Справа № 826/11942/14
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2014 року 09:56
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Кобилянського К.М., за участю секретаря
Голод А.С., розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ІСФП-Капітал»до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києвіпро
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,
визнання протиправними дій,за участю
представники позивача: Беніцька В.І.,
Майборода О.О., Сідько О.С.
представник відповідача: Басич І.В.
На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 25.09.2014 проголошено
вступну та резолютивну частини
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ІСФП-Капітал»
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовною заявою до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві, в
якій просить суд:
- визнати протиправним та
повідомлення-рішення від 02.04.2014 №
- визнати протиправними дії
відповідача, які полягають у зменшенні
суми задекларованих ТОВ «ІСФП-Капітал»
доходів за операціями з векселями за
період ІІ-ІV квартали 2011 року на суму 16
820 103,00 грн. та збільшенні суми
задекларованих витрат за операціями з
векселями за період ІІ-ІV квартали 2011
року на суму 4 499 997,00 грн. за
результатами перевірки.
В обґрунтування позовних вимог
представник позивача посилався на
вибіркове вивчення відповідачем
наданих ним первинних документів, при
цьому, зауваження щодо правильності їх
оформлення акт перевірки не містить.
Позивач посилався на те, що суми
доходів і витрат ТОВ «ІСФП-Капітал»,
вказані відповідачем в акті перевірки
є необґрунтованими та відрізняються
від тих, які відповідач вказав у
додатках до акта перевірки. Зазначив,
що збільшення грошового зобов'язання з
податку на прибуток оскаржуваним
податковим повідомленням-рішенням є
протиправним, оскільки позивач не
допускав порушень податкового
зобов'язання, які б призвели до
недоплати податку на прибуток до
державного бюджету. Просив
задовольнити позовні вимоги у повному
Відповідач проти задоволення позовних
вимог заперечив. В обґрунтування
правомірності висновків податкового
органу та оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення зазначив, що за
результатом дослідження первинних
документів наданих в позивачем в ході
перевірки встановлено порушення ТОВ
«ІСФП-Капітал» податкового
законодавства, а саме заниження
доходів та, як наслідок, заниження суми
податкового зобов'язання з податку на
прибуток, яка підлягає сплаті до
Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
та вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва
Державною податковою інспекцією у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
проведено документальну планову
перевірку ТОВ «ІСФП-Капітал» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2010 по
31.12.2012, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2010 по
31.12.2012, за результатами якої складено
акт № 812/2207/31570449 від 17.03.2014.
Згідно висновків акта відповідачем
встановлено порушення позивачем,
зокрема, підпункту 153.8.3 пункту 153.8
статті 153 Податкового кодексу України
шляхом завищення витрат придбання
інвестиційних сертифікатів за період з
ІІ-ІV квартали 2011 року на загальну суму
41 965 638 грн., завищення доходів від
реалізації інвестиційних сертифікатів
за період ІІ-ІV квартали 2011 року на
загальну суму 21 611 977 грн.
На підставі акта 02.04.2014 прийнято
податкове повідомлення-рішення
«ІСФП-Капітал» збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в розмірі 4 771 012 грн., в т.ч. 4 755
331 грн. - основний платіж, 15 681 грн. -
штрафні (фінансові) санкції.
За результатами адміністративного
оскарження рішенням Головного
управління Міндоходів у місті Києві
№5033/10/26-15-10-06-15 від 05.06.2014 вказане
податкове повідомлення-рішення
скасоване в частині основного платежу
в сумі 11 267 грн., в іншій частині
зазначене рішення залишено без змін.
Рішенням Державної фіскальної служби
України №788/6/66-99-10-01-15 від 01.08.2014
податкове повідомлення-рішення, з
урахуванням рішення, прийнятого за
розглядом первинної скарги, залишено
без змін, а скаргу - без задоволення.

Відповідно до підпункту 5.1.2 пункту 5.1
Порядку направлення органами
державної податкової служби
податкових повідомлень-рішень
платникам податків, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 28.11.2012 № 1236 податкове
повідомлення-рішення вважається
відкликаним, зокрема, якщо орган
державної податкової служби зменшує
нараховану суму грошового зобов'язання
раніше прийнятого податкового
повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 5.3 вказаного Порядку, у
випадках, визначених підпунктами 5.1.2 і
5.1.4 пункту 5.1 цього розділу, податкове
повідомлення-рішення вважається
відкликаним з дня надходження до
платника податків податкового
повідомлення-рішення, яке містить
зменшену суму грошового зобов'язання.

