Справа № 826/18249/13-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

14 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при секретарі
за участю: представника позивача
представника відповідачаБорисюк Л.П.,
Петрика І.Й., Собківа Я.М. Чайка О.С.
Чеченєвої Н.М. Жукової В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_7 на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 13 березня 2014 року у
справі за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_7 до Державної
податкової інспекції в Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправними та скасування рішення
від 06.11.2013 року № 2-26-54-17-01 та податкового
повідомлення-рішення від 06.11.2013 року №
, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2013 року Фізична
особа-підприємець ОСОБА_7 звернувся до
Окружного адміністративного суду
міста Києва із позовом до Державної
податкової інспекції в Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві в якому, з
урахуванням заяви про зміну позовних
вимог просив визнати протиправним та
скасувати рішення від 06.11.2013 № 2-26-54-17-01
та податкове повідомлення-рішення від
06.11.2013 № .

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13 березня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
14.10.2013 Державною податковою інспекцією
в Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві було
проведено фактичну перевірку
дотримання Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_7
законодавства щодо укладання
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками
(найманими особами).

В ході проведення фактичної перевірки
податковим органом було встановлено,
що ФОП ОСОБА_7 використовує працю
найманих осіб без офіційного
працевлаштування, що є порушенням
пункту 51.1 статті 51 та підпункту 168.1.1
пункту 168.1 статті 168 Податкового
кодексу України та пункту 9 статті 9
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».

За результатами проведеної перевірки
відповідачем складено Акт перевірки
від 24 жовтня 2013 року № 43-26-54-17-01-11-
на підставі якого прийнято оскаржувані
рішення, а саме:

- податкове повідомлення-рішення
№ , яким позивачу за порушення пп.
168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу
України збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем «податок на
доходи фізичних осіб, що сплачується
податковими агентами» на загальну суму
17 048,63 грн. в. т.ч. за основним платежем в
сумі 13 230,90 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями в сумі 3 817,73
грн.;

- рішення про застосування
штрафних санкцій № 2-26-54-17-01, яким за
порушення п. 9 ст. 9 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» донараховано
єдиний соціальний внесок в сумі 36 966
грн. та застосовано штрафні санкції в
сумі 1 848,30 грн., всього в сумі 38 814,30 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що під час проведення перевірки
встановлено трудові взаємовідносини
позивача з двома фізичними особами, які
жодним чином юридично не оформлені.

З таким висновком суду колегія суддів
погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 ПК
України, податковий агент щодо податку
на доходи фізичних осіб - юридична
особа (її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ), самозайнята
особа, представництво нерезидента -
юридичної особи, інвестор (оператор) за
угодою про розподіл продукції, які
незалежно від організаційно-правового
статусу та способу оподаткування
іншими податками та/або форми
нарахування (виплати, надання) доходу (у
грошовій або негрошовій формі)
зобов'язані нараховувати, утримувати
та сплачувати податок, передбачений
розділом IV цього Кодексу, до бюджету
від імені та за рахунок фізичної особи
з доходів, що виплачуються такій особі,
вести податковий облік, подавати
податкову звітність контролюючим
органам та нести відповідальність за
порушення його норм в порядку,
передбаченому статтею 18 та розділом IV
цього Кодексу.

Пунктом 18.1 статті 18 ПК України
передбачено, що податковим агентом
визнається особа, на яку цим Кодексом
покладається обов'язок з обчислення,
утримання з доходів, що нараховуються
(виплачуються, надаються) платнику, та
перерахування податків до
відповідного бюджету від імені та за
рахунок коштів платника податків.

Згідно пункту 51.1 статті 51 Податкового
кодексу України, податковий агент
зобов'язаний подавати у строки,
встановлені цим Кодексом для
податкового кварталу, податковий
розрахунок сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податків, а також сум нарахованого та
утриманого з них податку контролюючому
органу за місцем свого обліку.

Підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168
Податкового кодексу України
встановлено, що податковий агент, який
нараховує (виплачує, надає)
оподатковуваний дохід на користь
платника податку, зобов'язаний
утримувати податок із суми такого
доходу за його рахунок, використовуючи
ставку податку, визначену в статті 167
цього Кодексу.

Відповідно до п. 176.2 ст. 176 ПК України,
особи, які відповідно до цього Кодексу
мають статус податкових агентів,
зобов'язані своєчасно та повністю
нараховувати, утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати за її рахунок;
подавати у строки, встановлені цим
Кодексом для податкового кварталу,
податковий розрахунок суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також суми
утриманого з них податку до
контролюючого органу за місцем свого
розташування. Такий розрахунок
подається лише у разі нарахування сум
зазначених доходів платнику податку
податковим агентом протягом звітного
періоду. Запровадження інших форм
звітності з зазначених питань не
допускається.

З наведених норм Податкового кодексу
вбачається, що обов'язок податкового
агента нараховувати, утримувати та
перераховувати до бюджету податок з
доходів фізичних осіб (заробітної
плати) не ставиться в залежність від
наявності чи відсутності укладення
трудового договору в письмовій формі
чи цивільно-правового договору в
письмовій формі, натомість, достатньою
умовою є наявність факту відносин між
роботодавцем та найманим працівником
та виплати роботодавцем у зв'язку з цим
такому працівнику заробітної плати.

Під терміном «наймана особа»
розуміється фізична особа, яка
безпосередньо власною працею виконує
трудову функцію виключно за дорученням
або наказом роботодавця, при цьому всі
вигоди від виконання такої трудової
функції, а також усі ризики, пов'язані з
таким виконанням або невиконанням,
отримуються (несуться) роботодавцем.

Як вбачається з Акту перевірки,
відповідно до письмових пояснень
ОСОБА_8, остання працює з 01.03.2011
продавцем в кіоску «У Ігорьохи», де
здійснює підприємницьку діяльність
позивач. Заробітна плата складає 1500
грн./місяць. Графік роботи з 10:00 до 22:00
два тижні через два.

Аналогічним чином, відповідно до
пояснень ОСОБА_9, остання працює з 01.04.2011
продавцем. Заробітна плата складає 1500
грн./місяць. Графік роботи з 10:00 до 22:00
два тижні через два.

Доказів того, що зобов'язання по
податку на доходи фізичних осіб
позивача як податкового агента
нараховувались та перераховувались до
бюджету позивачем не надано.

На момент проведення перевірки у ФОП
ОСОБА_7 трудові договори між
зазначеними працівниками та фізичною
особою, яка використовує найману працю
відсутні.

Суть встановленого порушення полягає в
тому, що із заробітної плати найманих
працівників ОСОБА_8 та ОСОБА_9. податок
не нараховувався, не утримувався та не
перераховувався до бюджету.

При цьому, посилання позивача на те, що
пояснення, відібрані у вказаних
працівників (продавців) під час
проведення перевірки були отримані під
тиском перевіряючих, колегія суддів
оцінює критично, оскільки доказів того,
що вони не відповідають дійсності
позивачем не надано.

Згідно п. 123.1 ст. 123 ПК України, у разі
якщо контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, - тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування.

З огляду на зазначене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про правомірність прийняття
відповідачем рішення від 06.11.2013 №
2-26-54-17-01 та податкового
повідомлення-рішення від 06.11.2013 №
.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_7 на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 13 березня 2014 року -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 13 березня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та
підписано - 17.10.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Петрик І.Й.

Собків Я.М.