Справа № 819/3023/13-а
Суддя: Шинкар Т.І.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 р.
Справа № 876/3501/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Шинкар Т.І.,

суддів
Глушка І.В.

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання
Баранкевич А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Гримайлівської селищної ради
Гусятинського району Тернопільської
області на постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від 26
лютого 2014 року у справі №819/3023/13-а за
позовом Гримайлівської селищної ради
Гусятинського району Тернопільської
області до Гусятинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Тернопільській області, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача: ФОП
ОСОБА_2 про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

05.12.2013р. Гримайлівська селищна рада
(далі-Рада) звернулась з
адміністративним позовом в суд до
Державної податкової інспекції в
Гусятинському районі Тернопільської
області (далі-ДПІ), просила визнати
нечинним та скасувати податкові
повідомлення-рішення № та №
від 02.07.2013р. в повному обсязі.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 26.02.2014р. в
задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції Рада подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 26.02.2014р. та
прийняти нову, якою позовні вимоги
задовольнити. Апеляційну скаргу
обґрунтовує тим, що селищною радою
визнано виконавцем послуг з
централізованого водопостачання
фізичну особу-підприємця ОСОБА_2, з яким
споживачами укладено договір на
постачання води, а Рада є вторинним
споживачем. За період з 01.01.2012р. по
31.12.2012р. ФОП ОСОБА_2 надавалась
звітність форми 2-ТП та сплачено
податки, передбачені законодавством.
Між ним та Радою укладено договір про
надання послуг з централізованого
постачання холодної води, відповідно
до якого протягом 2011-2012 років та
першого кварталу 2013 року Рада
використовувала воду для
санітарно-гігієнічних та питних
потреб. Також, Рада не здійснювала
господарської діяльності при
користування надрами, тому не може бути
платником плати за користування
надрами. Наголошує, що Рада є
неприбутковою організацією та не є
суб'єктом господарювання, а тому
щоквартально звітується про
використання коштів неприбуткових
установ та організацій. Дані обставини
залишені судом поза увагою.

Представник апелянта в судовому
засіданні просив апеляційну скаргу
задовольнити. Відповідач та третя
особа повноважних представників в
судове засідання не забезпечили,
належним чином повідомлені про розгляд
справи, що у відповідності до вимог ч.4
ст.196 КАС України не є перешкодою для
розгляду справи.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи сторін в їх
сукупності, приходить до переконання,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
Гримайлівська селищна рада 02.08.1990р.
взята на облік як неприбуткова
організація - платник податків, що
підтверджується довідкою №230 від
04.12.2003р.

Державне управління охорони
навколишнього природного середовища
видало Раді дозвіл на спеціальне
водокористування №УКР-2366 «А»/ТЕР від
29.11.2007р. з терміном дії по 01.01.2018р. Ціль
водокористування - виробниче і
господарсько-побутове водопостачання
населення, підприємств, організацій та
установ селища при дотриманні умов
забору свіжої води 72,06 тис. куб. м. за
рік.

Право спеціального водокористування
припинено з 01.07.2013р. за поданням ДПІ, що
підтверджено листом від 01.07.2013р. №2-2/159
Департаменту екології та природних
ресурсів Тернопільської
облдержадміністрації. Підставою
припинення стало систематичне
невнесення збору в строки, визначені
законодавством (п.8 ст.55 ВК України), чим
підтверджується обов'язок позивача
сплачувати такий збір. Зазначене
рішення позивач не оскаржував.

Як встановлено судом першої інстанції,
ДПІ проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
своєчасності, повноти та правильності
нарахування збору за спеціальне
використання води, плати за
користування надрами Гримайлівської
селищної ради за період з 02.04.2010р. по
31.03.2013р. за наслідками якої складено акт
від 11.06.2013р. №399/15-04396408, яким встановлено
порушення позивачем п. 49.18.2. ПК України:
неподання з 01.01.2011р. по 31.03.2013р.
податкових розрахунків з плати за
користування надрами за 2011-2012 роки та 1
кв. 2013 року; неподання податкових
декларацій збору за спеціальне
використання води за відповідні
періоди; п. п. 263.11., 263.12 ПК України, яким
встановлено порушення щодо порядку
подання податкових розрахунків та
сплати податкових зобов'язань; п. 326.12 ПК
України, яким встановлено порушення
щодо надання переліку
водокористувачів - абонентів; п. 49.2. ПК
України, яким встановлено порушення
щодо подання податкових декларацій
щодо кожного окремого податку не
залежно від того, чи проводив платник у
відповідному періоді таку діяльність.

На підставі акта перевірки винесені
податкові повідомлення-рішення від
02.07.2013р. № за платежем «плата за
користування надрами для видобування
корисних копалин загальнодержавного
значення» на суму 11 284,35 грн., з яких 8 193,46
грн. - основний платіж та 3 090,89 грн. -
штрафні (фінансові) санкції (штрафи);
№ за платежем «збір за спеціальне
використання води» на суму 104 007,55грн., з
яких 85 439,33 грн. - основний платіж та 18
568,22 грн. - штрафні (фінансові) санкції
(штрафи), з якими не погодився позивач,
оскарживши їх до суду.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції колегія суду виходить з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням Гримайлівської селищної ради
№163 від 16.10.2007р. «Про визначення
виконавця для надання населенню,
підприємствам, установам і
організаціям селища Гримайлів послуг
із водопостачання», ФОП ОСОБА_2
визначений виконавцем послуг із
водопостачання та вирішено надати йому
в користування комунальне майно
(системи водопостачання селища
Гримайлів) та доручено укласти із ним
договір управління комунальним майном.