Доказів прийняття відповідачем, на
виконання рішення Головного
управління Міндоходів у місті Києві
№5033/10/26-15-10-06-15 від 05.06.2014, податкового
повідомлення-рішення, яке б містило
зменшену суму грошового зобов'язання з
податку на прибуток суду не надано.

Таким чином, станом на дату розгляду
даної справи податкове
повідомлення-рішення № від 02.04.2014
не відкликане та є дійсним.

Не погоджуючись із податковим
повідомленням-рішенням № від
02.04.2014, а також вважаючи протиправними
дії відповідача, які полягають у
зменшенні суми задекларованих ТОВ
«ІСФП-Капітал» доходів та збільшенні
суми задекларованих витрат за
операціями з векселями за період ІІ-ІV
квартали 2011 року, позивач оскаржив їх
до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва
вважає, що позов підлягає задоволенню
частково, з наступних підстав.

Суд встановив, що за період ІІ-IV
квартали 2011 року ТОВ «ІСФП-Капітал»
уклало ряд договорів, а саме:

- договори купівлі-продажу цінних
паперів: №001/11 від 12.01.2011 на суму 2 500,00
грн.; №Д-002/11 від 12.01.2011 - на суму 8 148,20
грн.; №Д-009/11 від 31.01.2011 - на суму 17 320,00
грн.; №Д-015/11 від 24.02.2011 - на суму 3 000,00
грн.; №Д-024/11 від 16.05.2011 - на суму 150 000,00
грн.; №Д-027/11 від 20.06.2011 - на суму 15 000,00
грн.; №Д-028/11 від 26.07.2011 - на суму 4 000,00
грн.; №Д-029/11 від 04.08.2011 - на суму 8 300,00
грн.; №Д-037/11 від 13.09.2011 - на суму 2 000,00
грн.; №Д-038/11 від 13.09.2011 - на суму 3000,00 грн.;
№Д-040/11 від 21.09.2011 - на суму 109 170 565,74 грн.;
№Д-076/11 від 07.12.2011 - на суму 2 000,08 грн.;
№Д-077/11 від 07.12.2011 - на суму 16 225 999,93 грн.;
№Д-081/11 від 23.12.2011 - на суму 41 218 623,96 грн.;

- договори міни цінних паперів №Д-079/11
від 14.12.2011 - на суму 9 892 000,00 грн.; №Д-080/11
від 14.12.2011 - на суму 6 334 000,00 грн.; №Д-085/11
від 27.12.2011 - на суму 330 000,00 грн.; №Д-086/11
від 27.12. 2011 - на суму 3 916 924,61 грн.; №Д-087/11
від 27.12.2011 - на суму 20 873 100,00 грн.; №Д-088/11
від 27.12.2011 - на суму 13 348 600,00 грн.; №Д-089/11
від 27.12.2011 - на суму 2 750 000,00 грн.

Копії усіх вищезазначених договорів
наявні в матеріалах справи (а.с. 178-209 Т.
І).

Суд встановив, що ТОВ «ІСФП-Капітал» на
підставі вказаних договорів придбало
інвестиційні сертифікати на загальну
суму 224 275 083,00 грн.

У періоді, який перевірявся позивач
реалізував інвестиційні сертифікати
на загальну суму 224 080 296,00 грн. на
підставі наступних договорів
купівлі-продажу: №Д-022/11 від 12.05.2011 - на
суму 15 981,37 грн.; №Д-032/11 від 29.08.2011 - на
суму 1500,00 грн.; №Д-033/11 від 29.08.2011 на суму
1500,00 грн.; №Д-034/11 від 29.08.2011 на суму 1500,00
грн.; №Д-078/11 від 12.12.2011 - на суму 16 226 000,00
грн.; №Д-082/11 від 26.12.2011 - на суму 27 978 524,61
грн.; №Д-083/11 від 26.12.2011 - на суму 8 466 100,00
грн.; №Д-084/11 від 26.12.2011 - на суму 4 774 000,00
грн.

