Справа № 263/9214/14-а
Суддя: Степанова С. В.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/263/1613/2014
Справа № 263/9214/14-а
14 жовтня 2014 року Жовтневий
районний суд міста Маріуполя в складі
головуючого судді Степанової С.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження, справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Жовтневого району
Маріупольської міської ради про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплатити допомогу по догляду за
Позивачка звернулась до суду із
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Жовтневого району
Маріупольської міської ради (далі -
УТСЗН) про визнання дій неправомірними
та стягнення заборгованості після
перерахунку допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 24.10.2011 року по
ІНФОРМАЦІЯ_3. В обґрунтування заявлених
вимог вказала на те, що вона
знаходиться на обліку як отримувач
допомоги по догляду за дитиною до трьох
років, у зв'язку із чим отримує допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у сумі 130 грн. Вважала,
що повинна отримувати зазначену
допомогу в більшому розмірі, оскільки
відповідач повинен був керуватися
статтею 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням",
згідно якої допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
Позивачка в судове засідання не
з'явилася, в позовній заяві міститься
її клопотання про розгляд справи у її
Представник відповідача Шестерик Ю.Ю. у
судове засідання не з'явилася, судом
належним чином повідомлявся про місце
та час розгляду справи, причини неявки
суду не повідомив. Однак надала суду
письмові заперечення, в яких позовні
вимоги не визнала та просила відмовити
у їх задоволенні, зазначивши також, що
вимоги за період з жовтня 2011 року по
лютий 2014 року підлягають залишенню без
розгляду. Вказала, що виплати позивачці
в оскаржуваний нею період було
здійснено у встановленому законом
розмірі відповідно до Законів України
Про державний бюджет на відповідний
рік та ст. 15 Закону України "Про
державну соціальну допомогу сім'ям з
дітьми", якою передбачена допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень. Позивачка зверталася до
відповідача 12.08.2014 року, з приводу
спірних відносин, про що їй була
направлена відповідь 15.08.2014 року.
Згідно ч. 4 ст.128 КАС України у разі
неприбуття відповідача - суб'єкта
владних повноважень, належним чином
повідомленого про місце та час
розгляду справи, без поважних причин
або без повідомлення ним про причину
неявки розгляд справи не відкладається
і справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів. Згідно з ч. 6 ст.128
КАС України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
У зв'язку з тим, що обидві сторони не
з'явилися у судове засідання, від
позивачки є клопотання про розгляд
справи у її відсутності, представник
відповідача надав заперечення проти
позову, в яких висловив свою думку
стосовно позовних вимог, суд розглянув
справу у відсутності сторін в
письмовому провадженні, на підставі
наявних по справі доказів.
Суд, дослідивши наявні письмові докази,
Судом встановлено, що позивач
звернулася до суду 03.09.2014 року, згідно
розрахунку позивача заявляє вимоги
щодо проведення перерахунку та виплати
допомоги по догляду за дитиною за
період з 24.10.2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_3,
вказуючи на те, що вона неодноразово
зверталася до відповідача з приводу
розміру допомоги і отримувала
відповіді та роз'яснення, що допомога
їй нарахована правильно, одночасно з
цим не просила поновити строк
звернення до адміністративного суду.
Відповідно до ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод і інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
якщо не встановлено інше, обчислюється
з дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала не
знайде підстав для поновлення строку.
Таким чином позовні вимоги за період з
24.10.2011 року по 02.03.2014 року підлягають
залишенню без розгляду. У зв'язку із
чим, суд вважає можливим розглянути
позовні вимоги за період з 03.03.2014 року
Судом встановлено, що ОСОБА_1
перебувала на обліку в Управлінні
праці та соціального захисту населення
Жовтневого району Маріупольської
міської ради як одержувач допомоги по
догляду за дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
до досягнення ним трирічного віку
24.10.2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.
Як вбачається з повідомлення та
довідки - розрахунку від 14 серпня 2014
року, державна соціальна допомога
позивачу була надана відповідно до
Закону України «Про державну допомогу
Згідно відповіді УТСЗН від 15.08.2014 року
№ 01/08, позивачу було роз'яснено, що вона
отримує допомогу по догляду за дитиною
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» у
розмірі 130 грн. на дитину, без
врахування сукупного доходу сім'ї.
Згідно повідомлення про надання
державної допомоги сім'ям з дітьми про
призначення ОСОБА_1 допомоги по догляду
за дитиною до 3-х років з 01.07.2014 року по
13.07.2014 року, відповідач обмежив право
позивача отримати допомогу до
досягнення дитиною 3-х років до
Відповідно до ст. 2 КАСУ завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних та юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Згідно ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
було внесено зміни до Закону N 2240-III та
виключено статті 40 - 44. Проте, з огляду
на Рішення Конституційного суду
України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008, стаття 43
Закону N 2240-III на час виникнення спірних
правовідносин передбачала, що допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду, але
не менше розміру прожиткового
До ст. 15 Закону N 2811-XII також вносились
зміни, а дія статті зупинялась іншими
Так, Законом України "Про Державний
бюджет України на 2008 р. та про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України" ст. 15 Закону N 2811-XII викладено в
наступній редакції: "Допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень". Проте,
відповідно до Прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 р." Розділ I цього Закону
набирає чинності з 01.01.2008 р. і діє по
31.12.2008 р. Отже, з 1.01.2009 р. ст. 15 Закону N
2811-XII відновила попередню редакцію,
відповідно до якої допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.
Проте, ст. 46 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2009 рік"
установлено, що у 2009 р. допомога при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
Аналогічним чином врегульовано спірні
правовідносини у 2010 р. ст. 45 Законом
України "Про Державний бюджет України
В зв'язку з тим, що у передбачений
законом спосіб положення Законів
України "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та "Про Державний бюджет
України на 2010 рік" не визнано
неконституційними та не скасовано, у 2009
- 2010 р. допомога при народженні дитини
та по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку призначалась та
виплачувалась у відповідності до п. 22
постанови КМУ N 1751 від 27.12.2001 р. "Про
затвердження Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
Оскільки ані Законами України Про
Державні бюджети України на 2011, 2012, 2013,
2014 роки, ані іншими законами, не
встановлювалось на ці роки інший, ніж у
Законах N 2811-XII та N 2240-III розмір допомоги,
а дії законів про бюджет діяли,
відповідно, лише у 2009 та 2010 роках,
спірні правовідносини з 01.01.2011 р.
регулюються Законами N 2811-XII та N 2240-III, а
положення постанови КМУ N 1751 від 27.12.2001
р. в тій частині, в якій воно суперечить
названим законам, застосовуватися не
може. Отже, з 01.01.2011 р. у відповідача
виник обов'язок здійснювати виплату
державної допомоги в розмірах,
передбачених Законами N 2811-XII та 2240-III.
Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
25.12.2012 року в справі № 21-410а12.
Відповідно до ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Що стосується ствердження відповідача
щодо припинення з 14.07.2014 року виплати
позивачу допомоги у зв'язку із виходом
позивача на роботу, то суд зазначає,
згідно ст. 14 Закону України № 2811-XII, яка
передбачала, що у разі
працевлаштування або виходу на роботу
матері дитини або особи, яка фактично
здійснює догляд за дитиною, до
закінчення строку догляду у режимі
повного робочого часу зазначена
допомога виплачується особі, яка
продовжує догляд за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Згідно ст. 42 Закону України від 18.01.2001,
№ 2240-III "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням" право на
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку має
застрахована особа (один із батьків
дитини, усиновитель, баба, дід, інший
родич або опікун), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

