Справа № 825/3317/14
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 825/3317/14
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"20" жовтня 2014 р.
м. Чернігів

Суддя Чернігівського окружного
адміністративного суду Соломко І.І.,
перевіривши матеріали
адміністративного позову Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до
виконуючого обов'язки начальника
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Київській області,
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Київській області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

16.10.2014 позивач, фізична особа -
підприємець ОСОБА_1, звернувся до суду з
адміністративним позовом до
виконуючого обов'язки начальника
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Київській області,
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Київській області, в якому
просить визнати протиправними дії
виконуючого обов'язки начальника
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Київській області Т.В.
Макайонок щодо надання у листі від
30.05.2014 № 2104 недостовірної інформації
щодо його особистої присутності при
проведенні перевірки 28.05.2014 створення
ним перешкод у проведенні цієї
перевірки та зобов'язати Інспекцію з
питань захисту прав споживачів у
Київській області спростувати
недостовірну інформацію про нього,
зазначену у листі від 30.05.2014 № 2104 щодо:
пред'явлення розпорядчих документів на
перевірку, посвідчення спеціалістів
Інспекції, ознайомлення безпосередньо
із цими документами і метою
позапланового заходу та створення їм
перешкод спеціалістам Інспекції у
проведенні перевірки, а також
ознайомлення позивача та його відмову
від підписання і отримання другого
примірника Акту перевірки № 000578.

Відповідно до пункту 6 частини 1
статті 107 Кодексу адміністративного
судочинства України суддя після
одержання позовної заяви з'ясовує, чи
немає інших підстав для повернення
позовної заяви, залишення її без
розгляду або відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі,
встановлених цим Кодексом.

Частина 2 статті 2 статті 107 Кодексу
адміністративного судочинства України
чітко вказує, що до адміністративних
судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Згідно з пункту 6 частини 1 статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов - це
звернення до адміністративного суду
про захист прав свобод та інтересів у
публічно-правових відносинах.

Відповідно частини 2 статті 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
рішення.

Згідно з пункту 1 частини 1 статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України справа адміністративної
юрисдикції - переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини другої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Суд зазначає, що рішенням суб'єкта
владних повноважень, в розумінні
положень Кодексу адміністративного
судочинства України, необхідно
розуміти як нормативно -правові акти,
так і акти індивідуальної дії.

Нормативно-правові акти - це рішення,
дію яких поширено на невизначене або
визначене загальними ознаками коло
осіб і які призначені для
неодноразового застосування щодо
цього кола осіб.

Правовий акт індивідуальної дії -
виданий суб'єктом владних повноважень
документ, прийнятий з метою реалізації
положень нормативно-правового акта
щодо конкретної життєвої ситуації, не
містить загальнообов'язкових правил
поведінки та стосуються прав і
обов'язків чітко визначеного суб'єкта,
якому він адресований. Усі рішення
суб'єкта владних повноважень мають
підзаконний характер, тобто повинні
бути прийняті на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що визначений
законом.

Лист відповідача від 30.05.2014 № 2104 не
містить в собі ознак ані нормативного
акта, ані акта індивідуальної дії, а
тому не є рішенням суб'єкта владних
повноважень, яке б породжувало певні
правові наслідки, спрямовані на
регулювання тих чи інших суспільних
відносин, і мали б обов'язковий
характер для суб'єктів цих відносин.
Оскільки, оскаржуваний лист не є
нормативно-правовим актом або актом
індивідуальної дії, тому остання не
набуває статусу рішення в розумінні
пункту 1 частини другої статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Оспорюючи дії суб'єкта владних
повноважень, позивач фактично просить
суд встановити недостовірну
інформацію що поширена щодо нього.

Отже, такі вимоги не підлягають
вирішенню в порядку адміністративного
судочинства, оскільки не відносяться
до публічно-правових відносин, а
заявлені позовні вимоги мають
приватноправовий характер

Відповідно до пункту 1, 3 частини першої
статті 15 Цивільного процесуального
кодексу України, суди розглядають у
порядку цивільного судочинства справи
щодо захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин
та інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства

Згідно частини 6 статті 109 КАС України,
у разі відмови у відкритті провадження
в адміністративній справі з підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
цієї статті, суд повинен роз'яснити
позивачеві, до юрисдикції якого суду
віднесено розгляд такої справи.

Отже, дану справу повинно розглядати у
порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що відповідно до пункту 1 частини
першої статті 109 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у відкритті провадження у
справі, необхідно відмовити, оскільки
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Керуючись статтями 109, 158-160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у
адміністративній справі за позовом
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до
виконуючого обов'язки начальника
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Київській області,
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Київській області, -
відмовити.

Дана справа повинна розглядатися у
порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали про відмову у відкритті
провадження в адміністративній справі
надіслати позивачу.

Попередити позивача, що повторне
звернення до суду тієї ж особи з таким
самим адміністративним позовом, щодо
якого постановлено ухвалу про відмову
у відкритті провадження, не
допускається.

Ухвала може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.І. Соломко