Справа № 345/4341/13-а 2а/345/283/13-а
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 р.
Справа № 876/13151/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого-судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

за участі секретаря судових засідань
Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Калуського
районного суду Івано-Франківської
області від 16.10.2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в м.Калуш та
Калуському районі про визнання
неправомірними дій та спонукання до
вчинення дій,-

В С Т А Н О В
И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м.Калуш та Калуському районі про
визнання неправомірними дій з відмови
у перерахунку пенсії у відповідності
до Закону України «Про державну
службу» та зобов"язати здійснити
перерахунок та виплату пенсії у
відповідності до наведеного Закону.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що в період з 25.04.2006
року по 05.08.2011 року перебував на посаді
заступника голови Калуської районної
ради, що відноситься до категорії
державного службовця, та звільнений у
зв»язку з закінченням строку
повноважень. А в період з 14.02.2012 року по
07.02.2013 року перебував на обліку в
Калуському міськрайонному центрі
зайнятості. При зверненні в управління
ПФУ з 19.06.2013 року призначена виплата
пенсії по інвалідності. Однак, зважаючи
на те, що є інвалідом 2 групи та стаж
роботи державного службовця становить
36 років, то 26.06.2013 року звернувся з
заявою до ПФУ про здійснення
перерахунку пенсії у відповідності до
Закону України «Про державну службу».
На дану заяву 25.07.2013 року надано
відмову в здійсненні даного
перерахунку, оскільки на час звернення
за призначенням пенсії такий не
працював на посадах, віднесених до
категорії державного службовця.

Постановою Калуського районного суду
Івано-Франківської області від 16.10.2013
року в позові відмовлено з тих підстав,
що на час звернення за призначенням
пенсії, а саме 26.06.2013 року, у
відповідності до ЗУ «Про державну
службу» ОСОБА_2 не працював на посадах
віднесених до категорії державної
служби.

Не погодившись з постановою суду її
оскаржив позивач - ОСОБА_2, який просить
скасувати дану постанову та
задовольнити позовні вимоги.

При цьому апелянт обґрунтовує та
мотивує свої вимоги аналогічно
обґрунтуванням позовних вимог, зокрема
зазначає, що має 36 років стажу
державного службовця на посадах,
віднесених до категорії посад
державних службовців та безпосередньо
перед зверненням за призначенням такої
пенсії працював на такій посаді в
період з 25.04.2006 року по 05.08.2011 року, ним
були сплачені страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що необхідно
апеляційну скаргу залишити без
задоволення з наступних мотивів.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, колегія суддів
врахувала наступні обставини справи та
норми чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі і в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з наступного.

ОСОБА_2 з 25.04.2006 року працював на посаді
заступника голови районної ради з
присвоєнням дев'ятого рангу
державного службовця, а 05.08.2011 року
звільнений з посади у зв'язку із
закінченням строку повноважень
відповідно до ч.2 ст. 5 Закону України
«Про місцеве самоврядування» та
розпочато виплату допомоги по
безробіттю з 14.02.2012 року по 07.02.2013 року.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в
управління Пенсійного фонду України в
м.Калуш та Калуському район і отримує
пенсію по інвалідності з 19.06.2013 року.

26.06.2013 року позивачем подано заяву про
перерахунок пенсії у відповідності до
ЗУ «Про державну службу».

УПФУ в м.Калуш та Калуському районі
25.07.2013 року відмовлено ОСОБА_2 у
здійсненні перерахунку пенсії у
відповідності до ЗУ «Про державну
службу», з тих підстав, що на час
звернення за призначенням вказаної
пенсії останній не працював на посадах
віднесених до категорії державної
служби.

Суд першої інстанції відмовляючи в
задоволенні позовних вимог,
обґрунтовано зазначив, що ОСОБА_2
звільнено з посади заступника голови
Калуської районної ради 05.08.2011 року, а
заяву про здійснення перерахунку
пенсії у відповідності до ЗУ «Про
державну службу» ним подано 26.06.2013
року, через два роки після звільнення з
посади державного службовця, тобто не
безпосередньо перед зверненням, що
вимагає ч. 6 ст. 37 Закону України «Про
державну службу».

Так цією нормою визначено, що пенсія по
інвалідності у розмірах, передбачених
частиною першою цієї статті,
призначається за наявності страхового
стажу, встановленого для призначення
пенсії по інвалідності відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", особам, визнаним
інвалідами I або II групи у період
перебування на державній службі, які
мають стаж державної служби не менше 10
років, а також особам з числа інвалідів
I або II групи незалежно від часу
встановлення їм інвалідності, які
мають не менше 10 років стажу державної
служби на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців,
якщо безпосередньо перед зверненням за
призначенням такої пенсії вони
працювали на зазначених посадах.
Пенсія по інвалідності відповідно до
цього Закону призначається незалежно
від причини інвалідності за умови
припинення державної служби.

Даних обставин сторона апелянта
жодними доказами не спростовує.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд згідно ст. 86 цього
Кодексу, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Із урахуванням наведеного вбачається,
що відповідачем обґрунтовано
відмовлено ОСОБА_2 у перерахунку пенсії
у відповідності до ЗУ «Про державну
службу».

Відповідно до ст.159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

В зв'язку з цим, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що суд першої
інстанції при вирішенні даної справи
всебічно, повно та об'єктивно встановив
обставини справи, дослідив та оцінив
всі докази, які містяться в матеріалах
справи.

З огляду на таке, наведені в
апеляційній скарзі доводи не
викликають сумнівів щодо правильності
висновків суду першої інстанції та
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд
апеляційної інстанції

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Калуського районного суду
Івано-Франківської області від
16.10.2013року у справі №345/4341/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання ухвалою законної сили, а у
разі складення ухвали в повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з дня
складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.П. Сапіга

Судді
Н.Г. Левицька

І.М. Обрізко

Повний текст виготовлено 14.10.2014р.