.2014 року №
2973/10/26-15-10-04-04, винесеним за результатом
розгляду первинної скарги ДП
«Національний центр О.Довженка» на
вказані вище податкові
повідомлення-рішення, скарга позивача
залишена без задоволення, оскаржувані
податкові повідомлення-рішення від
31.01.2014 року № і № -
залишені без змін; скасовано податкове
повідомлення-рішення від 31.01.2014 року
№ (форми «В4»); збільшено суму
основного платежу з податку на додану
вартість на 10 622, 00 грн. і 2 655, 50 грн.
штрафної санкції з цього ж податку по
податковому повідомленню-рішенню від
31.01.2014 року № .

Рішенням Міністерства доходів і зборів
України від 23.04.2014 року № 7315/6/99-99-10-01-15,
винесеним за результатом розгляду
скарги позивача на вказані вище
податкові повідомлення-рішення від
31.01.2014р., дана скарга підприємства була
залишена без задоволення, а
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, відповідно - без
змін

28 квітня 2014 року ДПІ у Голосіївському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві на
підставі Акта перевірки від 17.01.2014р. №
13/122-08-22928085 та з урахуванням рішення ГУ
Міндоходів у м. Києві від 01.04.2014р. №
2973/10/26-15-10-04-04 прийнято нове податкове
повідомлення-рішення за №
(форми «Р»), яким визначено ДП
«Національний центр О.Довженка» до
сплати суму грошового зобов'язання з
податку на додану вартість у розмірі 65
360, 00 грн., в т.ч. 52 288, 00 грн. - основний
платіж, 13 072, 00 грн. - штрафні (фінансові)
санкції.

Позивачем в межах даної справи
податкове повідомлення-рішення від
28.04.2014 року № (форми «Р») не
оскаржується.

Задовольняючи позовні вимоги частково
суд першої інстанції виходив з того, що
податкове повідомлення-рішення від 31
січня 2014 року № дублює податкове
повідомлення-рішення від 28.04.2014 року №
в частині суми основного платежу
в розмірі 41 666, 00 грн. і штрафних санкцій
- 10 416, 50 грн., а тому підлягає скасуванню.

Разом з тим суд першої інстанції, на
підставі наданих сторонами доказів,
дійшов висновку , що податкове
повідомлення-рішення № , якими
позивачу було визначено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток у
розмірі 13 942, 50 грн., в т.ч. 11 154, 00 грн. -
основний платіж, 2 788, 50 грн. - штрафні
(фінансові) санкції було прийнято
відповідачем за наявності
передбачених діючим податковим
законодавством підстав.

Колегія суддів апеляційної інстанції в
повній мірі погоджується з висновками
суду першої інстанції та вважає за
необхідне зазначити наступне.

Щодо правомірності податкового
повідомлення-рішення від 31 січня 2014
року № , колегія суддів виходить з
того, що суд першої інстанції
достовірно встановив, що зазначене
рішення дублює податкове
повідомлення-рішення від 28.04.2014 року №
.

Так, податковим повідомленням-рішенням
№ (форми «Р») позивачу визначено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість у розмірі 52 082, 50 грн.,
в т.ч. 41 666, 00 грн. - основний платіж, 10 416,
50 грн. - штрафні (фінансові) санкції

Рішенням Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 01.04.2014 року №
2973/10/26-15-10-04-04 збільшено суму основного
платежу з податку на додану вартість на
10 622, 00 грн. і 2 655, 50 грн. штрафної санкції
з цього ж податку по податковому
повідомленню-рішенню від 31.01.2014 року №
.

28 квітня 2014 року ДПІ у Голосіївському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві з
урахуванням зазначеного рішення ГУ
Міндоходів у м. Києві прийнято нове
податкове повідомлення-рішення за №
(форми «Р»), яким визначено ДП
«Національний центр О.Довженка» до
сплати суму грошового зобов'язання з
податку на додану вартість у розмірі 65
360, 00 грн., в т.ч. 52 288, 00 грн. - основний
платіж, 13 072, 00 грн. - штрафні (фінансові)
санкції.

Враховуючи що податкове
повідомлення-рішення від 31 січня 2014
року № не скасоване, а тому не
може вважатися відкликаним в силу
положень ст. 60 ПК України, висновки суду
першої інстанції щодо наявності
підстав для його скасування є
обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги відповідача
викладених вище висновків суду не
спростовують і судом апеляційної
інстанції відхиляються.

Щодо обґрунтованості доводів
апеляційної скарги позивача, то
колегія суддів звертає увагу на
наступне.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про правомірність податкового
повідомлення-рішення № (форми
«Р»).

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів не може не
погодитися враховуючи наступні
обставини справи.

Відповідно до пп.14.1.36. п.14.1. ст.14 Кодексу,
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пп.14.1.27. п.14.1. ст.14 Кодексу,
витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Стаття 138 розділу ІІІ ПК України
передбачає, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом ІІ
цього Кодексу.

