Справа № 2а/1270/7698/2012
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"15" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/1711/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О., Смоковича М.І.,Горбатюка
С.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до управління
Пенсійного фонду України в місті
Стаханові Луганської області, треті
особи - Управління державної
автомобільної інспекції ГУМВС України
в Луганській області, Управління
Державної казначейської служби
України в місті Стаханові Луганської
області про визнання незаконною
бездіяльності, стягнення збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, за касаційною скаргою
управління Пенсійного фонду України в
місті Стаханові Луганської області
(далі - УПФ) на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 17
жовтня 2012 року і ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 12 грудня 2012 року, -

встановив:

У жовтня 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з вказаним позовом, у якому просив:

визнати незаконною бездіяльність УПФ
щодо неповернення сплаченого збору у
розмірі 6117,50 грн.;

стягнути з УПФ через Управління
Державної казначейської служби
України в місті Стаханові на його
користь 6117,50 грн. сплаченого збору.

Свої вимоги мотивував тим, що в 2011 році
придбав автомобіль Хюндай Соната.
01.06.2011 при реєстрації вказаного
автомобіля ним помилково було сплачено
6117,50 грн. збору на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування (3%
вартості автомобіля), який на його
переконання підлягає поверненню.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 17 жовтня
2012 року, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 12 грудня 2012
року, позов задоволено частково.
Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_4 суму сплаченого
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 6117,50 грн., згідно
квитанції № 0028297 від 01.06.2011.

Не погоджуючись із рішеннями судів
попередніх інстанцій, УПФ звернулося з
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, у якій
просить їх скасувати як такі, що
ухвалені з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове судове рішення.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи, викладені у
касаційній скарзі, правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і правової оцінки обставин у справі у
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягають задоволенню.

Встановлено, що 01.06.2011 позивачем при
реєстрації придбаного автомобіля ним
до Пенсійного фонду України було
сплачено збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування у розмірі 3 %
вартості автомобіля - 6117,50 грн.
Звернувшись до відповідача із заявою
про повернення помилково сплаченого
вказаного збору, отримав відмову з
посиланням на відсутність підстав для
його повернення.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, виходив з того, що
пунктом 7 статті 1 Закону України від 26
червня 1997 року № 400/97-ВР «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування», у редакції на час спірних
правовідносин, визначено виключний
перелік осіб - платників збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, яким передбачено, що
платниками збору є юридичні та фізичні
особи при відчуженні легкових
автомобілів, крім легкових
автомобілів, якими забезпечуються
інваліди, та тих автомобілів, які
переходять у власність спадкоємцям за
законом.

Отже, відповідно до цього Закону
обов'язок зі сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування покладається на осіб лише
у випадку відчуження, а не при купівлі
автомобілів.

Проте, відповідно до пункту 12 Порядку
сплати збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування з окремих видів
господарських операцій, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 3 листопада 1998 року № 1740, у редакції
на час спірних правовідносин, суми
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій з відчуження
легкових автомобілів є підприємства,
установи та організації всіх форм
власності, а також фізичні особи, які
набувають право власності на легкові
автомобілі шляхом купівлі легкових
автомобілів, у тому числі у виробників
або торгівельних організацій (крім
випадків забезпечення автомобілями
інвалідів згідно із законодавством).

У частині 4 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

У пункті 5 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 01.11.1996 «Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя» вказано, що
судам необхідно виходити з того, що
нормативно-правові акти будь-якого
державного чи іншого органу (акти
Президента України, постанови
Верховної Ради України, постанови і
розпорядження Кабінету Міністрів
України, нормативно-правові акти
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим чи рішення Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, акти
органів місцевого самоврядування,
накази та інструкції міністерств і
відомств, накази керівників
підприємств, установ та організацій
тощо) підлягають оцінці на
відповідність як Конституції, так і
закону.

Якщо при розгляді справи буде
встановлено, що нормативно-правовий
акт, який підлягав застосуванню, не
відповідає чи суперечить законові, суд
зобов'язаний застосувати закон, який
регулює ці правовідносини.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій про те, що позивач
має право на повернення помилково
сплаченого збору при купівлі
автомобіля у сумі 6117,50 грн., і доводи
касаційної скарги його не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
оскаржувані судові рішення
постановлені з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а доводи касаційної скарги є
необґрунтованими.

Керуючись статтею 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в місті
Стаханові Луганської області залишити
без задоволення, а постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 17 жовтня 2012
року і ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 12 грудня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: