Справа № 826/8352/14
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8352/14
Головуючий у 1-й інстанції: Каракашьян
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

16 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є.

За участю секретаря судового
засідання: Коломійцевої А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авіаремонтне
підприємство «УРАРП» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 23.07.14р. у справі №826/8352/14 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авіаремонтне
підприємство «УРАРП» до Державної
служби експертного контролю України
про визнання протиправним листа,
зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду у
якому просив визнати протиправним
інформаційний лист відповідача від
28.05.14р. № 1631/13-14, який підписаний першим
заступником Голови
Держекспортконтролю С. Химченком, в
частині: внесення слова «можуть» у
словосполученні «контролю не
підлягають» на другому аркуші листа у
шостому абзаці; внесення слова
«конкретному» у словосполученні
«призначені для використання на
«цивільному літальному апараті» на
другому аркушу листа у восьмому абзаці;
внесення речення «виданим цією ж
державою-учасницею міжнародного
режиму експертного контролю
«вассенаарська домовленість» на
другому аркушу листа у восьмому абзаці
та скасувати в цій частини
інформаційний лист відповідача від
28.05.14р. № 1631/13-14 шляхом виключення з
нього: слова «можуть» у
словосполученні «контролю не
підлягають» на другому аркушу листа у
шостому абзаці; слова «конкретному» у
словосполученні «призначені для
використання на «цивільному
літальному апараті» на другому аркушу
листа у восьмому абзаці; речення
«виданим цією ж державою-учасницею
міжнародного режиму експертного
контролю «вассенаарська домовленість»
на другому аркуші листа у восьмому
абзаці; зобов'язати відповідача на
підставі прийнятого рішення надати
новий лист-роз'яснення щодо
міжнародних передач товарів до
посвідчення про реєстрацію.».

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
23.07.14р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
позивач подав апеляційну скаргу, у якій
просить суд скасувати постанову з
мотивів порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення про
задоволення адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін, розглянувши
матеріали справи та апеляційну скаргу
позивача, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач здійснює ремонт авіаційних
газотурбінних двигунів типу Д-30КП,
Д-ЗОКП-2, що експлуатуються на літаках
ІЛ-76, ІЛ-76Т, ІЛ-76ТД, ІЛ-76М і ІЛ-76МД та був
внесений до Реєстру суб'єктів
здійснення міжнародних передач
товарів, про що позивачу було видане
посвідчення про реєстрацію від 18.04.2011 р.
№ 1000/05/2014, строком дії до 18.04.2014 р.

Частиною зазначеного посвідчення були
висновки попередньої експертизи
товарів, які викладені у
інформаційному листі відповідача від
19.04.2011 р. за № 1215/13-11.

26.05.14р. позивачу було видано
посвідчення про реєстрацію № 1000/06/2017 з
внесенням позивача до Реєстру
суб'єктів здійснення міжнародних
передач товарів, запис за № 1000.06. До
зазначеного посвідчення надано
висновки попередньої експертизи
товарів, які викладені у
інформаційному листі відповідача від
28.05.14р. за № 1631/13-14.

Саме відмінності між висновками,
викладеними в листах від 19.04.2011 р. за №
1215/13-11 та від 28.05.2014 р. за № 1631/13-14,
позивач вважає рішенням відповідача,
яким створюються негативні для
позивача наслідки, які полягають в
тому, що для визначення товарів в
якості цивільних, мають
застосовуватися певні критерії, які
були відсутні як у висновку від 19.04.2011 р.
за № 1215/13-11, так і у нормативних актах.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
встановлення додаткових, порівняно з
постановами Кабінету Міністрів
України, умов для визначення товарів,
як такі, що не підлягають контролю, з
боку відповідача є правомірним.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до Положення про Державну
службу експортного контролю України,
затвердженого указом Президента
України, від 08.04.11р. № 448/2011, Державна
служба експортного контролю України
(Держекспортконтроль України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра економічного
розвитку і торгівлі України (далі -
Міністр). Держекспортконтроль України
входить до системи органів виконавчої
влади і є спеціально уповноваженим
органом виконавчої влади з питань
державного експортного контролю.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про
державний контроль за міжнародними
передачами товарів військового
призначення та подвійного
використання» від 20.02.03р. № 549-IV (надалі
Закон № 549-IV) передбачено, що суб'єкти
господарювання України, які мають
намір здійснювати міжнародні передачі
товарів, у тому числі проводити
посередницьку (брокерську) діяльність,
пов'язану з міжнародними передачами
товарів військового призначення,
попередньо реєструються як суб'єкти
здійснення міжнародних передач
товарів центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері державного
експортного контролю. З цією метою
зазначені суб'єкти подають відомості
та документи, необхідні для проведення
попередньої експертизи товарів, до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державного експортного контролю.

