Справа № 2а-11307/10/1370
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
про стягнення середнього заробітку за
час затримки виконання рішення суду
08 вересня 2014 року
Львівський окружний адміністративний
суд у складі колегії:
головуючого судді Брильовського Р.М.,
судді Кедик М.В.
судді Гулкевич І.З.
при секретарі Косів М.Б.
представника позивача - ОСОБА_1
представника відповідача -
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Львові заяву ОСОБА_3 про стягнення
середнього заробітку за час затримки
виконання рішення суду про поновлення
на роботі у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Державної митної
служби України, Львівської митниці про
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку, -
Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 27.04.2011 року
змін ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.10.2014 року,
позов ОСОБА_3 до Державної митної
служби України, Львівської митниці про
визнання протиправним та скасування
наказу, поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу задоволено
Зазначеним судовим рішення визнано
протиправними та скасовано Наказ
Державної митної служби України № 2189-к
від 24 листопада 2010 року "По особовому
складу митних органів" в частині
припинення перебування на державній
службі ОСОБА_3 з 25 листопада 2010 року,
поновлено ОСОБА_3 на роботі на посаді
старшого інспектора відділу митного
оформлення №2 митного поста "Мостиська"
Львівської митниці з 25 листопада 2010
року, зобов'язано стягнути з Львівської
митниці на користь ОСОБА_3 середній
заробіток за час вимушеного прогулу за
період з 25 листопада 2010 року по 27 квітня
вісімсот вісімдесят шість) грн. 02 коп.
Постанову суду в частині поновлення
ОСОБА_3 на посаді старшого інспектора
відділу митного оформлення №2 митного
поста "Мостиська" Львівської митниці і
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу за один місяць в
сумі 3830 (три тисячі вісімсот тридцять)
гривень 66 копійок звернуто до
негайного виконання.
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 04.06.2013 року постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 27.04.2011 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.10.2014 року
в частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_3 до Львівської митниці та
Державної митної служби України про
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу скасовано та справу
у цій частині позовних вимог
направлено на новий розгляд до суду
Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 31.10.2013 року
у справі №813/7234/13-а, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29.04.2014 року,
стягнуто з Львівської митниці
Міндоходів на користь ОСОБА_3 середній
заробіток за час вимушеного прогулу за
період з 25 листопада 2010 року по 27 квітня
2011 року в сумі 4954 (чотири тисячі
дев'ятсот п'ятдесят чотири) гривні 49
ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою, в
якій просить стягнути з Львівської
митниці Міндоходів на її користь
середній заробіток за час затримки
виконання рішення суду з 28.04.2011 року по
28.12.2011 року в сумі 17 665 (сімнадцять тисяч
шістсот шістдесят п'ять) грн. 00 коп. з
врахуванням всіх обов'язкових платежів
та зборів, які підлягають відрахуванню
Заява мотивована тим, що наказ №2736-к
про поновлення позивача на роботі на
виконання допущеної до негайного
виконання постанови суду від 27.04.2011
року виданий 28.12.2011 року, яким ОСОБА_3
поновлено на роботі з 25.11.2010 року.
09.02.2012 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України закінчено виконавче
провадження по виконанню виконавчого
на роботі на посаді старшого
інспектора відділу митного оформлення
№2 митного поста «Мостиська»
Львівської митниці з 25 листопада 2010
Станом на 08.08.2014 року виплата
середнього заробітку за час затримки
виконання рішення суду з 28.04.2011 року по
28.12.2011 року залишається не виплаченою.
У судовому засіданні представник
позивача вимоги викладені в заяві
підтримала, просила їх задовольнити.
Представник відповідача в судовому
засіданні проти вказаної заяви
заперечив, просив відмовити в
Завданням адміністративного
судочинства є згідно ч.1 ст.2 КАС України
є захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
Юрисдикція адміністративних судів
відповідно до п.2 ч.2 ст.17 КАС України
поширюється на спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
Відповідно до ст. 8 Конституції України,
в Україні визнається і діє принцип
Конституція України має найвищу
юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України повинні
Норми Конституції України є нормами
прямої дії. Звернення до суду для
захисту конституційних прав і свобод
людини і громадянина безпосередньо на
підставі Конституції України
Статтею 124 Конституції України
встановлено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України. Згідно ст.255 Кодексу
адміністративного судочинства
України, постанова або ухвала яка
набрала законної сили, є обов'язковою
для осіб, які беруть участь у справі,
для їхніх правонаступників, а також для
всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Умисне невиконання службовою особою
вироку, рішення, ухвали, постанови суду,
що набрали законної сили, або
перешкоджання їх виконанню, являється
ознакою складу злочину передбаченого
ст.382 Кримінального кодексу України як
невиконання судового рішення.

Судове рішення, яке набрало законної
сили або яке належить виконати негайно,
відповідно до ч.2 ст.257 КАС України є
підставою для його виконання.

За кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили або яке належить
виконати негайно, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, відповідно
до ч.1 ст. 258 КАС України видається один
виконавчий лист.

Судом встановлено, що 27.04.2011 року
Львівським окружним адміністративним
судом на виконання постанови від 27.04.2011
року видано виконавчі листи №2а-11307/2010
про поновлення ОСОБА_3 на посаді
старшого інспектора відділу митного
оформлення №2 митного поста
«Мостиська» Львівської митниці з 25
листопада 2010 року та стягнення з
Львівської митниці заробітної плати за
один місяць в сумі 3830,66 грн., та 31.10.2013
року видано виконавчий лист №813/7234/13-а
про стягнення з Львівської митниці на
користь ОСОБА_3 середній заробіток за
час вимушеного прогулу за період з 25
листопада 2010 року по 27 квітня 2011 року в
сумі 4954 (чотири тисячі дев'ятсот
п'ятдесят чотири) гривні 49 копійок.

