Справа № 2а-7253/11/1370
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року
Справа №
79230/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Галицькому районі м. Львова на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 29.07.2011 року
в справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Підприємство «Кліше» до Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м. Львова про визнання нечинним
податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2011 року ТзОВ «Підприємство
«Кліше» звернулось до суду з позовом
про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення №,
прийнятого 06.11.2011 р. Державною
податковою інспекцією у Галицькому
районі м. Львова.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що
відповідач безпідставно прийняв
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення, оскільки не взяв
до уваги, що у позивача є в наявності
всі передбачені законом документи,
пов'язані із здійсненням господарської
діяльності, тому вимог чинного
законодавства позивач не порушував та
розміру податку на додану вартість не
занижував.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 29.07.2011 року
позов задоволено. Визнано протиправним
та скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м. Львова № від 06.11.2011 р.

Постанову суду першої інстанції
оскаржила ДПІ у Галицькому районі м.
Львова, яка в апеляційній скарзі
просить її скасувати та прийняти нову
постанову про відмову позивачу в
задоволенні позову.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції порушив норми
матеріального та процесуального права
та безпідставно задовольнив позов. При
цьому не взяв до уваги, що позивач
безпідставно завищив суму податкового
кредиту на загальну суму 311196,80 грн. по
фіктивних господарських операціях з ПП
ФПК «Каскад» та ПП «Галич Тур» і як,
наслідок занизив суму ПДВ за період, що
перевірявся, на 311196,80 грн.

Зокрема, судом не враховано, що ПП ФПК
«Каскад» та ПП «Галич Тур» не
перебували за місцем знаходження, для
здійснення господарської діяльності
не мали офісних, виробничих приміщень,
земельних ділянок, транспортних
засобів, а укладені ними правочини є
нікчемними.

Представник позивача подав заяву про
розгляд справи в порядку письмового
провадження, а інші особи, які беруть
участь в справі, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, проте в судове засідання не
прибули, що є підставою для її розгляду
в порядку письмового провадження за
наявними в ній матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

В справі встановлено, що Державною
податковою інспекцією у Галицькому
районі м. Львова проведена планова
виїзна перевірка товариства з
обмеженою відповідальністю
«Підприємство «Кліше» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.07.2009р. по
31.12.2010р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2009 р. по
31.12.2010р., про що відповідачем 20.05.2011р.
складено акт №87/23-9/33169375.

На підставі акта перевірки,
відповідачем 06.06.2011р. прийнято
податкове повідомлення-рішення
№, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 388996 грн.
(основний платіж 311196,8 грн., штрафні
санкції 77799,2 грн.).

Податковий орган вважав, що позивач
порушив вимоги п.п.7.4.1. п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7
чинного на час спірних правовідносин
Закону України «Про податок на додану
вартість», внаслідок чого занизив
податок на додану вартість в періоді,
що перевірявся, на загальну суму 311196,8
грн., в тому числі : за листопад 2009р. в
сумі 43 260 гри, за січень 2010р. в сумі
71482,01грн грн., за лютий 2010р. в сумі 57854,37
грн., за березень 2010р. в сумі 39 224,52 грн.,
за квітень 2010р. в сумі 99 375,9 грн.

Зокрема, позивачем не підтверджено
факт здійснення господарських
операцій, а відтак безпідставно
сформовано податковий кредит на
підставі податкових накладних,
отриманих від ПП ФПК «Каскад» та ПП
«Галич-Тур».

Згідно з укладеним договором з ПП ФПК
«Каскад» №ДГ-00022 від 03.08.2009р., позивач
отримав на підставі:

видаткової накладної РН1-0400024 від
04.01.2010р. - висікальну секцію для
поліграфічної машини високого друку
Codimag Viva, видаткової накладної РН1-1400004
від14.01.2010р. -машину
різально-перемотувальну ВМ-320 в
кількості 2 шт., видаткової накладної
РН2-0100041 від 01.02.2010р. - машину
перемотувально-інспекційну ЕМ-320 в
кількості 3 шт., видаткової накладної
РН2-1100009 від 11.02.2010р. - компресор
гвинтовий TIDY 10, видаткової накладної
РН2-1200009 від 12.02.2010р. -
вертикально-фрезерний верстат,
видаткової накладної РН3-0100048 від
01.03.2010р. - автоматичний проявочний
процесор TWL-400, видаткової накладної
РН4-1200017 від 12.04.2010р. - станцію
різально-бігувальну до машини
поліграфічної офсетного друку
напівротаційної Codimag, видаткової
накладної РН4-1200038 від 06.04.2010р. -
перемотувальну машину Rotоflex.

