Справа № 2а-0308/246/12, 0308/577/12
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 р.
Справа № 68998/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 20 лютого 2012 року у справі за
позовом Департаменту соціальної
політики Луцької міської ради до
ОСОБА_1 про стягнення неправильно
виплаченої допомоги,-

В С Т А Н О В
И Л А:

12.01.2012 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про стягнення неправильно
виплаченої допомоги.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідачу з 01.06.2009 року по 31.05.2010 року
призначено тимчасову державну
допомогу дітям, батьки яких ухиляються
від сплати аліментів, не мають
можливості утримувати дитину або місце
проживання їх невідоме. Однак за
результатом проведеною перевіркою
щодо використання коштів субвенцій з
державного бюджету місцевим бюджетам
встановлено, що із заробітної плати
стягувача аліментів ОСОБА_2 впродовж
листопада 2007 - січня 2009 років, липня 2009
року відраховувались аліменти на
користь відповідача. Згідно цього
вважають, відповідач неправомірно
отримав виплачену тимчасову державну
допомогу в сумі 4718,96 грн.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 20 лютого 2012
року адміністративний позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на
користь департаменту соціальної
політики Луцької міської ради 4718
(чотири тисячі сімсот вісімнадцять)
грн. 96 коп. неправильно виплаченої
тимчасової допомоги.

Відповідач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що з її боку відсутні будь-які дії
пов`язанні з наданням нею
недостовірної інформації, оскільки
Департаменту соціальної політики
Луцької міської ради вона подала
довідку, яку їй видала виконавча служба
про те, що в період з 01.06.2009 року по 31.05.2010
року аліментів апелянт не отримувала.

В разі відсутності клопотань від усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI).

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач не повідомила позивача, що
частково отримувала на утримання дітей
аліменти, а відтак не мала права на
призначення такого виду соціальної
допомоги.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що що згідно заяви
від 10 червня 2009 року та 10 грудня 2009 року
про призначення тимчасової державної
допомоги дітям, відповідачу було
надано тимчасову державну допомогу на
підставі рішення про призначення
допомоги сімям з дітьми (а.с.5).

За результатом ревізії Департаменті
соціальної політики Луцької міської
ради використання коштів субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на виплату допомоги сім'ям з дітьми,
інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам
та тимчасової державної допомоги дітям
складено акт від 28 вересня 2011 року №
940-13. Даною ревізією встановлено, що
внаслідок подання недостовірних даних
про розмір доходів, ОСОБА_1
Департаментом зайво нараховано та
виплачено тимчасової державної
допомоги на 4718, 96 коп. за період з 01.06.2009
року по 31.05.2010 року (в т.ч. 2289,55 коп. за
період з 01.01.2010 по 31.05.2010 року). Вказане
порушення допущено утримувачкою
допомоги, яка не повідомила про
отримання доходів (аліментів) (а.с.15-16).

Встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 розірвано 21.10. 2008 року, згідно
копії свідоцтва про розірвання шлюбу.
Внаслідок розірвання шлюбу останній
присвоєно прізвище ОСОБА_1 (а.с.3).

На підставі виконавчого листа Луцького
міськрайонного суду від 19 лютого 2007
року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на
утримання неповнолітніх дітей в
розмірі 1/2 частини від усіх видів
доходів щомісячно (а.с.10).

Згідно п.10 «Порядку призначення та
виплати тимчасової допомоги дітям,
батьки яких ухиляються від сплати
аліментів, не мають можливості
утримувати дитину або місце проживання
їх невідоме» виплата тимчасової
допомоги припиняється у разі
добровільного виконання рішення суду
особою, зобов`язаною сплачувати
аліменти. Про виникнення даних
обставин одержувач зобов`язаний
повідомити у десятиденний строк орган
праці та соціального захисту
населення.

Згідно довідок про доходи ОСОБА_2
платника аліментів, за грудень 2008 року
із його заробітної плати стягнуто 132
грн. 74 коп. аліментів, за січень 2009 року
230 грн. 22 коп., за липень 2009 року 270 грн. 23
коп.(а.с.7-9).

Рішенням Департаменту соціальної
політики Луцької міської ради про
визначення обсягу надміру виплачених
коштів ОСОБА_1 у вигляді тимчасової
допомоги, коли батьки ухиляються від
сплати аліментів вирішено,
встановлено, що останній надміру
виплачено кошти в розмірі 4718,96 коп. та
встановлено строк до 15 грудня 2011 року
для добровільного повернення коштів
(а.с.13).

Керуючись вищенаведеним колегія
суддів вважає, що позивач приймаючи
оскаржуване рішення діяв на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені законами та іншими
нормативно-правовими актами України.

Також слід зазначити, що покликання
апелянта на те, що з її боку відсутні
будь-які дії пов`язанні з наданням нею
недостовірної інформації, оскільки
Департаменту соціальної політики
Луцької міської ради вона подала
довідку, яку їй видала виконавча служба
про те, що в період з 01.06.2009 року по 31.05.2010
року аліментів апелянт не отримувала -
є необгрунтованим, оскільки в
матеріалах справи та в додатках до
апеляційної скарги відсутні будь-які
підтверджуючі це документи.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно з
статтею 86 КАС України оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, не дають
адміністративному суду апеляційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм у оскаржуваному судовому
рішенні належну правову оцінку, відтак
подана апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 20 лютого 2012 року у справі
№2а/0308/246/2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

І.І.Запотічний