Однак наказ Державної митної служби
України №2736-к, на виконання допущеної
до негайного виконання постанови
Львівського окружного
адміністративного суду, яким позивача
поновлено на раніше займаній посаді з
25.11.2010 року, видано лише 28.12.2011 року.

Згідно ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі і в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Закріплений у ст. 8 КАС України принцип
Верховенства права суд застосовує з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини, яка
відповідно до вимог ст. 17 Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини"є джерелом права в
Україні.

Неможливість особою домогтися
виконання судового рішення, винесеного
на її користь, становить втручання у
право на мирне володіння майном, що
викладене у першому реченні пункту
першого статті 1 Протоколу № 1 до
Конвенції про захист прав людини і
основних свобод. У рішенні
Європейського суду з прав людини від 29
червня 2004 року (справа "Жовнер проти
України"). Суд відзначив, що право на
судовий розгляд, гарантоване статтею 6
Конвенції про захист прав людини і
основних свобод, також захищає і
виконання остаточних та обов'язкових
судових рішень, які у країні, яка
поважає верховенство права, не можуть
залишатися невиконаними, завдаючи
шкоди одній із сторін.

Згідно із абз.7 ч.1 ст. 5 Кодексу Законів
про працю України, держава гарантує
працездатним громадянам України
правовий захист від необґрунтованої
відмови у прийнятті на роботу і
незаконного звільнення, а також
сприяння у збереженні роботи.

Оплата вимушеного прогулу при затримці
виконання рішення про поновлення на
роботі працівника здійснюється згідно
із ст. 236 Кодексу Законів про працю
України, у якій визначено, що у разі
затримки власником або уповноваженим
ним органом виконання рішення органу,
який розглядав трудовий спір про
поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного на іншу
роботу працівника, цей орган виносить
ухвалу про виплату йому середнього
заробітку або різниці в заробітку за
час затримки.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону
України "Про оплату праці" порядок
обчислення середньої заробітної плати
працівника у випадках, передбачених
законодавством, встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Таким нормативно-правовим актом є
постанова Кабінету Міністрів України
від 08.02.1995 року N 100 "Про затвердження
порядку обчислення середньої
заробітної плати". Даною постановою
визначено, що середньомісячна
заробітна плата за час вимушеного
прогулу працівника обчислюється
виходячи з виплат за останні два
календарні місяці роботи, що передують
події, з якою пов'язана виплата, тобто,
що передують дню звільнення працівника
з роботи.

При цьому, згідно з п.5 наведеного вище
Порядку основою для визначення
загальної суми заробітку, що підлягає
виплаті за час вимушеного прогулу, є
середньоденна (середнього динна)
заробітна плата працівника, яка згідно
з п.8 цього Порядку визначається
діленням заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
роботи (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

Після визначення середньоденної
заробітної та розрахункової величини
для нарахування виплат працівнику
здійснюється нарахування загальної
суми середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, яка обчислюється
шляхом множення середньоденної
заробітної плати на середньомісячне
число робочих днів у розрахунковому
періоді ( абз. 2 п.8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів
розраховується діленням на 2 сумарного
числа робочих днів за останні
календарні місяці згідно з графіком
роботи підприємства, установи,
організації, встановленим із
дотриманням вимог законодавства ( абз.3
п.8 Порядку).

Як вбачається з довідки відповідача
середньоденна заробітна плата
позивача станом на день звільнення
становила 178,17 грн.

Враховуючи вищевикладене та
кількість робочих днів у відповідні
періоди, середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 28.04.2011 року по
28.12.2011 року становить 31 001,58 грн. (178,17
грн.*174 (кількість робочих днів за
період з 28.04.2011 року по 28.12.2011 року).

Як видно з матеріалів справи,
Мостиським районним центром
зайнятості у вказаний період ОСОБА_3
виплачено 13 335,68 грн., тому стягненню
підлягають кошти в сумі 17 665 грн.

З урахуванням встановлених фактичних
обставин справи та норм чинного
законодавства, керуючись ст. 236 Кодексу
законів про працю України, ст. 7-14, 50, 71, 86,
143, 160, 165, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_3 про стягнення середнього
заробітку за час затримки виконання
рішення суду про поновлення на роботі у
справі за позовом ОСОБА_3 до Державної
митної служби України, Львівської
митниці про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку
задовольнити.

Стягнути з Львівської митниці
Міндоходів на користь ОСОБА_3 середній
заробіток за час затримки виконання
рішення суду з 28.04.2011 року по 28.12.2011 року
в сумі 17 665 (сімнадцять тисяч шістсот
шістдесят п'ять) грн. 00 коп. з
врахуванням всіх обов'язкових платежів
та зборів, які підлягають відрахуванню
з заробітної плати.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Львівський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду. Якщо ухвалу
було постановлено у письмовому
провадженні або без виклику особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили в
строк та в порядку, встановленому ст. 254
КАС України.

Головуючий суддя
Р. М. Брильовський

Суддя
М.В. Кедик

Суддя
І.З. Гулкевич