Операції по придбанню вказаного
обладнання відображені на рахунку 63.1 .
У подальшому придбане позивачем
обладнання введено в експлуатацію, що
підтверджується актами введення в
експлуатацію основних засобів та
картками рахунку 10.4 .

Крім того, ПП ФПК «Каскад» відповідно
до умов іншого договору №ДГ-00025 від
03.08.2010р. виконало:

- згідно акта приймання передачі
виконаних робіт від 06.04.2010р. роботи по
ремонту двох гравірувальних машин.
Факт наявності у позивача вказаних
машин, щодо яких проводився ремонт
підтверджується видатковою накладною
від 28.11.2008 року про їх отримання від ТОВ
«Продторгсервіс», платіжними
дорученнями про купівлю поліграфічних
матеріалів, актом введення в
експлуатацію та актом приймання-здачі
відремонтованих об'єктів .

- згідно акта приймання передачі
виконаних робіт від 12.03.2010р. роботи по
ремонту двохсекційної машини висічки і
гарячого тиснення. Факт виконання
робіт підтверджується актом приймання
здачі відремонтованих об'єктів та
карткою рахунку 10.4.

- згідно акта приймання передачі
виконаних робіт від 25.01.2010р. роботи по
ремонт ротаційної машини високого
друку. Факт наявності у позивача
вказаних машини, щодо яких проводився
ремонт підтверджується актом введення
в експлуатацію та актом
приймання-здачі відремонтованих
об'єктів .

Отримане обладнання та виконані роботи
позивачем оплачено шляхом
безготівкового розрахунку згідно з
платіжними дорученнями долученими до
матеріалів справи та згідно отриманих
податкових накладних сформовано
податковий кредит.

Позивачем також укладено 26.10.2009 року з
приватним підприємством «Галич Тур»
договір на постачання обладнання,
предметом якого є придбання
копіювальної рами та травильної машини
STOMA 45L .

Вказане обладнання позивачем отримано
згідно видаткової накладної №РН-11-0250
від 02.11.2009р. та акта приймання передачі
обладнання від 02.11.2009р. .

Факт отримання обладнання
підтверджується актами введення в
експлуатацію основних засобів №КЛ-0000057
від 06.11.2009р., карткою рахунку 15.2 та
оборотно- сальдовою відомістю .

Отримане обладнання позивачем
оплачено шляхом безготівкового
розрахунку згідно з платіжними
дорученнями долученими до матеріалів
справи та згідно отриманої податкової
накладної сформовано податковий
кредит.

Наведені встановлені судом обставини
справи спростовують висновки
відповідача про відсутність факту
реального здійснення господарських
операцій позивачем, оскільки
підтверджуються доказами в справі.

Виходячи з вимог Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», обґрунтування
відображення господарських операцій в
податковому обліку здійснюється на
підставі даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до вимог п.3.2 ст. З Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»,
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2
Положення про документальне
збереження записів у бухгалтерському
обліку, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
24.05.1995 р. №88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р.
за №168/704.

Відповідно до п.п.1.2 п.1 Положення,
господарські операції відображаються
у бухгалтерському обліку методом їх
суцільного і безперервного
документування. Записи в облікових
регістрах провадяться на підставі
первинних документів, створених
відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це письмові
свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення (п.п.2.1 п.2 Положення).

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, що
фіксують факт здійснення
господарської операції. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю й
упорядкування оброблених даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні і зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назва документа;
дату і місце складання; назва
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що мають можливість
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції
(п.2 ст.9 цього Закону).

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» (у редакції, чинній на
час здійснення господарських операцій)
податковий кредит звітного періоду
складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього
Закону, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

За змістом підпункту 7.4.5 пункту 7.4 цієї
ж статті Закону не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

У відповідності до п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7
Закону України "Про податок на додану
вартість", податковий кредит звітного
періоду складається із сум податків,
сплачених (нарахованих) платником
податку у звітному періоді у зв'язку із
придбанням товарів (робіт, послуг),
вартість яких відноситься до складу
валових витрат виробництва (обігу).

