Справа № 816/3329/14
Суддя: П'янова Я.В.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 р.Справа № 816/3329/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами Управління
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м.Полтаві, Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Полтаві
Полтавської області на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 09.09.2014р. по
справі № 816/3329/14

за позовом Управління Пенсійного
фонду України Октябрського району в
м.Полтаві

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Полтаві Полтавської області

про відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Управління Пенсійного фонду
України Октябрського району в
м.Полтаві (далі - позивач), звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Полтаві (далі -
відповідач) про відшкодування витрат
на виплату і доставку пенсій в розмірі
2401 грн. 32 коп.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 09.09.2014 р.
адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м. Полтаві задоволено
частково.

Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Полтаві
Полтавської області на користь
Управління Пенсійного фонду України
Октябрського району в м. Полтаві
витрати на виплату пенсій в розмірі
1498,71 грн. (одна тисяча чотириста
дев'яносто вісім гривень 71 копійка).

У задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовлено.

Не погодившись з прийнятою постановою
в частині задоволених позовних вимог,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить постанову суду першої
інстанції скасувати в зазначеній
частині та прийняти нову - про відмову в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням в частині відмови в
задоволенні позовних вимог, також
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову - про задоволення
позовних вимог в повному обсязі,
вважаючи, що рішення суду першої
інстанції в зазначеній частині не
відповідає нормам чинного
законодавства, прийняте з порушенням
норм матеріального права, які
регулюють дані правовідносини.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
в порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційних скарг
приходить до висновку, що апеляційні
скарги не підлягають задоволенню,
виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до таблиць розбіжностей до
актів щомісячної звірки витрат по
особових справ потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за квітень-червень 2014
року Відділенням виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Полтаві Полтавської області не
враховані суми витрат пенсій у зв'язку
із втратою годувальника за
квітень-червень 2014 року на суму 902,61 грн.
та суми витрат, понесених Пенсійним
фондом України на виплату пенсій по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва, особам, які отримали каліцтво
в державах СНД, за квітень-червень 2014
року на суму 1498,71 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача суму витрат на
виплату пенсій в розмірі 1498,71 грн., суд
першої інстанції виходив з того, що
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
зобов'язаний відшкодовувати органам
Пенсійного фонду України витрати на
виплату пенсій, якщо нещасний випадок
стався на території держав-учасниць
Угоди.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на таке.

Згідно з ст. 10 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" пенсійне
забезпечення громадян здійснюється
органами Пенсійного фонду України, а
згідно з статтею 8 Пенсійний фонд, поряд
з іншими надходженнями, формується за
рахунок коштів, що відраховуються
підприємствами на заходи соціального
страхування.

Відповідно до ст.81 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" призначення
пенсій і оформлення документів для їх
виплати здійснюється органами
Пенсійного фонду України.

Статті 21, 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" передбачають обов'язок
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків відшкодувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або у разі
його смерті при настанні страхового
випадку, виплачуючи йому або особам,
які перебували на його утриманні,
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання; пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Збір та акумулювання страхових внесків
здійснює Фонд соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань відповідно
до статті 46 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та статей 1, 2 Закону
України "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що витрати, понесені
Пенсійним фондом України у зв'язку з
виплатою пенсій, передбачених ст. 26
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", підлягають
відшкодуванню Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві.

Колегія суддів також вважає за
необхідне зазначити на те, що
Міністерством юстиції України 16.05.2003
року зареєстрована Постанова
правління Пенсійного фонду України та
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4, якою затверджений "Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання".

Відповідно до п.2 вказаного Порядку,
останній визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків Пенсійному фонду
витрат, пов'язаних з виплатою
відповідних пенсій.

Згідно з п. 4 цього Порядку,
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших нормативно
правових актів, а саме: сума основного
розміру пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку зі
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що
органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10
числа місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку зі втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та списку померлих осіб і
осіб, знятих з обліку з інших причин,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення звірку
витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у якому визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, подають його
відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Відповідно до п. 6 Порядку Головні
управління Пенсійного фонду та
Управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі поданих актів
узагальнюють і узгоджують Довідку про
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою відповідних
пенсій, та до 20 числа місяця, наступного
за звітним, подають її відповідно до
Пенсійного фонду та Фонду соціального
страхування від нещасних випадків.

