Справа № 826/14775/14
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 жовтня 2014 року 15:47
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Катющенка В.П., за участю секретаря
судового засідання Савченко А.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
За позовом ОСОБА_1 до Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у
м.Києві про визнання відмови
протиправною, зобов'язання вчинити
від позивача - ОСОБА_2;
від відповідача - Макаренко С.В.
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві (далі також -
відповідач), в якому просить суд:
визнати протиправною відмову
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Макаренко С.В. у
задоволенні клопотання представника
ОСОБА_1 ОСОБА_2 про закінчення
виконавчого провадження; зобов'язати
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Макаренко С.В.
скасувати у виконавчому провадженні ВП
№ 18163542 арешт майна боржника та
скасувати розшук майна боржника -
автомобіля Mitsubishi Pajero, реєстраційний
номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, чорного
кольору, кузов № НОМЕР_2, тип легковий.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що державним виконавцем
безпідставно не скасовано заходи
примусового виконання у виконавчому
провадженні №18163542, оскільки
виконавчий документ було визнано
таким, що не підлягає виконанню на
підставі судового рішення.
Ухвалами Окружного адміністративного
суду міста Києва від 26.09.2014 відкрито
провадження у справі, закінчено
підготовче провадження та призначено
справу до судового розгляду у судовому
засіданні.

У судовому засіданні 15.10.2014 ухвалою
суду без виходу до нарадчої кімнати,
занесеною секретарем судового
засідання до журналу судового
засідання, замінено не належного
відповідача у справі - Дніпровське
районне управління юстиції у м. Києві
на належного відповідача - Відділ
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві.

В судовому засіданні 15.10.2014 представник
позивача підтримав позовні вимоги з
підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні
заперечував проти задоволення позову в
частині визнання відмови протиправною,
зазначивши, що виконавчий документ
було повернуто стягувачу, й отже
відсутні правові підстави для
винесення постанови про закінчення
виконавчого провадженя. У той же час у
вирішенні позову послався на розсуд
суду.

У судовому засіданні 15.10.2014 проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов до
наступних висновків.

18.03.2010 державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження з виконання виконавчого
напису приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 від 04.11.2009
№ 10509 про звернення стягнення на
автомобіль марки - Mitsubishi Pajero,
реєстраційний НОМЕР_1, 2007 року випуску,
колір - чорний, кузов № НОМЕР_2, тип -
легковий, що належить на праві
власності ОСОБА_1.

06.06.2011 державним виконавцем винесені
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
та розшук майна боржника - автомобіля
Mitsubishi Pajero, реєстраційний номер НОМЕР_1,
2007 року випуску, чорного кольору, кузов
№ НОМЕР_2, тип легковий.

На підставі вказаних постанов
державного виконавця ГУ в м. Києві УДАІ
МВС України 17.10.2011 та 04.11.2011 накладено
арешт на автомобіль позивача, а 12.08.2011
поставлено на автоматизований облік до
АІС «Розшук».

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 21.03.2012 у справі № 2-1034/12
виконавчий напис від 04.11.2009 № 10509
визнано таким, що не підлягає виконанню
й вказане рішення у даній частині
залишено без змін рішенням
Апеляційного суду м. Києва від 14.06.2012
року.

21.06.2012 державним виконавцем винесено
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві на підставі
пункту 2 частини 1 статті 47 Закону
України «Про виконавче провадження»
(відсутність у боржника майна).

11.09.2014 представник позивача звернувся
до державного виконавця з клопотанням
про закінчення виконавчого
провадження, в якому просив: винести
постанову про закінчення виконавчого
провадження № 18163542 та скасувати
накладений арешт на майно боржника та
оголошення про розшук майна боржника -
автомобіля Mitsubishi Pajero, реєстраційний
номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, чорного
кольору, кузов № НОМЕР_2, тип легковий.

19.09.2014 року державним виконавцем
відмовлено у задоволенні
вищевказаного клопотання у зв'язку з
тим, що 21.06.2012 державним виконавцем
винесена постанова про повернення
виконавчого документа стягувачеві і до
19.09.2014 стягувач не звертався з заявою до
державного виконавця повторно, а
вчинення виконавчих дій після
повернення виконавчого документу
стягувачу чинним законодавством не
передбачено.

Вважаючи відмову відповідача щодо
закінчення виконавчого провадження
протиправною, позивач звернувся з
даним позовом до суду за захистом своїх
прав.

Вирішуючи спір, суд виходить з
наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV (далі -
Закон № 606-ХІV).

Статтею 1 Закону № 606-ХІV визначено, що
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону
№ 606-ХІV державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно частини 1 статті 17 Закону № 606-ХІV
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Відповідно до положень цього Закону,
підлягають виконанню державною
виконавчою службою, зокрема, виконавчі
написи нотаріусів (пункт 4 частини 2
статті 17 Закону № 606-ХІV).

Пунктом 4 частини 1 та частиною 3 статті
49 Закону № 606-ХІV передбачено, що
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі скасування рішення
суду або іншого органу (посадової
особи), на підставі якого виданий
виконавчий документ, або визнання
судом виконавчого документа таким, що
не підлягає виконанню. Про закінчення
виконавчого провадження державний
виконавець виносить постанову з
обов'язковим мотивуванням підстав її
винесення, яка затверджується
начальником відділу, якому він
безпосередньо підпорядкований. Копія
постанови у триденний строк
надсилається сторонам і може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 50 Закону
№ 606-ХІV у разі закінчення виконавчого
провадження (крім направлення
виконавчого документа за належністю
іншому органу державної виконавчої
служби, офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури, закінчення виконавчого
провадження за рішенням суду,
винесеним у порядку забезпечення
позову чи вжиття запобіжних заходів, а
також крім випадків нестягнення
виконавчого збору або витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій),
повернення виконавчого документа до
суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, арешт,
накладений на майно боржника,
знімається, скасовуються інші вжиті
державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження.