Договори купівлі-продажу цінних
паперів №Д-040/11 від 21.09.2011 - на суму 109 170
565,74 грн.; №Д-077/11 від 07.12.2011 - на суму 16 225
999,93 грн.; №Д-081/11 від 23.12.2011 - на суму 41 218
623,96 грн. були розірвані, про що укладено
відповідні угоди про розірвання
договорів купівлі-продажу цінних
паперів.

Копії вищезазначених договорів щодо
реалізації цінних паперів наявні в
матеріалах справи (а.с. 210-232 Т. І).

Відповідно до частини 3 статті 5 Закону
України «Про Національну депозитарну
систему та особливості електронного
обігу цінних паперів в Україні» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) право власності
на цінні папери, випущені в
бездокументарній формі, переходить до
нового власника з моменту зарахування
цінних паперів на рахунок власника у
зберігача.

На підтвердження переходу права
власності на цінні папери, придбані та
реалізовані згідно вищезазначених
договорів, позивач надав суду копію
виписки про операції з цінними
паперами на рахунку у цінних паперах
№001325 за період з 01.01.2011 по 31.12.2011 (а.с.
228-230 Т. І).

Порядок оподаткування операцій з
торгівлі цінними паперами визначений
положеннями пункту 158.3 статті 158
Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 158.3 статті 158
Податкового кодексу України (в
редакції, яка діяла на момент подання
податкової звітності) для цілей цього
підпункту під терміном «доходи» слід
розуміти суму коштів або вартість
майна, отриману (нараховану) платником
податку від продажу, обміну, викупу
емітентом, погашення або інших
способів відчуження цінних паперів або
інших, ніж цінні папери, корпоративних
прав, а також вартість будь-яких
матеріальних цінностей чи
нематеріальних активів, які
передаються платнику податку в зв'язку
з таким продажем, обміном, викупом
емітентом, погашенням або відчуженням.
До складу доходів включається також
сума будь-якої заборгованості платника
податку, яка погашається у зв'язку з
таким продажем, обміном або
відчуженням.

Під терміном «витрати» слід розуміти
суму коштів або вартість майна,
сплачену (нараховану) платником
податку продавцю (у тому числі емітенту
під час розміщення) цінних паперів або
інших, ніж цінні папери, корпоративних
прав, як компенсація їх вартості. До
складу витрат включається також сума
будь-якої заборгованості покупця, яка
виникає у зв'язку з таким придбанням.

Платник податку веде відокремлений
облік фінансових результатів операцій
з цінними паперами в розрізі окремих
видів цінних паперів та інших, ніж
цінні папери, корпоративних прав в тому
числі окремий облік операцій з цінними
паперами, придбаними під час їх
розміщення, повторного продажу
емітентом чи в результаті здійснення
внеску до статутного капіталу. При
цьому облік операцій з акціями
ведеться разом з іншими, ніж цінні
папери, корпоративними правами.
Витрати платника податку, понесені при
придбанні цінних паперів, які
використані платником в операціях
РЕПО, не враховуються у визначенні
фінансових результатів за операціями з
торгівлі цінними паперами протягом
строку РЕПО, а враховуються при
визначенні фінансових результатів за
операціями РЕПО в порядку,
передбаченому в пункті 153.9 цієї статті.

Якщо протягом звітного періоду витрати
на придбання кожного з окремих видів
цінних паперів, та інших, ніж цінні
папери, корпоративних прав, понесені
(нараховані) платником податку,
перевищують доходи, отримані
(нараховані) від продажу (відчуження)
цінних паперів або інших, ніж цінні
папери, корпоративних прав цього ж виду
протягом такого звітного періоду,
від'ємний фінансовий результат
переноситься на зменшення фінансових
результатів від операцій з цінними
паперами або іншими, ніж цінні папери,
корпоративними правами цього ж виду
наступних звітних періодів у порядку,
визначеному статтею 150 цього розділу.