Датою виникнення права платника
податку на податковий кредит згідно з
п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 цього Закону є дата
здійснення першої з наступних подій:

а) дата списання коштів з банківського
рахунку платника податку в оплату
товарів (робіт, послуг);

б) дата отримання податкової накладної.

У відповідності до пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» податкова накладна має
містити: порядковий номер податкової
накладної; дату її виписування, назву
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість; податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
місце розташування юридичної особи або
місце податкової адреси фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість; опис
(номенклатуру) товарів (робіт, послуг)
та їх кількість (обсяг, об'єм); повну
назву отримувача; ціну продажу без
врахування податку; ставку податку та
відповідну суму податку у цифровому
значенні; загальну суму коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку.

Податкова накладна складається у
момент виникнення податкових
зобов'язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової
накладної надається покупцю, копія
залишається у продавця товарів (робіт,
послуг). Податкова накладна є звітним
податковим документом і одночасно
розрахунковим документом (пп. 7.2.3 п. 7.2
ст. 7 названого Закону).

Не дозволяється включення до
податкового кредиту будь-яких витрат
по сплаті податку, що не підтверджені
податковими накладними чи митними
деклараціями, а при імпорті робіт
(послуг) - актом прийняття робіт (послуг)
чи банківським документом, який
засвідчує перерахування коштів в
оплату вартості таких робіт (послуг).У
разі коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим підпунктом
документами, платник податку несе
відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами (пп. 7.4.5 п. 7.4
ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість»).

Як встановлено в справі, між позивачем
та ПП ФПК «Каскад» і ПП «Галич-Тур»
укладено господарські договори, факт
виконання яких підтверджується
належними та допустимими доказами,
відтак позивач правомірно відобразив
отримані від контрагентів податкові
накладні у податковому обліку.

Факт здійснення позивачем
господарських операцій з
купівлі-продажу товарів у контрагентів
та використання їх у власній
господарській діяльності
підтверджений відповідними первинними
документами (податкові накладні,
видаткові накладні), що складені
відповідно до вимог чинного
законодавства та містять необхідні
реквізити.

Всі податкові накладні, отримані
позивачем від ПП ФПК «Каскад» та ПП
«Галич-Тур», оформлені у відповідності
до вимог пп. 7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України
„ Про податок на додану вартість ". Всі
податкові накладні містять необхідні
реквізити, передбачені цим Законом.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті
215 ЦК України недійсним є правочин, якщо
його недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин).

Відповідно до статті 228 ЦК України
правочин вважається таким, що порушує
публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. Правочин, який порушує
публічний порядок, є нікчемним.

Відповідно до пункту 18 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 06
листопада 2009року № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними» при
кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК
України має враховуватися вина, яка
виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією зі сторін. Доказом вини може
бути вирок суду, постановлений у
кримінальній справі, щодо знищення,
пошкодження майна чи незаконного
заволодіння ним тощо.

В процесі розгляду справи, зазначені
факти встановлено не було та
відповідачем не було надано доказів на
підтвердження недотримання сторонами
в момент укладення договорів вимог,
встановлених частинами першою-третьою,
п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України, що є
підставою для визнання правочинів
недійсними.

В матеріалах справи відсутні докази
визнання недійсними в установленому
порядку договорів позивача з його
контрагентами та порушення
законодавства України в момент
складання податкових накладних, за
якими сформовано податковий кредит.

Судові рішення щодо визнання
недійсними договорів, укладених
позивачем з ПП ФПК «Каскад» та ПП
«Галич-Тур», відсутні, а в справі
відсутні докази винесення
обвинувального вироку чи
притягнення будь-кого з посадових осіб
ПП ФПК «Каскад» та ПП «Галич-Тур» до
кримінальної відповідальності за
злочини, передбачені ст. 205 та ст. 212
Кримінального кодексу України.

За таких обставин висновок відповідача
про порушення позивачем п.п.7.4.1. п.п.7.4.4
п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість» є безпідставним.

Суд першої інстанції повно встановив
обставини справи, дав належну оцінку
доказів, правильно застосував норми
матеріального та процесуального права
та обґрунтовано задовольнив позов.

З огляду на викладене, апеляційні
доводи щодо нікчемності укладених
правочинів позивача з його
контрагентами є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м. Львова залишити без
задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 29.07.2011 року
в справі № 2а-7253/11/1370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
А.І. Рибачук

Д.М.Старунський