Справа № 826/8511/14
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/8511/14
інстанції: Костенко Д.А.
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

16 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Твердохліб В.А., Бужак
Н.П.;

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від 08
липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом
Східно-Дніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості в сумі 4078,11 грн., -

В С Т А Н О В И Л
А:

У червні 2014 року, позивач звернувся до
Окружного адміністративного суду
м.Києва з позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості в сумі 4078,11 грн.. Свої
позовні вимоги мотивував тим, що
відповідач являється платником
податків за неосновним місцем обліку і
на даний час є боржником перед
бюджетом. Станом на травень 2014 року
відповідач має заборгованість перед
бюджетом у сумі 4078,11 грн. по орендній
платі з фізичних осіб. Податковий борг
виник у липні 2013 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від 08
липня 2014 року позов задоволено
повністю.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 податковий борг у розмірі 4078,11
грн.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нову, якою у задоволенні
позову відмовити повністю.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, колегія суддів
вважає, що розгляд справи має бути
проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без змін
з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог, з огляду на
наступне.

Як встановлено судом першої інстанції,
у відповідача існує податковий борг в
розмірі 4078,11 грн., який виник у зв'язку з
несплатою узгодженого грошового
зобов'язання, самостійно визначеного
останнім у розрахунку земельного
податку на 2013 року від 18.02.2013 року
№ за період червень-грудень 2013
року, з урахуванням 375,36 грн. наявної на
рахунку відповідача переплати.

Також встановлено надіслання на адресу
відповідача, що внесена до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (04213,
АДРЕСА_1), податкової вимоги від 03.03.2014
року №93-00 на суму 3595,58 грн.

Поштове відправлення №284 із
вказаною податковою вимогою
поверну-лося без вручення відповідачу
з незалежних від ДПІ причин (згідно
довідки пошти від 07.04.2014 року - за
закінченням встановленого строку
зберігання), а тому в силу положень п. 58.3
ст. 58 ПК податкова вимога вважається
врученою відповідачу 07.04.2014 року.

Крім того, встановлено, що податковий
борг за даною податковою вимогою
відповідачем не був погашеним у
повному обсязі та збільшився, що
вбачається із наданих позивачем до
суду розрахунку податкової
заборгованості станом на 05.05.2014 року та
роздруківок зворотнього боку
облікової картки відповідача з
орендної плати з фізичних осіб за 2013 та
2014 роки, у зв'язку з чим та згідно з п. 59.5
ст. 59 ПК підлягає погашенню в повному
обсязі.

Надаючи правову оцінку позовним
вимогам необхідно зазначити наступне.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України
визначено, що податковий борг - сума
узгодже-ного грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не спла-ченого
платником податків у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Згідно з п. 87.11. ст. 87 ПК України, орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податко-вого боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Пунктом 59.5 ст. 59 ПК України передбачено,
що у разі якщо у платника податків,
якому надіс-лано (вручено) податкову
вимогу, сума податкового боргу
збільшується (зменшується), пога-шенню
підлягає вся сума податкового боргу
такого платника податку, що існує на
день пога-шення.

У разі якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений в
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається).

Враховуючи, що наведені позивачем в
позовній заяві обставини
підтверджуються дос-татніми доказами,
які свідчать про наявність
непогашеного податкового боргу у
загальному розмірі 4078,11 грн., а також
зважаючи на відсутність заперечень
відповідача та доказів, які б
спростовували наявність зазначеного
боргу, заявлена позивачем сума
недоїмки підлягає стягненню з
відповідача в судовому порядку.

Згідно з витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 24.04.2014 року №18577561,
копія якого наявна у справі, відповідач
знаходиться у стані припинення
підприємницької діяльності за власним
рішенням від 10.09.2013 року. Також
з'ясовано, що 10.07.2014 року відповідачем
припинено підприємницьку діяльність.

Разом з тим, даний факт не спростовує
обов'язок сплати грошових зобов'язань
чи пога-шення податкового боргу і не
може бути достатньою підставою для
відмови в позові, з огля-ду на положення
абз. 2 пп. 65.10.8 п. 65.10 ст. 65 ПК, яким
передбачено, що державна реєстрація
(реєстрація) припинення
підприємницької чи незалежної
професійної діяльності фізичної особи
або внесення до Державного реєстру
запису про припинення такої діяльності
фізичною особою не припиняє її
зобов'язань, що виникли під час
провадження підприємни-цької чи
незалежної професійної діяльності, та
не змінює строків, порядків виконання
таких зобов'язань та застосування
санкцій за їх невиконання.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, поряд з тим, що на суб'єкта владних
повноважень, у випадку, якщо він є
відповідачем в адміністративній
справі, покладено обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності, Кодексом
адміністративного судочинства України
на кожну сторону, в не залежності від
того чи є вона суб'єктом владних
повноважень, покладено обов'язок щодо
доведення обставин на яких ґрунтуються
її вимоги та заперечення.

Таким чином, підстав для задоволення
апеляційної скарги немає, а її доводи
спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від 08
липня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте на неї може бути
подана касаційна скарга до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 21
жовтня 2014 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Костюк Л.О.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.