Пунктом 7 Порядку встановлено, що Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі вищевказаної
Довідки на централізованому рівні до 25
числа місяця, наступного за звітним,
перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем не прийнято до заліку
суми витрат на виплату пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання громадянам
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено при розгляді апеляційних
скарг, що нещасні випадки на
виробництві з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
сталися при здійсненні ними трудової
діяльності на території держав -
учасниць СНД, про що свідчать наявні у
матеріалах справи акти про нещасні
випадки на виробництвах (а.с.19,23-24, 26-27).

Вказаним особам призначено пенсії по
інвалідності у зв'язку з нещасним
випадком на виробництві або
професійним захворюванням, що
підтверджується протоколами: від
09.02.1962р. № 115 щодо призначення пенсії
ОСОБА_1, від 30.06.1994р. № 120 щодо
призначення пенсії ОСОБА_2, від 11.09.1984р.
№ 425 щодо призначення пенсії ОСОБА_3 (
а.с. 18, 22, 40).

Факт встановлення зазначеним
громадянам інвалідності у зв'язку з
нещасним випадком на виробництві або
професійним захворюванням
підтверджується витягами з актів
огляду у МСЕК.

Протягом спірного періоду
квітень-червень 2014 року Управлінням
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м. Полтаві здійснено виплати
пенсії по інвалідності вказаним
особам, що підтверджується
відповідними розрахунками та
довідками про виплату пенсій.

Відповідно до ст. 3 Угоди "Про гарантії
прав громадян держав - учасниць
Співдружності Незалежних держав у
галузі пенсійного забезпечення" від
13.03.1992 року всі витрати, пов'язані із
здійсненням пенсійного забезпечення
за цією Угодою, несе держава, що надає
забезпечення. Взаєморозрахунки не
проводяться, якщо інше не передбачено
двосторонніми угодами.

Згідно з ст. 5 Угоди "Про гарантії прав
громадян держав - учасниць
Співдружності Незалежних держав у
галузі пенсійного забезпечення" ця
Угода поширюється на всі види
пенсійного забезпечення громадян, які
встановлені або будуть встановлені
законодавством держав - учасниць Угоди.

За змістом частини 2 статті 2 Закону "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Отже, пенсії по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання, якщо страховий випадок
стався на території держав-учасниць
Угоди, призначаються за законодавством
України і виплачуються з коштів
Пенсійного фонду України.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правомірного висновку про те, що
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
зобов'язаний відшкодовувати органам
Пенсійного фонду України витрати на
виплату пенсій, якщо нещасний випадок
стався на території держав-учасниць
Угоди.

Відповідно до правової позиції,
висловленої Верховним Судом України у
постановах від 20 березня 2007 року
(№21-1087во06), від 20 червня 2011 року (№
21-76а11), 05 грудня 2011 року (№21-204а11), 19
березня 2012 року (№ 364а11), у разі незгоди
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на підписання актів
звірки, в судах адміністративної
юрисдикції мають вирішуватися вимоги
про стягнення витрат.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо захисту прав позивача у
вигляді стягнення з відповідача суми
витрат за період квітень-червень 2014
року на виплату і доставку пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання в розмірі 1498
грн. 71 коп.

Доводи апеляційної скарги відповідача
висновків суду не спростовують з
підстав, наведених вище.

Щодо позовних вимог про стягнення
витрат на виплату пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у розмірі 902 грн. 61 коп.,
колегія суддів зауважує на таке.

Відповідно до статті 33 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті. Такими непрацездатними
особами є:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16
до 18 років, які не працюють, або старші
за цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки,
які досягли 60 років, якщо вони не
працюють;

3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких
померлий виплачував або був
зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

Страховими виплатами є грошові суми,
які згідно із статтею 21 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
виплачує застрахованому чи особам, які
мають на це право, у разі настання
страхового випадку. Зазначені грошові
суми, в тому числі, складаються із
страхової виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника.