Якщо протягом звітного періоду доходи
від продажу (обміну, викупу емітентом,
погашення або інших способів
відчуження) кожного з окремих видів
цінних паперів та інших, ніж цінні
папери, корпоративних прав отримані
(нараховані) платником податку,
перевищують витрати, понесені
(нараховані) платником податку
внаслідок придбання цінних паперів або
інших, ніж цінні папери, корпоративних
прав цього ж виду протягом такого
звітного періоду (з урахуванням
від'ємного фінансового результату від
операцій з цінними паперами або іншими,
ніж цінні папери, корпоративними
правами цього ж виду минулих періодів),
прибуток включається до складу доходів
такого платника податку за
результатами такого звітного періоду.

Усі інші витрати та доходи платника
податку, крім витрат та доходів за
операціями з цінними паперами та
іншими, ніж цінні папери,
корпоративними правами, визначеними
цим підпунктом, враховуються у
визначенні об'єкта оподаткування
такого платника податку на загальних
умовах, встановлених цим Кодексом.

Суд встановив, що позивач задекларував
у податковій звітності за період ІІ-IV
квартали 2011 року (рік 2011) витрати
звітного (податкового) періоду
(придбання інвестиційних сертифікатів)
на суму 224 275 083,00 грн. та доходи звітного
(податкового) періоду (реалізація
інвестиційних сертифікатів) на суму 225
241 422,00 грн. (а.с. 153 Т. І).

Відповідач наполягав на тому, що ТОВ
«ІСФП-Капітал» за період ІІ-IV квартали
2014 року придбало інвестиційні
сертифікати (витрати звітного періоду)
на суму 182 309 445,00 грн. та реалізувало
інвестиційні сертифікати (доходи
звітного періоду) на суму 203 629 545,00 грн.
На думку відповідача, позивач завищив
витрати звітного періоду на суму 41 965
638,00 грн. та завищив доходи звітного
періоду на суму 21 611 977,00 грн., що в
результаті призвело до заниження інших
доходів за період ІІ-IV квартали 2014 року
на загальну суму 20 353 661,00 грн.

(витрати) 224 275 083,00 грн. - 182 309 445,00 грн. = 41
965 638,00 грн.

(доходи) 225 241 422,00 грн. - 203 629 545,00 грн. = 21 611
977,00 грн.

(заниження доходів) 41 965 638,00 грн. - 21 611
977,00 грн. = 20 353 661,00 грн.

Суд відхиляє наведені доводи
відповідача, оскільки наявними в
матеріалах справи копіями договорів
купівлі продажу цінних паперів та
договорів міни цінних паперів, а також
актів приймання-передачі і банківських
виписок підтверджується факт
придбання ТОВ «ІСФП-Капітал»
інвестиційних сертифікатів на
загальну суму 224 275 083,00 грн. та
реалізації інвестиційних сертифікатів
на загальну суму 224 080 296,00 грн.

Суд встановив, що при здійсненні
зазначених розрахунків відповідач не
врахував те, що за вищезазначеними
договорами міни цінних паперів ТОВ
«ІСФП-Капітал» одночасно було
відчужено векселі та придбано
інвестиційні сертифікати на однакові
суми.

Відповідач в додатку 1 до акта
перевірки №812/2207/31570449 від 17.03.2014
зафіксував доходи позивача від
відчуження векселів, але у додатку 2 не
відобразив витрати на придбання
інвестиційних сертифікатів, які були
отримані в обмін на векселі, на суму 57 444
624,61 грн.

При цьому, у додатку 2 до акта перевірки
відповідач відобразив придбання
позивачем інвестиційних сертифікатів
(витрати) у 2011 році всього на суму 166 830
457,91 грн., що відрізняється від
показників, зазначених в акті
перевірки.

Водночас, з урахуванням даних,
викладених в додатках 1 та 2 до акта
перевірки витрати позивача на
придбання інвестиційних сертифікатів
становлять 224 275 083 грн. (166 830 457,91 грн. + 57
444 624,61 грн.), що відповідає розміру
задекларованих позивачем витрат за
операціями з інвестиційними
сертифікатами у 2011 році.

