Справа № 2а-1166/10/2770
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/65393/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого
Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів
Ємельянової В.І.,

Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Господарського
суду м. Севастополя,
Державної судової адміністрації
України (далі - ДСА України), треті особи
- Кабінет Міністрів України,
Міністерство фінансів України, про
стягнення заборгованості,

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 25 листопада
2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2012 року ДСА України
звернулася до Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
із заявою про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
цього суду від 18 травня 2010 року у даній
справі.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Севастополя від 3 вересня 2013
року відмовлено у задоволенні заяви
ДСА України.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 25 листопада 2013 року скасовано
ухвалу Окружного адміністративного
суду м. Севастополя
від 3 вересня 2013 року. Заяву ДСА України
про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами
задоволено. Постанову Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 18 травня 2010 року скасовано,
прийнято нове рішення, яким
адміністративний позов ОСОБА_2
залишено без розгляду.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 25 листопада
2013 року та залишити в силі ухвалу
Окружного адміністративного суду м.
Севастополя від 3 вересня 2013 року.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права згідно статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Судами встановлено, що постановою
Окружного адміністративного суду
м. Севастополя від 18 травня 2010 року
позов ОСОБА_2 задоволено повністю.
Стягнуто з ДСА України недоотриману
заробітну плату за період з 27 жовтня 2008
року по 31 грудня 2008 року у сумі 10011 грн 70
коп. Вказане судове рішення набрало
законної сили.

Задовольняючи позові вимоги, суд
виходив з того, що постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 21
травня 2008 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 серпня 2009
року, визнано незаконними постанову
Кабінету Міністрів України від 21
грудня 2005 року №1243 «Питання оплати
праці вищих посадових осіб України,
окремих керівних працівників органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування та суддів» в частині
встановлення розміру посадового
окладу суддів, пункт 4 постанови
Кабінету Міністрів України від 31
грудня 2005 року №1310 «Про внесення змін
до постанови Кабінету Міністрів
України від 3 вересня 2005 року №865» та
пункт 4 1 постанови Кабінету Міністрів
України від 3 вересня 2005 року №865 «Про
оплату праці та щомісячне грошове
утримання суддів».

Із змісту заяви ДСА України,
вбачається, що підставою для перегляду
заявник вважав те, що судові рішення, на
підставі яких було прийнято постанову
Окружного адміністративного суду м.
Севастополя від 18 травня 2010 року,
скасовані постановою Вищого
адміністративного суду України від 13
квітня 2011 року. Крім того, зазначав, що
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 1 березня 2012
року у задоволенні апеляційної скарги
ОСОБА_3 відмовлено, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 28 липня 2011 року у справі
2а-7271/11/2670, якою було задоволено заяву
ДСА України про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами
та скасовано постанову Печерського
районного суду м. Києва від 19 березня 2007
року в частині визнання протиправним
та скасування пункту 4-1 постанови
Кабінету Міністрів України від 3
вересня 2005 року №865, залишено без змін.

Розглядаючи заяву, суд першої
інстанції прийшов до висновку, що
підставою для перегляду судового
рішення заявник вказував саме пункт 4
частини 2 статті 245 КАС України.
Встановив, що заявником подано заяву з
пропуском строку, встановленого
частиною 1 статті 247 КАС України,
оскільки постанову Вищого
адміністративного суду України
ухвалено 13 квітня 2011 року, а заява
подана до суду 30 березня 2012 року, та з
цих підстав відмовив у задоволенні
заяви про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами.

В свою чергу суд апеляційної інстанції,
дійшов висновку, що ДСА України
посилалося на дві підстави для
перегляду судового рішення за
нововиявленими обставинами, а саме:
постанову Вищого адміністративного
суду України ухвалено 13 квітня 2011 року;
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 28 липня 2011 року у
справі 2а-7271/11/2670, яка набрала законної
сили 1 березня
2012 року. У зв'язку з тим, що постанова
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 28 липня 2011 року у справі
2а-7271/11/2670 набрала законної сили 1
березня 2012 року, а заяву подано 30
березня 2012 року, то місячний строк для
звернення до суду не пропущено.

Відповідно до частини другої статті 245
КАС України підставами для перегляду
судового рішення за нововиявленими
обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав
законної сили, завідомо неправдивих
показань свідка, завідомо
неправильного висновку експерта,
завідомо неправильного перекладу,
фальшивості документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав
законної сили, вини судді у вчиненні
злочину, внаслідок якого було ухвалено
незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке
стало підставою для прийняття
постанови чи постановлення ухвали, що
належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом
України неконституційності закону,
іншого правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконано.

Статтею 247 КАС України передбачено, що
заяву про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами може бути
подано протягом одного місяця після
того, як особа, яка звертається до суду,
дізналася або могла дізнатися про ці
обставини. При цьому заява про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини другої статті 245 цього
Кодексу, може бути подана не пізніше
ніж через три роки з дня набрання
судовим рішенням законної сили. У разі
якщо така заява подана до
адміністративного суду після
закінчення цього строку,
адміністративний суд відмовляє у
відкритті провадження за
нововиявленими обставинами, незалежно
від поважності причини пропуску цього
строку.

Із матеріалів справи вбачається, що
судове рішення, яке ДСА України просило
переглянути за нововиявленими
обставинами прийнято на підставі
судових рішень, які в подальшому були
скасовані постановою Вищого
адміністративного суду України від 13
квітня 2011 року.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що вказана обставина є
нововиявленою в розумінні пункту 4
частини 2 статті 245 КАС України. Разом з
тим, як правильно зазначив суд першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, ДСА України
пропустило місячний строк звернення до
суду із заявою, встановлений статтею 247
КАС України.

Що стосується посилання на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 28 липня 2011 року у справі
2а-7271/11/2670, як на підставу для перегляду
постанови Окружного адміністративного
суду м. Севастополя від 18 травня
2010 року за нововиявленими
обставинами на підставі пункту 4
частини 2 статті 245 КАС України, то
колегія суддів вважає помилковим
висновок суду апеляційної інстанції,
про те, що вказана обставина є
нововиявленою, оскільки ухвала
Печерського районного суду м. Києва від
19 березня 2007 року, яка була скасована
постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 28
липня 2011 року у справі 2а-7271/11/2670, не була
підставою для прийняття постанови
Окружного адміністративного суду м.
Севастополя від 18 травня 2010 року.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про відмову ДСА України у
задоволенні заяви по перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами.
У зв'язку з цим, відповідно до статті 226
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
висновку про скасування судового
рішення суду апеляційної інстанції та
залишення в силі рішення суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 222, 223, 226, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 25 листопада
2013 року скасувати, ухвалу Окружного
адміністративного суду
м. Севастополя від 3 вересня 2013 року
залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Й. Рецебуринський

Судді
В.І.
Ємельянова

І.В. Штульман