Справа № 820/15367/14
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 жовтня 2014 р.
№ 820/15367/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді - Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання -
Сальниковій Г.А.,

за участю представників сторін:
позивач - Капітонов П.П., відповідач -
Шепітько Ю.Г., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду в
м. Харкові адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-технічний
центр - М.В.М." до Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
визнання дій неправомірними та
скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Науково - технічний
цетр - М.В.М." звернувся до суду із
позовом до Головного управління
Міндоходів у Харківській області, в
якому просить суд визнати
неправомірними дії відповідача з
ухвалення рішень на підставі не
існуючих нормативних документів та
порушення ст. 21 ПК України та скасувати
рішення відповідача від 08.08.2013 року №
3713/7/20-40-20-03-04 про надання позивачу
категорії "податкова яма".

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що підприємству безпідставно
присвоєно категорію «податкова яма» на
підставі незаконно прийнятого рішення
у формі телефонограми, про наявність
якого не було повідомлено
підприємство. Вказані обставини
порушують законні інтереси позивача у
сфері публічно-правових відносин та
завдають шкоди діловій репутації ТОВ «
Науково-технічного центру -М.В.М.».

Відповідач проти позову заперечував,
пославшись на те, що вказана
телефонограма є лише документальним
повідомлення та внутрішнім документом,
який не створює юридичних наслідків
для платника податків у формі прав
та/чи обов`язків, у зв`язку з чим позов
не підлягає задоволенню.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши наявні в матеріалах справи
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
повному, всебічному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності,
вважає, що позовні вимоги позивача не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
21.05.2014року ТОВ «Науково-технічний
центр- М.В.М.» самостійно дізналось про
наявність в електронних базах ГУ
Міндоходів оскаржуваної термінової
телефонограми про відпрацювання
ризикових платників від 08.08.2013року №
3713/7/20-40-03-04, яка адресована начальникам
державних податкових інспекцій м.
Харкова та області.

Відповідно до змісту вказаної
телефонограми, ГУ Міндоходів у
Харківській області, з метою
проведення заходів, спрямованих на
виявлення та руйнування схем
мінімізації податкових зобов`язань,
визначає переліки, зокрема, самостійно
відібраних підприємств за типами
«податкова яма», «вигодонабувач» по
операціям за червень 2013року,
відпрацювання по яким слід забезпечити
відповідно до алгоритму, затвердженого
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 05.07.2012року № 245/ ДСК «Про
базову систему оперативного
реагування та подолання проявів
тіньової економіки» (далі - Наказ №
245/ДСК).

Не погодившись з такими діями
відповідача та з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до суду з даним
позовом.

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість мотивів, які покладені
суб'єктом владних повноважень в основу
оскаржуваного рішення, а також дій щодо
його прийняття, суд дійшов висновку про
наступне.

Виходячи зі змісту пункту 1.1. статті 1 ПК
України, податковий кодекс України
регулює відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Згідно статті 61 Податкового кодексу
України, податковий контроль - система
заходів, що вживаються контролюючими
органами з метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
регулювання обігу готівки, проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи.
Податковий контроль здійснюється
органами, зазначеними у статті 41 цього
Кодексу, в межах їх повноважень,
встановлених цим Кодексом.

Статтею 62 Податкового кодексу України
встановлено, що податковий контроль
здійснюється шляхом: ведення обліку
платників податків;
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності конролюючих
органів; перевірок та звірок
відповідно до вимог цього Кодексу, а
також перевірок щодо дотримання
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
у порядку, встановленому законами
України, що регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач, дослідивши зареєстровані
державними органами нормативні
документи, встановив, що дії по
віднесенню підприємства до категорії
«податкова яма», на підставі яких
прийнято оскаржувану телефонограму, є
неправомірними та не відповідають
існуючим нормам права. Проте зі змісту
позовної заяви не вбачається, які саме
норми права досліджував позивач та які
саме конкретно визначені
нормативно-правові акти містять
підтвердження незанності дій
контролюючого органу.

Суд зазначає, що відповідно до положень
Листа ДПА України від 05.08.2014року №
15742/7/16-1117, першочерговому відпрацюванню
підлягає Перелік платників, які
вирогідно скористалися «податковими
ямами» для завищення податкового
кредиту на значну суму. Такі переліки
до їх автоматизованого формування в
Системі автоматизованого зіставлення
податкових зобов`язань та податкового
кредиту у розрізі контрагентів на
рівні ДПАУ щомісячно формуються та
надсилаються регіональним органам
державної податкової служби.

Окрім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що телеграма - це
документальне повідомлення, лист або
інформація, які передаються засобами
телеграфного зв'язку (Інструкція щодо
заповнення форми державного
статистичного спостереження №
11-зв'язок "Звіт про продукцію зв'язку"
(поштою - квартальна), затверджена
Наказом Державного комітету
статистики України від 6 червня 2005 року
№ 143).

Суд зазначає, що виключно результат
реалізації повноваження податкового
органу, а не процес реалізації його
повноважень може бути об'єктом
судового оскарження, а дотримання
контролюючим органом вимог актів
законодавства щодо порядку та способу
проведення перевірки входить до
предмету доказування при розгляді
спору про правомірність рішення
контролюючого органу.