Згідно з статтею 11 Закону № 549-IV та
пункту 8 Положення про порядок
проведення експертизи в галузі
експортного контролю, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 15.07.1997 №767, попередня експертиза
проводиться з метою: визначення
відповідності найменувань та описів
товарів, поданих на експертизу,
найменуванню та опису товарів,
внесених до відповідних списків
товарів, міжнародні передачі яких
підлягають державному експортному
контролю; визначення можливостей
проведення реєстрації суб'єктів, які
мають намір здійснювати міжнародні
передачі товарів, у тому числі
реєстрації юридичних чи фізичних осіб,
які є суб'єктами підприємницької
діяльності України, що мають намір
провадити посередницьку (брокерську)
діяльність, пов'язану з міжнародними
передачами товарів військового
призначення; оцінки стану додержання
суб'єктами законодавства з питань
експортного контролю та наявності у
цих суб'єктів відповідних
організаційних документів, які
регламентують таку роботу; оцінки
можливості здійснення міжнародних
передач товарів, визначених суб'єктами
до конкретних держав.

Згідно з частиною першою статті 12
Закону № 549-IV, за підсумками
експертизи центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері державного
експортного контролю, ідентифікує
товари, визначає умови здійснення їх
міжнародних передач до конкретних
держав залежно від категорії товарів,
видів міжнародних передач таких
товарів тощо та видає зазначеним
суб'єктам посвідчення про їх
реєстрацію як суб'єктів здійснення
міжнародних передач товарів разом з
відповідними роз'ясненнями про
особливості здійснення таких передач.

Відповідно до п. 5 затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 листопада 2003 р. N 1807 Порядку
здійснення державного контролю за
міжнародними передачами товарів
військового призначення, товари,
контроль за міжнародними передачами
яких здійснюється відповідно до цього
Порядку, зазначені у списку товарів
військового призначення, міжнародні
передачі яких підлягають державному
контролю, згідно з додатком (далі -
список).

Згідно з пунктом 4 затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 січня 2004 р. N 86 Порядку здійснення
державного контролю за міжнародними
передачами товарів подвійного
використання товари, контроль за
міжнародними передачами яких
здійснюється відповідно до цього
Порядку, зазначені у списках.

При цьому статтею 9 Закону № 549-IV
передбачено, що найменування та опис
товарів, міжнародні передачі яких
підлягають державному експортному
контролю, вносяться до списків товарів,
що підлягають державному експортному
контролю (далі - списки).

Списки складаються за відповідними
групами товарів спеціально
уповноваженим органом виконавчої
влади з питань державного експортного
контролю із залученням
заінтересованих центральних органів
виконавчої влади. До складання списків
можуть також залучатися представники
підприємств, наукових установ,
організацій, а також їх об'єднань.
Списки затверджуються Кабінетом
Міністрів України.

Отже, зазначеною нормою Закону
визначено повноваження Кабінету
Міністрів на формування списку
товарів, операції з якими не підлягають
контролю.

Між тим, ні даним Законом, ні будь - яким
нормативно - правовим актом України не
визначено делегування Кабінету
Міністрів повноважень щодо умов
виключення зі списку для конкретних
товарів, або делегування таких прав
іншій установі.