Відповідно до пп.139.1.9. п.139.1. ст.139
Кодексу, не належать до складу валових
витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення податкового обліку
та нарахування податку.

Правові наслідки у вигляді виникнення
права платника податку на формування
витрат та податкового кредиту з ПДВ
наступають лише у разі реального
(фактичного) вчинення господарських
операцій з придбання
товарів/робіт/послуг, що пов'язані з
рухом активів, зміною зобов'язань чи
власного капіталу платника, та
відповідають економічному змісту,
відображеному в укладених платником
податку договорах, а не лише оформлення
відповідних документів або рух
грошових коштів на рахунках платників
податку.

Наявність законодавчо визначених
обставин для формування податкового
кредиту та валових витрат, зокрема
податкових накладних, виписаних
платником податку, є обов'язковою, для
визнання правомірності формування
таких за умови, якщо відомості в таких
документах відповідають дійсності, і
якщо господарські операції мали
реальний характер та придбані товари
(роботи, послуги) використовувалися в
господарській діяльності платника
податку.

Отже, для вирішення справи по суті суд
першої інстанції правомірно вирішував
питання щодо реальності здійснених між
позивачем та його контрагентами
господарських операцій.

Як встановлено судом першої інстанції,
31.01.2012 року між Державним підприємством
«Національний центр Олександра
Довженко» (Замовник) та ПП «ІТС
Україна» (Підрядник) укладено договір
підряду № 1, за умовами якого Підрядник
зобов'язується на свій ризик з
використанням власних матеріалів та за
допомогою власних засобів виконати за
завданням Замовника роботи по
прокладанню кабельної лінії 0,4 кВ від
щитової № 2 до щитової № 3, що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Васильківська, 1 корпус 6, а Замовник, в
свою чергу, - прийняти та оплатити
виконані роботи. Загальна вартість по
цьому Договору становить 63 734, 88 грн. (в
т.ч. ПДВ - 10 622, 48 грн.).

Термін виконання робіт - протягом 30-ти
календарних днів з дня підписання
Договору. Результати виконаних робіт
передаються Підрядником Замовнику за
актом виконаних робіт. При цьому
відповідно до п. 4.3 цього Договору
Підрядник зобов'язується виготовити,
погодити з відповідними державними
органами і підприємствами (у разі
необхідності) та передати Замовнику
технічні паспорти і протоколи замірів.

Оплата загальної вартості робіт
здійснюється Замовником на підставі
цього Договору. При цьому при
здійсненні платежу Замовник
обов'язково повинен вказувати у
платіжному дорученні номер та дату
цього Договору (п. 3.3 зазначеного
Договору). Також п. 3.2 Договору
сторонами визначений наступний
порядок оплати вартості робіт: 85% від
загальної вартості робіт сплачується
як передоплата після підписання
Договору, решта 15% - після підписання
акта виконаних робіт

Крім того, 13.05.2013 року між Державним
підприємством «Національний центр
Олександра Довженко» (Покупець) та ТОВ
«Алві Груп» укладено договір
постачання № 67 за умовами якого
Постачальник зобов'язується у 2013 році
поставити Покупцеві товари -
будівельні матеріали, зазначені у
специфікації, що додається до цього
Договору і є його невід'ємною частиною,
на умовах DDP-Київ (за правилами
Інкотермс-2010), а Покупець, в свою чергу, -
прийняти і оплатити такі товари.
Найменування (номенклатура,
асортимент) та кількість товару
зазначаються в специфікації(п. 1.1 і п. 1.2
цього Договору). Одночасно за умовами п.
1.3 зазначеного Договору обсяг
закупівлі товарів може бути змінений
за згодою сторін залежно від реального
фінансування видатків або потреб
Покупця. Товар поставляється Покупцю
за попередньою письмовою заявкою
транспортом Постачальника разом із
товаросупровідними документами. Місце
поставки товарів: склад Покупця за
адресою: м. Київ, вул. Васильківська, 1.
Оплата вартості замовленого товару
здійснюється Замовником у
безготівковій формі та на умовах 100%
передоплати (п. 4.1 і п. 4.2 цього Договору).