Таким чином позивачу дійсно повинно
було бути припинено виплату вказаної
допомоги з 14.07.2014 року, тому позовні
вимоги а період з 14.07.2014 року по
ІНФОРМАЦІЯ_3 задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
місцевого бюджету м. Маріуполя.

На підставі Закону України № 2811-ХІІ
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», керуючись ст.ст. 9, 10, 11, 71, 99,
100, 122, 128, 159, 160, 162, 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення
Жовтневого району Маріупольської
міської ради про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплатити
допомогу по догляду за дитиною за
період з 24.10.2011 року по 02.03.2014 року
залишити без розгляду.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення
Жовтневого району Маріупольської
міської ради про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 03.03.2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_3,
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Жовтневого району Маріупольської
міської ради щодо відмови ОСОБА_1 в
перерахуванні та виплати державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 03.03.2014 року по 13.07.2014 року .

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Жовтневого району Маріупольської
міської ради здійснити ОСОБА_1
перерахунок та виплату державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з 03.03.2014
року по 13.07.2014 року з урахуванням
проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог за
період з 14.07.2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_3
відмовити.

Стягнути з місцевого бюджету м.
Маріуполя Донецької області на користь
ОСОБА_1 витрати по сплаті судового
збору в сумі 73 грн. 08 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Харківського
Апеляційного адміністративного суду
через Жовтневий районний суд міста
Маріуполя протягом десяти днів з дня її
отримання з одночасним надсиланням
копії апеляційної скарги до суду
апеляційної інстанції.

Суддя

С.В. Степанова