Справа № 2а-324/14
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-324/14
Головуючий у 1-й інстанції: Ярошенко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

23 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва на
постанову Деснянського районного суду
міста Києва від 05 травня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі міста
Києва про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до
Деснянського районного суду міста
Києва із адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва, в
якому просив визнати протиправними дії
відповідача та зобов'язати останнього
провести перерахунок пенсії з
урахуванням виплат матеріальної
допомоги на оздоровлення та для
вирішення соціально - побутових потреб.

Постановою Деснянського районного
суду міста Києва від 05 травня 2014 року
адміністративний позов задоволено.

Відповідач не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким відмовити позивачу в
задоволенні його позовних вимог.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач ОСОБА_3 перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва та
отримує пенсію за віком.

11 квітня 2014 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва із
заявою про проведення перерахунку його
пенсії, врахувавши у заробітну плату
для обчислення пенсії матеріальну
допомогу на оздоровлення згідно
довідки від 21.03.2014р. № 13/1-582.

Листом Управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі міста
Києва від 14.04.2014 року №2071/09/С-341 позивачу
було відмовлено у проведенні
перерахунку його пенсії та роз'яснено,
що пенсія йому була призначена у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

Звертаючись з позовом до суду позивач,
серед іншого, просить зобов'язати
Управління Пенсійного Фонду України в
Деснянському районі міста Києва
здійснити перерахунок його пенсії
відповідно до ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» та ст. 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Суспільні відносини, які охоплюють
діяльність держави щодо створення
правових, організаційних, економічних
та соціальних умов реалізації
громадянами України права на державну
службу, визначаються Законом України
«Про державну службу» від 16 грудня 1993
року № 3723-XII.

Згідно частини 2 статті 37 Закону
України «Про державну службу», на
одержання пенсії державних службовців
мають право особи, які досягли
встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку. Пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

Відповідно до частини 13 статті 37 Закону
України «Про державну службу»,
державним службовцям у разі виходу на
пенсію при наявності стажу державної
служби не менше 10 років виплачується
грошова допомога в розмірі 10 місячних
посадових окладів.

Зазначена норма не містить жодних
застережень, який вид пенсії буде
отримувати особа після досягнення
пенсійного віку державного службовця,
а містить лише імперативний припис
щодо того, що для отримання грошової
допомоги необхідно: по-перше -
звільнення у зв'язку з виходом на
пенсію, по-друге - наявність стажу
державної служби не менше 10 років.

Згідно рішення Конституційного Суду
України від 26 листопада 2013 року №
11-рп/2013 у справі за конституційним
зверненням громадянки ОСОБА_4 щодо
офіційного тлумачення положення
частини тринадцятої статті 37 Закону
України «Про державну службу» в
системному зв'язку з положеннями
пункту 2 частини першої, частини другої
статті 40 Кодексу законів про працю
України, статті 21 Закону України «Про
основні засади соціального захисту
ветеранів праці та інших громадян
похилого віку в Україні», у разі
дострокового виходу на пенсію
державного службовця з посади в
органах державної влади відповідно до
чинного законодавства державний
службовець за наявності стажу
державної служби не менше 10 років і
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», має право на отримання
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів, яке не пов'язане з
досягненням пенсійного віку,
визначеного в частині першій статті 37
Закону України «Про державну службу».

Таким чином, Законом України «Про
державну службу» не ставиться у
залежність право державного службовця
на отримання грошової допомоги від
формулювання причини звільнення, а
лише зазначається про необхідність
наявності стажу державної служби не
менше 10 років та про факт виходу
державного службовця на пенсію.

Так згідно довідки про складові
заробітної плати (за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед звільненням на пенсію), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 21.03.14р.№13/1-582,
ОСОБА_3 виплачувалася матеріальна
допомога на оздоровлення та
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань (а.с. 9).

Відповідно до статті 33 Закону України
«Про державну службу», заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранг, надбавки за вислуги років на
державній службі та інших надбавок.
Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Питання що вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії визначаються постановою
Кабінету Міністрів України № 865 від
31.05.2000р., пунктом 1 якої встановлено, що
виплата (крім посадових окладів,
надбавок за ранг або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальні
звання, вислугу років), що включаються в
заробіток для обчислення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією,
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією або
за будь-які 60 календарних місяців такої
роботи підряд перед зверненням за
пенсією незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.
Середньомісячна сума зазначених
виплат за 24 або 60 календарних місяців
визначається шляхом ділення загальної
суми цих виплат на 24 календарні місяці
роботи підряд перед зверненням за
пенсією чи за 60 календарних місяців
роботи підряд відповідно на 24 або 60.

Відповідно до частини першої статті 66
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Згідно із статтею 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Отже, аналізуючи обставини даної
справи та оцінюючи зібрані по справі
докази, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань повинні
бути враховані у заробітну плату для
обчислення пенсії ОСОБА_3

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 05 грудня 2013 року у справі №
К/9991/25759/12.

За таких обставин, заявлені позивачем
вимоги колегія суддів знаходить
обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва -
залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду
міста Києва від 05 травня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя
Я.М. Собків Л.П. Борисюк І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.