Таким чином, Кабінет Міністрів України
має право на внесення конкретного
товару чи послуги до переліку таких, що
підлягають контролю, проте, не має
виключних прав на встановлення умов, за
якими певні товари чи послуги мають
виключатися зі списку.

В свою чергу не надання відповідачем
позивачу можливості користуватися
таким виключенням не суперечить жодній
нормі чинного законодавства України.

Так, статтею 10 Закону № 549-IV
передбачено, що при отриманні
центральними органами виконавчої
влади, що здійснюють державний
експортний контроль, інформації про
наміри або можливість використання
будь-яких товарів, не внесених до
списків, у державах, що є їх кінцевими
споживачами, для розроблення,
виробництва, складання, випробування,
ремонту, технічного обслуговування,
модифікації, модернізації,
експлуатації, управління, зберігання,
виявлення, ідентифікації або для
розповсюдження зброї масового
знищення чи засобів її доставки
зазначені органи зобов'язані
поінформувати про це центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері державного
експортного контролю, який має право у
зв'язку з цим застосовувати до таких
товарів процедури державного
експортного контролю.

Державний експортний контроль
здійснюється також і стосовно
експорту, імпорту або тимчасового
вивезення товарів, не внесених до
списків, у разі, коли: такі товари
ввозяться на територію України з
наданням міжнародного імпортного
сертифіката на вимогу
держави-експортера; експорт або
тимчасове вивезення таких товарів за
межі України здійснюється до держав,
стосовно яких резолюціями Ради безпеки
Організації Об'єднаних Націй, інших
міжнародних організацій, членом яких є
Україна, чи національним
законодавством установлене повне або
часткове ембарго на постачання таких
товарів.

Якщо будь-якому суб'єкту
господарювання повідомлено
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державного експортного контролю, або
йому стало відомо іншим шляхом про
можливість повного чи часткового
використання будь-яких товарів, що
передбачаються для експорту або
тимчасового вивезення до інших держав,
для розроблення, виробництва,
складання, випробування, ремонту,
технічного обслуговування,
модифікації, модернізації,
експлуатації, управління, зберігання,
виявлення, ідентифікації або для
розповсюдження зброї масового
знищення чи засобів її доставки, або
для військового кінцевого
використання у державах, стосовно яких
резолюціями Ради безпеки Організації
Об'єднаних Націй, інших міжнародних
організацій, членом яких є Україна, чи
національним законодавством
установлене повне або часткове ембарго
на постачання товарів військового
призначення, цей суб'єкт зобов'язаний
звернутися до спеціально
уповноваженого органу з питань
державного експортного контролю за
отриманням дозволу на право здійснення
експорту цих товарів незалежно від
того, зазначені вони у списках чи ні.

Отже, відповідач має повноваження, у
випадках передбачених статтею 10 Закону
№ 549-IV, застосовувати процедури
державного експертного контролю до
товарів, що не зазначені у відповідних
списках, затверджених Кабінетом
Міністрів України.

При цьому, відповідач не має
повноважень спрощувати, встановлені
Законом № 549-IV та Постановами Кабінету
Міністрів України №1807 і №86, межі
контролю за товарами військового
призначення та подвійного
використання.

Таким чином, є вірним висновок суду
першої інстанції, що встановлення
додаткових, порівняно з постановами
Кабінету Міністрів України, умов для
визначення товарів, як такі, що не
підлягають контролю, з боку
відповідача є правомірним.

Враховуючи, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
доводами апелянта не спростовані,
колегія суддів дійшла висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.195, 196, 200, 205, 206 КАС
України, Київський апеляційний
адміністративний суд

У
Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Авіаремонтне підприємство «УРАРП» на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 23.07.14р. у справі
№826/8352/14 - залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 23.07.14р. у справі
№826/8352/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя
Шелест С.Б.

Судді :
Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.

Повний текст ухвали складений: 21.10.2014р.

.

Головуючий суддя
Шелест С.Б.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.