Крім того, суд встановив, що відповідач
безпідставно застосував положення
підпункту 153.8.3 пункту 153.8 статті 153
Податкового кодексу України, які
набрали чинності з 03.02.2013, тобто не
діяли на момент подання звітності
позивачем.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що
ТОВ «ІСФП-Капітал» правильно
задекларувало витрати на придбання
інвестиційних сертифікатів у розмірі
224 275 083,00 грн., однак завищило доходи від
придбання інвестиційних сертифікатів
на суму 1 161 126,00 грн., що позивач не
заперечує.

225 241 422,00 грн. (задекларований дохід) - 224
080 296,00 грн. (фактичний дохід) = 1 161 126,00
грн. (сума завищення доходу).

Завищення доходу від придбання
інвестиційних сертифікатів не
призвело до втрат державного бюджету
та не є підставою для донарахування
позивачу суми грошового зобов'язання з
податку на прибуток оскаржуваним
податковим повідомленням-рішенням.

Відповідач також посилався на те, що
ТОВ «ІСФП-Капітал» безпідставно
завищило від'ємний фінансовий
результат звітного попереднього року
від операцій з іншими цінними паперами
за II-IV квартали 2011 року на загальну суму
402 310,00 грн., а саме: позивач у І кварталі
2011 року задекларував від'ємний
фінансовий результат звітного
попереднього року від операцій з
іншими цінними паперами на загальну
суму 917 454,00 грн., а у ІІ-ІV кварталах 2011
року неправильно задекларував
від'ємний фінансовий результат
звітного попереднього року від
операцій з іншими цінними паперами на
загальну суму 1 319 764,00 грн.

Дослідивши розрахунок фінансових
результатів операцій з цінними
паперами та деривативами до декларації
з податку на прибуток підприємства за І
квартал 2011 року, суд встановив, що ТОВ
«ІСФП-Капітал» задекларувало від'ємний
фінансовий результат звітного
попереднього року у розмірі 903 806,00 грн.,
що відрізняється від суми, вказаної
відповідачем (917 454,00 грн.) (а.с. 143 Т. І). В
розрахунку фінансових результатів
операцій з цінними паперами та
деривативами до декларації з податку
на прибуток підприємства за ІV квартал
2011 року ТОВ «ІСФП-Капітал»
задекларувало від'ємний фінансовий
результат попереднього звітного
(податкового) періоду у розмірі 1 319 764,00
грн. (а.с. 153 Т.І).

Таким чином, різниця між
задекларованим позивачем від'ємним
фінансовим результатом звітного
попереднього року за І квартал 2011 року
та від'ємним фінансовим результатом
звітного попереднього року за ІV
квартал 2011 року становить 415 958,00 грн.

Суд встановив, що ТОВ «ІСФП-Капітал» за
2010 рік за операціями з іншими цінними
паперами задекларувало збитки у сумі 903
806,00 грн. (а.с. 141 Т. І). Дана сума була
відображена у розрахунку фінансових
результатів операцій з цінними
паперами та деривативами до декларації
з податку на прибуток підприємства за І
квартал 2011 року (код рядка 7.3).

Позивач пояснив, що він помилково
включив у 2010 році доходи звітного
періоду від операцій з іншими цінними
паперами у сумі 415 958,00 грн. та зазначена
помилка була виправлена у податковій
звітності за ІV квартал 2011 року.

Суд встановив, що 23.11.2010 позивач уклав
договір купівлі-продажу цінних паперів
№Д-385/10 про продаж цінних паперів на
суму 415 958,00 грн. (а.с. 231 Т. І). 30.12.2010 була
укладена угода про розірвання договору
купівлі-продажу цінних паперів №Д-385/10
від 23.11.2010 (а.с. 232 Т. І).

Таким чином, за договором №Д-385/10 від
23.11.2010 продаж цінних паперів на суму 415
958,00 грн. не відбувся, тобто позивач
фактично не отримав доходу на вказану
суму у 2010 році. Позивач помилково
зарахував суму 415 958,00 грн. у дохід
звітного 2010 року та зменшив суму
від'ємного фінансового результату за
2010 рік.

Після виявлення вказаної помилки, у
податковій звітності за ІV квартал 2011
року позивач збільшив суму від'ємного
фінансового результату звітного
попереднього року на суму 415 958,00 грн.

Стосовно операцій ТОВ «ІСФП-Капітал» з
придбання та реалізації векселів у 2011
році, суд встановив наступне.

