Справа № 826/15786/14
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

Державної санітарно-епідеміологічної служби України

до

Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби

про

скасування постанови про накладення штрафу від 24.09.2014 року ВП № 43862261,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась Державної санітарно-епідеміологічної служби України з позовом до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби про скасування постанови про накладення штрафу від 24.09.2014 року ВП № 43862261.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; 5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору.

В контексті наведеного слід зазначити, що правові засади справляння судового збору, платників, об’єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки державного мита встановлюються в таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру – 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржує постанову про накладення штрафу у розмірі 1360,00 грн.

При визначенні характеру адміністративного позову як майнового слід виходити з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв’язку із здійсненням суб’єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Окремі рішення, прийняті суб’єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної особи чи юридичної.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно - правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 5 від 21.05.2012 р. «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» зазначено, що при розгляді справ із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, суди повинні враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов’язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Таким чином, вбачається, що вимоги щодо протиправності постанови про накладення штрафу, - є вимогами майнового характеру, оскільки спрямовані на збереження майна особи.

Відповідно до п. 14 вказаної постанови Пленуму (із доповненнями, внесеними 14.09.2012 р.) позовні заяви про оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби оплачуються судовим збором відповідно до Закону України «Про судовий збір». За подання таких позовних заяв судовий збір сплачується на загальних підставах.

В даному випадку позивачем до позовної заяви не додано жодного документу про сплату судового збору у порядку та розмірах передбачених ч. 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», який підлягає сплаті виходячи із ставок за спір майнового характеру та в даному випадку повинен становити 182,70 грн.

При цьому, викладені у позовній заяві доводи позивача, з посиланням на розділ VІІ ЦПК України та Закон України «Про судовий збір» щодо відсутності норми щодо визначення розміру судового збору з подання скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, судом до уваги не приймаються, оскільки в даному випадку, позивачем подано до суду адміністративний позов (позовну заяву) з вимогами матеріального характеру, ставки судового збору за який чітко визначені вказаним Законом.

Таким чином, позивачем не був сплачений судовий збір у встановленому законом розмірі, що є недоліком позовної заяви.

Наведене вище свідчить про недотримання вимог ст. 106 КАС України та є недоліком позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до канцелярії суду (м. Київ, вул. Командарма Каменєва, 8, корп. 1, блок «А») до 24 жовтня 2014 року включно: докази сплати судового збору відповідно до вищенаведеного та у розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 106, ч. 1 ст. 108, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Державної санітарно-епідеміологічної служби України залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків до 24 жовтня 2014 року включно.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Роз’яснити позивачу, що залишення позовної заяви без руху не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

5. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Кармазін