13.11.2007р. між Гримайлівською селищною
радою (Установник управління) та ФОП
ОСОБА_2 (Управитель) укладено договір
правління комунальним майном (системи
водопостачання селища Гримайлів), яким
Управителю передано в управління
окрема індивідуально визначене
комунальне майно - системи
водопостачання з метою надання якісних
послуг споживачам у сфері
водопостачання. Дія договору до 01.01.2013р.
Доказів його пролонгації чи повернення
майна суду не надано.

Згідно із ст. 49 Водного кодексу України,
спеціальне водокористування
здійснюється на підставі дозволу на
спеціальне водокористування із
встановленими в ньому лімітами
використання води.

Пунктом 323.1 ПК України передбачено, що
платниками збору є водокористувачі -
суб'єкти підприємницької діяльності,
які використовують воду, отриману
шляхом забору води з водних об'єктів
(первинні водокористувачі) таабо від
інших водокористувачів (вторинні
водокористувачі).

Відповідно до п. 263.1. ПК України,
платниками плати за користування
надрами для видобування корисних
копалин є суб'єкти господарювання, у
т.ч. громадяни України, іноземці та
особи без громадянства, зареєстровані
відповідно до закону як підприємці, які
набули права користування об'єктом
(ділянкою) надр на підставі отриманих
спеціальних дозволів на користування
надрами в межах конкретних ділянок
надр з метою провадження господарської
діяльності з видобування корисних
копалин.

Згідно із п. 14.1.36 ПК України,
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) таабо реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
таабо через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема, за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

В силу норм гл. 4, 5 ГК України,
неприбутковий характер діяльності не
впливає на визначення позивача як
суб'єкта господарської діяльності та
не виключає можливості здійснення
передбачених Законом України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
повноважень у сфері господарської
діяльності та житлово-комунального
господарства. При цьому, п. 5.2. Договору
управління, який є предметом
дослідження судом, передбачено право
позивача на частину прибутку від майна,
яке є в управлінні.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
приписи норм чинного законодавства
спростовуються посилання позивача на
те, що оскільки Гримайлівська селищна
рада зареєстрована як неприбуткова
організація, а тому не є суб'єктом
господарювання.

Згідно із п. 326.2 ПК України, збір
обчислюється виходячи з фактичних
обсягів використаної води (підземної,
поверхневої, отриманої від інших
водокористувачів) водних об'єктів з
урахуванням обсягу втрат води в їх
системах водопостачання, встановлених
у дозволі на спеціальне
водокористування, лімітів
використання води, ставок збору та
коефіцієнтів. За обсяги води, переданої
водокористувачем - постачальником
іншим водокористувачам без укладення з
останніми договору на поставку води,
збір обчислюється і сплачується таким
водокористувачем - постачальником.

Укладений між позивачем та ФОП ОСОБА_2
договір управління за змістом не
носить характеру договору на поставку
води.

В наданій третьою особою копії
договору №1 від 08.01.2008р. про надання
послуг з централізованого постачання
холодної води та водовідведення,
позивач, як суб'єкт права спеціального
водокористування зазначений
споживачем, а не постачальником, що не
відповідає вимогам п. 326.2 ПК України
щодо підстави для звільнення від
сплати збору, з чим погоджується
колегія суддів.

Згідно із п. 326.13 ПК України, у разі, якщо
водокористувачі, які повністю
утримуються за рахунок коштів
державного та місцевих бюджетів,
використовують обсяги води для
господарської діяльності, направленої
на отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, збір обчислюється на загальних
підставах з усього обсягу використаної
води з урахуванням обсягу втрат води в
їх системах постачання. Доказів сплати
збору суду не надано.

Відповідно до п. 326.12 ПК України,
водокористувачі, яким видано дозволи
на спеціальне водокористування та які
здійснюють постачання води іншим
водокористувачам, щороку до 20 січня
подають органам державної податкової
служби та органам водного господарства
перелік водокористувачів - абонентів. У
разі зміни умов водопостачання, видачі
протягом року нових дозволів на
спеціальне водокористування,
укладення договорів на поставку води
водокористувачі, які отримали
переоформлені дозволи на спеціальне
водокористування, договори на поставку
води, зобов'язані протягом 10 днів
повідомити про те органам державної
податкової служби та органам водного
господарства. Такого повідомлення
позивач не здійснював.

Згідно п. 49.2. ПК України, платник
податків зобов'язаний за кожний
встановлений цим кодексом звітний
період подавати податкові декларації
щодо кожного окремого податку,
платником якого він є, відповідно до
цього кодексу не залежно від того, чи
провадив такий платник податків
господарську діяльність у звітному
періоді.

Проте, як встановлено судом першої
інстанції, доказів подання відповідної
звітності суду не надано, а звітністю,
яка подавалась ФОП ОСОБА_2 не доведено
виконання відповідного обов'язку за
позивача. Поданими матеріалами
звітності підтверджуються розбіжності
в обліку води у позивача та третьої
особи та не підтверджується сплата
третьою особою збору за спеціальне
водокористування за відповідні обсяги
води за відповідні періоди.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
враховуючи не доведення фактичної
сплати збору за спеціальне
водокористування та наявності підстав
для сплати такого збору третьою особою,
позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Аналізуючи вищевикладене, колегія
суддів апеляційної інстанції
приходить до висновку, що суд першої
інстанції ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст.160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Гримайлівської
селищної ради Гусятинського району
Тернопільської області - залишити без
задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
року у справі №819/3023/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної з моменту її
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Т.І. Шинкар

Судді:
І.В. Глушко

Н.В. Ільчишин

Повний текст Ухвали виготовлено
15.10.2014р.