Також, суд звертає увагу на те, що
відповідно до статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ

Так, згідно підпункту 17.1.7 пункту 17.1
статті 17 Податкового кодексу України
платник податків має право оскаржувати
в порядку, встановленому цим Кодексом,
рішення, дії (бездіяльність)
контролюючих органів (посадових осіб).

Відповідно до п.56.1. ст.56 ПК України,
рішення, прийняті контролюючим
органом, можуть бути оскаржені в
адміністративному або судовому
порядку.

Таким чином, приймаючи до уваги
вищезазначені норми права, суд
зазначає, що позивачем до суду можуть
бути оскаржені рішення, дії,
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які порушують права,
свободи та інтереси. Втім задоволенню
підлягають лише ті позовні вимоги, які
відновлюють фактично порушені права,
свободи та інтереси особи у сфері
публічно-правових відносин.

Дії податкової інспекції з проведення
роботи по відпрацюванню підприємства
ризикових категорій не можуть бути
предметом оскарження в
адміністративному суді з тих підстав,
що такі дії є, по суті, процедурним
заходом у рамках здійснення податковим
органом збору доказової інформації
щодо дотримання платником податків
податкової дисципліни; ці дії самі по
собі не породжують будь-яких правових
наслідків для платника, позаяк не
змінюють стану його суб'єктивних прав
та обов'язків, а відтак не є юридично
значущими діями, які можуть виступати
предметом оскарження в
адміністративному суді, а обов'язковою
ознакою рішення, дії чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень, як
предмета адміністративного спору, є
прямий (безпосередній) вплив рішення,
дії чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень на правовий статус
фізичної чи юридичної особи, тобто
обмеження її прав, свобод, покладення
на неї обов'язків.

Обставини щодо вчинення цих дій
входять до предмету доведення у справі
за позовом про скасування рішення
суб'єкта владних повноважень, а їх
правова оцінка судом на відповідність
встановлених законом компетенції
суб'єкта владних повноважень та
порядку їх вчинення може бути
підставою для скасування рішення як
протиправного внаслідок вчинення
посадовими особами суб'єкта владних
повноважень дій не у спосіб та не у
порядку, встановлених законом.

Суд зазначає, що правові наслідки
оскаржуваних дій та рішення ГУ
Міндоходів у Харківській області від
08.08.2013року № 3713/7/20-40-20-03-04 за таких
обставин є вичерпаними, а отже
задоволення позову не може призвести
до відновлення порушених прав платника
податків, оскільки матеріали справи не
містять доказів того, що дії
податкового органу, які породжують,
змінюють або припиняють права та
обов'язки позивача у сфері
публічно-правових відносин призвели до
прийняття відповідних рішень про
донарахування податкових зобов'язань
та/або визначення штрафних (фінансових)
санкцій, у той час як податковим
органом не винесено жодних податкових
повідомлень-рішень. Будь-яких належних
та допустимих доказів зворотного,
позивач не надав.

Підсумовуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку щодо відсутності
підстав для визнання неправомірними
дій відповідача щодо прийняття рішення
від 08.08.2013року № 3713/7/20-40-20-03-04 та його
скасування, з огляду на те, що
формування списків ризикових
підприємств та надсилання відповідним
підрозділам податкової служби не
суперечить нормам законодавства та
вчиняється суб`єктом владних
повноважень в межах правового поля на
виконання своїх безпосередніх
обов`язків, а оскаржуване рішення
контролюючого органу відноситься до
категорії документів внутрішнього
користування, в якому фактично
викладається суб'єктивна оціночна
думка суб`єкта владних повноважень,
вказівки працівникам на необхідність
проведення відпрацювання підприємств
імовірно ризикових категорій та
водночас відсутні владні управлінські
приписи щодо позивача.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 21 ПК України передбачено, що
посадові особи контролюючих органів
зобов'язані дотримуватися Конституції
України та діяти виключно у
відповідності з Податковим кодексом та
іншими законами і нормативними актами.

Позивачем, в порушення вимог ч. 1 ст. 72
КАС України, не було надано належних та
допустимих доказів, які б свідчили про
те, що діями відповідача з приводу
складання оскаржуваного рішення, було
порушено права та охоронювані законом
інтереси позивача у сфері
публічно-правових відносин.

З огляду на зазначене, суд дійшов
висновку, що відповідач діяв на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а також з
використанням наданих йому
повноважень, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно та розсудливо.

Суд вважає, що інформація, викладена
податковим органом в телеграмі №
3713/7/20-40-03-04 08.08.2013року сама по собі не
впливає на наявні у позивача права, не
створює для нього додаткових
обов`язків, не визначає його правову
поведінку, а отже не порушує прав та
інтересів останнього.

Посилання позивача на незаконність дій
податкового органу з приводу прийняття
рішення про надання ТОВ «НТЦ-М.В.М.», у
зв'язку з порушенням встановлених
діючим законодавством норм
податкового законодавства та
оформлення їх результатів, суд вважає
необґрунтованими з вищенаведених
підстав, та такими що не впливають на
висновки суду.

Підсумовуючи вище викладене, суд
приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги є необґрунтованими, а
відтак не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128,
159, 160- 163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Науково-технічний центр - М.В.М." до
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про визнання дій
неправомірними та скасування рішення -
залишити без задоволення.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом десяти днів з дня її
проголошення, у разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено
20.10.2014року.

Суддя
Горшкова О.О.