Справа № 2а-1112/10/1970
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/5063/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді:
Сіроша М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Юрченко В.П.,

розглянувши у письмовому провадженні
касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2, як фізичної
особи-підприємця до Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової адміністрації
України в Тернопільській області (далі
- Управління),

про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом про
визнання протиправними дії Управління
щодо складання акту від 22.01.2010 року в
частині порушення ст. 15 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів»; скасування рішення
Управління №190222 від 25.01.2010 року (далі -
Рішення №190222) щодо застосування
фінансових санкцій, у розмірі 6768 грн.

3 червня 2010 року постановою
Тернопільського окружного
адміністративного суду позов
задоволений.

Рішення №190222 скасоване.

19 грудня 2013 року постановою
Львівського апеляційного
адміністративного суду постанова
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 3 червня 2010
року скасована, у задоволенні позову
відмовлено.

ОСОБА_2 звернувся із касаційною скаргою
про скасування постанови Львівського
апеляційного адміністративного суду
та залишення в силі постанови
Тернопільського окружного
адміністративного суду, посилаючись на
порушення апеляційним
адміністративним судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
апеляційним адміністративним судом
норм матеріального та процесуального
права, обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, 22.01.2010 року
Управління на підставі направлення
№08/32-2 від 22.01.2010 року здійснило
позапланову перевірку щодо дотримання
вимог чинного законодавства при
реалізації алкогольних напоїв та
тютюнових виробів у кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_1», яке розташоване на
АДРЕСА_1 та належить фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2, за наслідками
якої 22.01.2010 року був складений акт
перевірки.

Відповідно до зазначеного акту були
встановлені порушення вимог ч. 30 ст. 15
Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 року
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» факт зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів в місці зберігання, не
внесеному до Єдиного державного
реєстру місць зберігання (далі - Єдиний
реєстр).

25 січня 2010 року Управління прийняло
Рішення №190222, яким на підставі ст. 17
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» до ОСОБА_2 були застосовані
фінансові санкції у вигляді штрафу, у
розмірі 6768 грн.

Відповідно до ст. 1 ч. 29, 30 ст. 15 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» місце
зберігання-місце, яке використовується
для зберігання спирту, або приміщення,
яке використовується для зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, відомості про
місцезнаходження якого внесені до
Єдиного державного реєстру місць
зберігання.

Єдиний державний реєстр місць
зберігання (надалі - Єдиний реєстр) -
перелік місць зберігання, який
ведеться органами державної
податкової служби України і містить
визначені цим Законом відомості про
місцезнаходження місць зберігання та
відомості про заявників; зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів здійснюється в місцях
зберігання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів, внесених до Єдиного
реєстру, незалежно від того, кому
належить таке місце зберігання, або
того, за заявою якого суб'єкта
підприємницької діяльності таке місце
зберігання було внесено до Єдиного
реєстру.

Внесення даних до Єдиного реєстру
проводиться на підставі заяви суб'єкта
підприємницької діяльності з
обов'язковим зазначенням місця
знаходження місця зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Згідно з пунктів 2.1, 2.3, 2.5 Порядку
ведення Єдиного державного реєстру
місць зберігання, затвердженого
наказом ДПА України №251 від 28.05.2002 року,
для внесення місць зберігання спирту
або алкогольних напоїв або тютюнових
виробів до Єдиного реєстру суб'єкти
підприємницької діяльності подають
заяву до Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації України або до
регіонального управління Департаменту
за місцезнаходженням місця зберігання;
про внесення місця зберігання спирту
до Єдиного реєстру видається довідка;
довідка повинна перебувати у місці
зберігання та пред'являтися
працівникам контролюючих органів, які
мають відповідні повноваження на
здійснення перевірки.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» до суб'єктів
підприємницької діяльності
застосовуються фінансові санкції у
разі зберігання спирту, або
алкогольних напоїв, або тютюнових
виробів у місцях зберігання, не
внесених до Єдиного реєстру у виді 100%
вартості товару, який знаходиться в
такому місці зберігання, але не менше
1700 грн.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи
у задоволенні позову, прийшов до
передчасного висновку, що алкогольні
напої зберігались в місці, не внесеному
до Єдиного державного реєстру,
оскільки в матеріалах
адміністративної справи відсутня
довідка про внесення місця зберігання
до Єдиного державного реєстру та
ліцензії на роздрібну торгівлю
тютюновими виробами і алкогольними
напоями.

Зазначені документи при розгляді
адміністративної справи не
досліджувались у зв'язку з чим судом
апеляційної інстанції не повно були
встановлені всі обставини у справі в
частині місця знаходження та місця
зберігання алкогольних напоїв і
тютюнових виробів в кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_1».

Відповідно до ст. 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень з направленням справи на новий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справ.

Колегія суддів прийшла до висновку, що
постанова апеляційного
адміністративного суду підлягають
скасуванню, адміністративна справа
направленню до суду апеляційної
інстанції для нового розгляду.

Керуючись ст., ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року скасувати, адміністративну справу
направити на новий судовий розгляд до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Юрченко В.П.