У разі, якщо у виконавчому провадженні
державним виконавцем накладено арешт
на майно боржника, у постанові про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
до суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, державний
виконавець зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону
№ 606-ХІV державний виконавець провадить
виконавчі дії з виконання рішення до
завершення виконавчого провадження у
встановленому цим Законом порядку,
зокрема, до: закінчення виконавчого
провадження - згідно із статтею 49 цього
Закону; повернення виконавчого
документа стягувачу - згідно із статтею
47 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
21.06.2012 державним виконавцем винесено
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві на підставі
пункту 2 частини 1 статті 47 Закону
України «Про виконавче провадження»
(відсутність у боржника майна).

З урахуванням наведеного та враховуючи
приписи статті 50 Закону № 606-ХІV у
державного виконавця були відсутні
підстави для скасування арешту майна
боржника. А з 21.06.2012 у державного
виконавця, у відповідності до статті 30
Закону № 606-ХІV, були відсутні обов'язки
щодо здійснення виконавчих дій у
виконавчому провадженні № 18163542.

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку про правомірність відмови
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Макаренка С.В. від
19.09.2014 № 136/13 щодо закінчення
виконавчого провадження та
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог у цій частині.

Щодо позовної вимоги позивача про
зобов'язання головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
Макаренко С.В. скасувати у виконавчому
провадженні ВП 18163542 арешт майна
боржника та скасувати розшук майна
боржника - автомобіля Mitsubishi Pajero,
реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року
випуску, чорного кольору, кузов №
НОМЕР_2, тип легковий, суд зазначає
наступне.

Як встановлено у судовому засіданні та
підтверджується матеріалами справи,
рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 21.03.2012 по справі №
2-1034/12, залишеним без змін рішенням
Апеляційного суду м. Києва від 14.06.2012,
виконавчий напис від 04.11.2009 № 10509
визнано таким, що не підлягає
виконанню.

21.06.2012 державним виконавцем винесено
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві на підставі
пункту 2 частини 1 статті 47 Закону №
606-ХІV.

Відповідно до частини 2 статті 60 Закону
№ 606-ХІV у разі прийняття судом рішення
про зняття арешту з майна арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини.

Частиною 5 статті 60 Закону № 606-ХІV
передбачено, що у всіх інших випадках
незавершеного виконавчого провадження
арешт з майна чи коштів може бути
знятий за рішенням суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
49 Закону № 606-ХІV виконавче провадження
підлягає закінченню у разі скасування
рішення суду або іншого органу
(посадової особи), на підставі якого
виданий виконавчий документ, або
визнання судом виконавчого документа
таким, що не підлягає виконанню.

Згідно частин 1-3 статті 50 Закону № 606-ХІV
у разі закінчення виконавчого
провадження (крім направлення
виконавчого документа за належністю
іншому органу державної виконавчої
служби, офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури, закінчення виконавчого
провадження за рішенням суду,
винесеним у порядку забезпечення
позову чи вжиття запобіжних заходів, а
також крім випадків нестягнення
виконавчого збору або витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій),
повернення виконавчого документа до
суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, арешт,
накладений на майно боржника,
знімається, скасовуються інші вжиті
державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а
також провадяться інші дії, необхідні
у зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом. У разі якщо у виконавчому
провадженні державним виконавцем
накладено арешт на майно боржника, у
постанові про закінчення виконавчого
провадження або повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, державний виконавець
зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника. За
заявою боржника державний виконавець
видає йому додаткові копії постанови,
зазначеної в частині другій цієї
статті, для їх пред'явлення до органів,
що здійснюють реєстрацію майна або
ведуть реєстр заборони на його
відчуження, для зняття арешту,
накладеного на майно.

Частиною 2 статті 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що суд може прийняти іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

З урахуванням наведеного та оскільки у
відповідності до частини 3 статті 181
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідачем у справах з
приводу рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби є відповідний орган державної
виконавчої служби, суд приходить до
висновку про наявність підстав для
задоволення даної позовної вимоги
шляхом зобов'язання Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
вчинити дії щодо зняття арешту та
розшуку з транспортного засобу марки
Mitsubishi Pajero, реєстраційний номер №
НОМЕР_1, 2007 року випуску, чорного
кольору, кузов НОМЕР_3, тип легковий,
накладеного постановою Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві від 06 червня 2011 року у
ВП № 18163542.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи наведене та виходячи з меж
заявлених позовних вимог, суд
приходить до висновку про наявність
підстав для часткового задоволення
позову.

На стягненні судового збору
представник позивача ні у позовній
заяві, ні у судовому засіданні не
наполягав.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163, 167,181
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
вчинити дії щодо зняття арешту та
розшуку з транспортного засобу марки
Mitsubishi Pajero, реєстраційний номер №
НОМЕР_1, 2007 року випуску, чорного
кольору, кузов НОМЕР_3, тип легковий,
накладеного постановою Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві від 06 червня 2011 року у
ВП № 18163542.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до частини першої статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України.

Суддя

В.П. Катющенко