Позивач у 2011 році здійснював операції з
придбання векселів, згідно наступних
договорів купівлі продажу цінних
паперів: №Д-041/11 від 27.09.2011 - на суму 6 067
586,00 грн.; №Д-042/11 від 27.09.2011 - на суму 4 500
000,00 грн.; №Д-043/11 від 27.09.2011 - на суму 82 887
916,79 грн.; №Д-044/11 від 27.09.2011 - на суму 4 516
879,65 грн.; №Д-045/11 від 27.09.2011 - на суму 2 837
800,00 грн.; №Д-046/11 від 27.09.2011 - на суму 5 589
140,00 грн.; №Д-061/11 від 28.09.2011 - на суму 39 785
600,00 грн. №Д-078/11 від 12.12.2011 - на суму 16 226
000,00 грн.; №Д-082/11 від 26.12.2011 - на суму 27 978
524,61 грн.; №Д-083/11 від 26.12.2011 - на суму 8 466
100,00 грн.; №Д-084/11 від 26.12.2011 - на суму 4 774
000,00 грн. останні чотири, з яких
розірвано, про що укладено відповідні
угоди (а.с. 220-227, 233-247 Т.І).

Продаж векселів у 2011 році позивач
здійснював згідно наступних договорів
міни цінних паперів: №Д-047/11 від 28.09.2011 -
на суму 2 244 700,00 грн.; №Д-048/11 від 28.09.2011 -
на суму 1 860 000,00 грн.; №Д-049/11 від 28.09.2011 -
на суму 891 000,00 грн.; №Д-050/11 від 28.09.2011 - на
суму 432 000,00 грн.; №Д-051/11 від 28.09.2011 - на
суму 639 886,00 грн.; №Д-052/11 від 28.09.2011 - на
суму 4 500 000,00 грн.; №Д-053/11 від 28.09.2011 - на
суму 82 887 916,79 грн.; №Д-054/11 від 28.09.2011 - на
суму 1 592 879,00 грн.; №Д-055/11 від 28.09.2011 - на
суму 1 924 000,00 грн.; №Д-056/11 від 28.09.2011 - на
суму 1 000 000,00 грн.; №Д-057/11 від 28.09.2011 - на
суму 987 800,00 грн.; №Д-058/11 від 28.09.2011 - на
суму 1 850 000,00 грн.; №Д-059/11 від 28.09.2011 - на
суму 1 391 140,00 грн.; №Д-060/11 від 28.09.2011 - на
суму 4 198 000,00 грн.; №Д-062/11 від 29.09.2011 - на
суму 3 791 500,00 грн.; №Д-063/11 від 29.09.2011 - на
суму 14 070 100,00 грн.; №Д-064/11 від 29.09.2011 - на
суму 166 830,41 грн.; №Д-065/11 від 29.09.2011 - на
суму 195 000,00 грн.; №Д-066/11 від 29.09.2011 - на
суму 6 139 000,00 грн.; №Д-067/11 від 29.09.2011 - на
суму 15 290 000,00 грн.; №Д-068/11 від 29.09.2011 - на
суму 133 169,59 грн.; №Д-079/11 від 14.12.2011 - на
суму 9 892 000,00 грн.; №Д-080/11 від 14.12.2011 - на
суму 6 334 000,00 грн.; №Д-085/11 від 27.12.2011 - на
суму 330 000,00 грн.; №Д-086/11 від 27.12. 2011 - на
суму 3 916 924,61 грн.; №Д-087/11 від 27.12.2011 - на
суму 20 873 100,00 грн.; №Д-088/11 від 27.12.2011 - на
суму 13 348 600,00 грн.; №Д-089/11 від 27.12.2011 - на
суму 2 750 000,00 грн.

Копії зазначених договорів наявні в
матеріалах справи (а.с. 192-209 Т. І, а.с. 1-42
Т. ІІ).

За період ІІ-ІV квартали 2011 року позивач
задекларував доходи за операціями з
векселями на суму 199 129 548,00 грн., що
дорівнює витратам за операціями з
векселями (рядки 3.1, 3.2 додатку ЦП до
податкової декларації з податку на
прибуток за ІІ-ІV квартали 2011 року) (а.с.
153 Т. І).