За змістом статей 8, 10, 81 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" пенсійне
забезпечення громадян, призначення
пенсій і оформлення документів для їх
виплати здійснюється органами
Пенсійного фонду України з виплатою
пенсій за рахунок його коштів.

Аналогічну правову позицію викладено в
ухвалі Вищого адміністративного Суду
України від 12 червня 2013 року у справі
№К/9991/3983/12 щодо зобов'язання Фонду
відшкодовувати виплачені іншими
страховиками суми витрат на виплату
пенсій у зв'язку із втратою
годувальника лише тим особам, які мають
право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого відповідно до
статті 33 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" .

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем не прийнято до заліку
суми витрат на виплату пенсій у зв'язку
із втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за період
квітень-червень 2014 року, громадянкам
ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Відповідно до документів пенсійної
справи ОСОБА_5 призначено та
виплачується пенсія у зв'язку з втратою
годувальника, ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок нещасного
випадку на виробництві (акт про
нещасний випадок на виробництві № 31
від ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про смерть
НОМЕР_2) (т. а.с. 39, 43).

Відповідний вид пенсії обрано ОСОБА_5
згідно заяви від 11.12.2008 року до
Управління Пенсійного фонду України
міста Дзержинська Донецької області
(а.с. 41).

В свою чергу, з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_4 призначено
пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок нещасного
випадку на виробництві (акт про
нещасний випадок на виробництві № 97
від ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про смерть
НОМЕР_1) (а.с.32, 34).

Відповідний вид пенсії обрано ОСОБА_4
згідно заяви від 22.10.2009 року до
Управління Пенсійного фонду України
Пролетарського району Донецької
області (а.с. 35).

Проте, колегія суддів зауважує, що
доказів перебування ОСОБА_4 та ОСОБА_5
на день смерті
потерпілих-годувальників на їх
утриманні, а також те, що вказані особи
на день смерті
потерпілих-годувальників не досягли
55-річного віку, позивачем ані до суду
першої, ані до суду апеляційної
інстанцій не надано, а тому до них не
можуть бути застосовані положення
Закону № 1105, а отже, правові підстави
для відшкодування Фондом Управлінню
витрат на виплату пенсій по втраті
годувальника, призначених відповідно
до статті 37 Закону №1788, відсутні.

Колегія суддів зауважує, що страховими
виплатами є грошові суми, які згідно із
статтею 21 Закону № 1105-ХІV, Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків виплачує застрахованому чи
особам, які мають на це право, у разі
настання страхового випадку. Зазначені
грошові суми, в тому числі, складаються
із страхової виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника.

Сторонами не доведено та матеріалами
справи не підтверджено, що ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 відповідають визначенню осіб,
які мають право на одержання
щомісячних страхових виплат
відповідно до статті 33 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", а тому у Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України відсутній
обов'язок відшкодовувати Пенсійного
фонду витрати на виплату вказаній
особі пенсії у зв'язку з втратою
годувальника.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги про
відшкодування суми сплаченої пенсії не
підлягають задоволенню, оскільки
особи, яким призначені та виплачені УПФ
пенсії по втраті годувальника, не
відповідають визначенню осіб, які
мають право на одержання щомісячних
страхових виплат відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Виходячи з вищезазначеного, суд першої
інстанції дійшов правомірного
висновку про часткове задоволення
позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги позивача
висновків суду не спростовують з
підстав, наведених вище.

Таким чином, колегія суддів
апеляційної інстанції підтверджує, що
постанова суду першої інстанції
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи, які мають значення для
вирішення спору, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційних скарг не
спростовують висновків суду першої
інстанції, викладених у зазначеній
постанові, у зв'язку з чим підстав для
її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м.Полтаві, Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Полтаві
Полтавської області залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 09.09.2014р. по
справі № 816/3329/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)П’янова
Я.В.Судді(підпис) (підпис) Зеленський
В.В. Чалий І.С.