На підтвердження реальності
господарських операцій позивачем
надано: акт здачі-приймання робіт від
29.02.2012 року; специфікація додатку № 1 до
договору постачання від 13.05.2013 року № 67;
видаткові накладні від 14.05.2013 року №
РН-1405/1, від 15.05.2013 року № РН-1505/1, від
16.05.2013 року № РН-1605/2, від 17.05.2013 року №
РН-1705/3 та від 20.05.2013 року № РН-2005/5 на
загальну суму 235 696, 11 грн. (з ПДВ); акт
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
від 20.05.2013 року № ОУ-2005/2 на суму 11 918, 27
грн. (з ПДВ) до договору постачання від
13.05.2013 року № 67; податкові накладні від
14.05.2013 року № 21 на суму 55 269, 00 грн. (в т.ч.
ПДВ - 9 211, 50 грн.), від 15.05.2013 року № 25 на
суму 59 372, 76 грн. (в т.ч. ПДВ - 9 895, 46 грн.),
від 16.05.2013 року № 31 на суму 42 579, 96 грн. (в
т.ч. ПДВ - 7 096, 66 грн.), від 20.05.2013 року № 44
на суму 52 960, 32 грн. (в т.ч. ПДВ - 8 826, 72 грн.)
та від 17.05.2013 року № 36 на суму 39 816, 00 грн.
(в т.ч. ПДВ - 6 636, 00 грн.), виписаних від
імені ТОВ «Алві Груп» на підставі
договору поставки від 14.05.2013 року № 67;
витяг з електронного реєстру
довіреностей на отримання
товарно-матеріальних цінностей ;
виписка по особовому рахунку позивача
у банку за 02.11.2011 року, 17.05.2013 року, 14.06.2013
року з відомостями про перерахування
коштів ТОВ «Алві Груп» за будівельні
матеріали по договору № 67 від 13.05.2013
року, та за 02.03.2012 року з відомостями про
перерахування коштів «переоплати за
прокладання кабельної лінії згідно
акта здачі-приймання робіт.

Аналізуючи надані позивачем докази на
підтвердження реальності
господарських операцій, колегія суддів
звертає увагу на те, що згідно
укладеного договору постачання № 67
поставка товару здійснюється на
підставі заявки Покупця, однак
останніх позивачем суду надано не було.

Відповідно до умов договору постачання
Постачальник повинен засвідчити
якість товарів, що поставляється,
належним товаросупровідним
документом, який надсилається разом з
товаром, які також позивачем суду
надані не були.

Видаткові накладні не містять
відомостей щодо осіб, відповідальних
за проведення господарських операцій,
за номенклатурою та обсягом
поставлених товарів видаткові
накладні не відповідають даним
специфікації до Договору постачання.

Не надано документів бухгалтерського
обліку щодо руху товарно-матеріальних
цінностей (облік, списання будівельних
матеріалів, тощо).

Також, здійснення господарських
операції на виконання укладених
позивачем з контрагентами договорів
не підтверджуються первісними
документами бухгалтерського обліку,
які б підтверджували спосіб та факт
доставки товару, здійснення
розвантажувально-навантажувальних
робіт.

На підтвердження оплати вартості
підрядних робіт позивачем не надано
відповідних платіжних доручень та
банківських виписок по рахунку.

З наданих на підтвердження факту
використання отриманих товарів та
робіт для здійснення ремонту певних
ділянок власного приміщення позивача
доказів не вбачається, що для
здійснення таких робіт використані
поставлені товари та виконані роботи
саме ТОВ «Алві Груп» та ПП «ІТС
Україна».

Отже, позивачем не надано суду
достовірних доказів на підтвердження
реальності здійснених господарських
операцій між ним та зазначеним вище
контрагентом.

Крім того, за результатами перевірки
контрагентів позивача встановлено
відсутність у останніх необхідних умов
для результатів відповідної
господарської, економічної діяльності,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень і транспортних засобів.

На підставі досліджених доказів,
колегія суддів вважає, що викладені в
Акті перевірки висновки податкового
органу про безтоварність
господарських операції між позивачем
та його контрагентами є
обґрунтованими, а прийняте податкове
повідомлення-рішення правомірним.

Щодо позовних вимог про скасування
податкового повідомлення-рішення - за
№ (форми «В4»), то колегія суддів
зазначає про наступне.

Згідно з п. 56.1 ст. 56 ПКУ рішення,
прийняті контролюючим органом, можуть
бути оскаржені в адміністративному або
судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та
вже зазначалося вище, рішенням
Головного управління Міндоходів у м.
Києві від 01.04.2014 року № 2973/10/26-15-10-04-04
скасовано податкове
повідомлення-рішення від 31.01.2014 року
№ (форми «В4»).

Відповідно до п.п. 60.1. 2 п.60.1 ст. 60 ПК
України податкове
повідомлення-рішення вважаються
відкликаними, якщо, зокрема,
контролюючий орган скасовує раніше
прийняте податкове
повідомлення-рішення про нарахування
суми грошового зобов'язання .

У випадках, визначених підпунктом 60.1.2
пункту 60.1 цієї статті, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога вважаються відкликаними з дня
прийняття контролюючим органом
рішення про скасування такого
податкового повідомлення-рішення або
податкової вимоги (п.60.3 ст.60 ПК
України).

Отже, зазначене податкове
повідомлення-рішення є відкликаним
податковим органом, а тому підстави для
його скасування відсутні.

Доводи позивача вказаних висновків
суду не спростовують.

На підставі вищенаведеного колегія
суддів вважає, що оскаржуване рішення
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи, які мають значення для
вирішення спору, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Державного
підприємства «Національний центр
Олександра Довженко» та Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у м.Києві- залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
01 серпня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя
О.О.Беспалов

Суддя
А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 20.10.2014 р.

.

Головуючий суддя
Грибан І.О.

Судді:
Беспалов О.О.

Парінов А.Б.