За результатами перевірки відповідач
встановив, що доходи ТОВ «ІСФП-Капітал»
від операцій з векселями становлять 182
309 445 грн., витрати від операцій з
векселями становлять 203 629 545,00 грн.

Відповідач, враховуючи вказані
показники, зазначив, що позивач завищив
витрати на придбання векселів на суму 4
499 997,00 грн. та занизив доходи від
продажу векселів на суму 16 820 103,00 грн.
(а.с. 49 Т. І).

(витрати) 199 129 548,00 грн. - 203 629 545,00 грн. = 4 499
997,00 грн.

(доходи) 199 129 548,00 грн. - 182 309 445,00 грн. = 16 820
103,00 грн.

Водночас, згідно додатку 1 до акта
перевірки ТОВ «ІСФП-Капітал» протягом
2011 року придбало векселів та понесло
витрати на суму 203 629 547,05 грн. (сума
рядків 6-154 таблиці, а.с. 90-94 том І, а.с. 33-44
том III), реалізувало векселів та
отримало дохід на суму 203 629 547,05 грн.
(сума рядків 1-149 таблиці а.с. 86-88 том І,
а.с. 15-27 том III). Отже, показники,
зазначені відповідачем в акті
перевірки та у додатках до акту
перевірки відрізняються.

Відповідно до вищенаведених договорів
купівлі продажу цінних паперів та
договорів міни цінних паперів ТОВ
«ІСФП-Капітал» придбало векселів на
загальну суму 203 629 545,05 грн. та
реалізувало векселів на загальну суму
203 629 545,05 грн.

Таким чином, суд встановив, що за
податковий період ІІ-ІV квартали 2011
року ТОВ «ІСФП-Капітал» занизило
витрати по операціям з цінними
паперами на суму 4 499 997,00 грн. та
занизило доходи по операціям з цінними
паперами на суму 4 499 997,00 грн.

(доходи) 199 129 548,00 грн. - 203 629 545,00 грн. = 4 499
997,00 грн.

(витрати) 199 129 548,00 грн. - 203 629 545,00 грн. = 4 499
997,00 грн.

Однак, зазначене заниження доходів і
витрат по операціям з цінними паперами
не вплинуло на суму податкового
зобов'язання позивача перед державним
бюджетом, оскільки сума витрат
дорівнює сумі доходів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що доводи відповідача про
заниження ТОВ «ІСФП-Капітал» податку
на прибуток у розмірі 4 755 331,00 грн. за
податкові періоди ІІ-ІV квартали 2011
року, 2012 рік є необґрунтованими, а
збільшення грошового зобов'язання з
податку на прибуток на вказану суму та
застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкцій оскаржуваним
податковим повідомленням-рішенням від
02.04.2014 № є протиправним.

Позивач також посилався на те, що
другий примірник акта перевірки
№812/2207/31570449 від 17.03.2014, який був
надісланий на адресу ТОВ
«ІСФП-Капітал», не містить здійснених
відповідачем за результатами
перевірки висновків, а також не
засвідчений підписами посадових осіб
контролюючого органу (а.с. 41-62, Т. І).
Також позивачу надійшла довідка про
загальну інформацію щодо ТОВ
«ІСФП-Капітал» та результати його
діяльності за період з 01.01.2010 по 31.12.2012,
яка не містить підпису посадової особи,
яка її склала (а.с.63-66 Т. І). Крім того,
позивач зазначив, що додатки до акта
перевірки роздруковані дрібним
шрифтом, що не дає змогу прочитати
зміст таких додатків (а.с. 68-94 Т. І).

Водночас, надана відповідачем суду
копія першого примірника акта
перевірки містить сторінки 23, 24, на
відміну від примірника позивача, у
якому дані сторінки відсутні. (а.с. 3-14 Т.
III). Також, на відміну від другого
примірника акта перевірки, кожна
сторінка першого примірника акта
перевірки не завізована
відповідальним працівником
податкового органу.

Головний державний ревізор-інспектор
ДПІ у Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
Басич І.В. в судовому засіданні 11.09.2014
пояснив, що не підписав акт перевірки
№812/2207/31570449 від 17.03.2014, оскільки з 17.03.2014
по 31.03.2014 перебував у відпустці, на
підтвердження чого суду надано копію
витягу з наказу від 05.03.2014 №84-в про
надання відпусток (а.с. 105 Т. ІІІ). Згідно
пояснень Басича І.В., вказаний акт він
підписав 01.04.2014 після повернення з
відпустки, при цьому другий примірник
акта був направлений позивачу 17.03.2014
без двох останніх сторінок.

16.09.2014 відповідач надав суду письмові
пояснення головного державного
ревізора-інспектора ДПІ у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
Басича І.В., у яких він зазначив, що
16.03.2014 підписав акт перевірки
№812/2207/31570449 від 17.03.2014 та передав його
заступнику начальника відділу
перевірок банківських та
небанківських фінансових установ
управління податкового аудиту Черевку
В.В., який зареєстрував вищевказаний
акт та направив ТОВ «ІСФП-Капітал»
засобами поштового зв'язку. Щодо
відсутності двох останніх сторінок у
другому примірнику акта перевірки,
Басич І.В. зазначив, що під час
оформлення примірника акта була
допущена механічна помилка та
помилково не підкріплено останні
сторінки акта.

Суд відхиляє наведені пояснення Басича
І.В., оскільки вони відрізняються від
первісних пояснень, які він надав у
судовому засіданні 11.09.2014.

З огляду на зазначене позовна вимога
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 02.04.2014 №
підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання
протиправними дій відповідача, які
полягають у зменшенні суми
задекларованих ТОВ «ІСФП-Капітал»
доходів за операціями з векселями за
період ІІ-ІV квартали 2011 року на суму 16
820 103,00грн. та збільшенні суми
задекларованих витрат за операціями з
векселями за період ІІ-ІV квартали 2011
року на суму 4 499 997,00 грн. за
результатами перевірки, суд зазначає,
що вона не підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

Зі змісту позовної заяви та пояснень
представника позивача вбачається, що
оскаржуючи вищезазначені дії
відповідача, позивач фактично не
погоджується зі змістом акта
№812/2207/31570449 від 17.03.2014 та його висновків
по суті.

Відповідно до статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
предметом розгляду в порядку
адміністративного судочинства є
рішення, дії або бездіяльність суб'єкта
владних повноважень.

Виходячи із загальних засад
адміністративного судочинства,
задоволенню підлягають ті вимоги, які
фактично відновлюють порушене право
особи у взаємовідносинах з суб'єктом
владних повноважень.

Однак, висновки податкового органу,
викладені в акті, не породжують для
суб'єкта господарювання певних
юридичних наслідків та не змінюють
фінансово-економічне становище
платника, а отже, не порушують його
права та законні інтереси.

Податковий орган не позбавлений права
викладати в акті перевірки власні
суб'єктивні висновки щодо зафіксованих
обставин, та в подальшому, у разі
виникнення спору щодо рішень про
визначення грошових зобов'язань, що
приймаються на підставі такого акта,
обґрунтовувати ними власну позицію
щодо наявності певних допущених
платником податків порушень, а оцінка
акта перевірки, в тому числі і оцінка
дій посадових осіб податкового органу
щодо його складання, викладення у ньому
висновків перевірки, а також щодо самих
висновків перевірки, надається при
вирішенні спору щодо оскарження
рішення, прийнятого на підставі такого
акта.

Аналогічна позиція викладена в судових
рішеннях Вищого адміністративного
суду України від 10.06.2014 №К/9991/41214/12, від
10.12.2013 К/800/23700/13, від 25.06.2012 у справі №
К/9991/16720/12.

Частиною другою статті 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, повно та
всебічно дослідивши наявні матеріали
справи, а також норми чинного
законодавства України, суд дійшов до
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог частково.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94,
160-163, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов товариства з обмеженою
відповідальністю «ІСФП-Капітал»
задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 02.04.2014 №,
прийняте Державною податковою
інспекцією у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві.

3. В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

4. Стягнути з Державного бюджету
України на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
«ІСФП-Капітал» () судові
витрати в сумі 487,20 грн. (чотириста
вісімдесят сім гривень 20 коп.).

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
К.М. Кобилянський