Справа № 816/3371/14
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 р.Справа № 816/3371/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Полтавського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
09.09.2014р. по справі № 816/3371/14

за позовом Полтавського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Велс"

про стягнення санкцій та пені,

ВСТАНОВИЛА:

22.08.2014 року Полтавське обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів звернулося до суду із
позовом, у якому просило cтягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Велс"
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 23 139,14 грн. та пені за
порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 1185,28 грн.

Полтавський окружний адміністративний
суд постановою від 09.10.2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовив.

Полтавське обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалідів подало
апеляційну скаргу, в якій просило
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
задовольнити позов. В обґрунтування
вимог апеляційної скарги позивач
посилається на порушення судом першої
інстанції при прийнятті постанови норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Зокрема, позивач вважає, що
відповідачем не були виконані вимоги
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" щодо
прийняття заходів для
працевлаштування інвалідів.

У відповідності до положень ст. 197 КАС
України, зазначена адміністративна
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом,
згідно із звітом про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2013 рік
(форма №10-ПІ, реєстраційний номер
53/109/14), поданим Товариством з обмеженою
відповідальністю "Велс" 28 лютого 2014
року вх. №3470 Полтавському обласному
відділенню Фонду соціального захисту
інвалідів, середньооблікова кількість
штатних працівників облікового складу
на підприємстві за 2013 рік становила 46
осіб, фонд оплати праці штатних
працівників - 532,2 тис. грн.,
середньорічна заробітна плата
штатного працівника - 11570,94 грн.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачем були виконані вимоги
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" щодо
прийняття заходів для
працевлаштування інвалідів.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 18 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні"
встановлено, що забезпечення прав
інвалідів на працевлаштування та
оплачувану роботу, в тому числі з
умовою про виконання роботи вдома,
здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості. Підбір
робочого місця здійснюється переважно
на підприємстві, де настала
інвалідність, з урахуванням побажань
інваліда, наявних у нього професійних
навичок і знань, а також рекомендацій
медико-соціальної експертизи.
Підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Судовим розглядом встановлено, що
згідно із звітом про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2013 рік
(форма №10-ПІ, реєстраційний номер
53/109/14), поданим Товариством з обмеженою
відповідальністю "Велс" 28 лютого 2014
року вх. №3470 Полтавському обласному
відділенню Фонду соціального захисту
інвалідів, середньооблікова кількість
штатних працівників облікового складу
на підприємстві за 2013 рік становила 46
осіб, фонд оплати праці штатних
працівників - 532,2 тис. грн.,
середньорічна заробітна плата
штатного працівника - 11570,94 грн.

Положеннями ч.1 та ч.2 ст. 19 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні"
передбачено, що для підприємств,
установ, організацій, у тому числі
підприємств, організацій громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною першою цієї
статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів.

Відповідно до п.2 "Порядку подання
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів та інформації, необхідної
для організації їх працевлаштування",
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 70 від 31 січня 2007
року, інформацію про наявність вільних
робочих місць (вакантних посад) для
працевлаштування інвалідів
роботодавці подають центру зайнятості
за місцем їх реєстрації як платників
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття за формою, затвердженою
Мінпраці за погодженням з
Держкомстатом.

Аналізуючи наведені правові норми,
колегія суддів приходить до висновку,
що підприємства, установи, організації,
у тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, а також інформувати про таку
кількість створених робочих місць
органи працевлаштування інвалідів.

З матеріалів справи вбачається, що
протягом 2013 року середньооблікова
кількість штатних працівників
відповідача становила 46 осіб, норматив
створення робочих місць для інвалідів
становив 2 особи, на які було
працевлаштовано 0 осіб.

Відповідачем на адресу Миргородського
міськрайонного центру зайнятості
протягом 2013 року було направлено звіти
про наявність вільних робочих місць за
формою 3-ПН для працевлаштування
інвалідів, що підтверджується листами
Миргородського міськрайонного центру
зайнятості від 31 березня 2014 року № 19,
від 19 серпня 2014 року № 07-1504 та копіями
звітів форми 3-ПН.

Разом з тим, у 2013 році Миргородським
міськрайонним центром зайнятості на
підприємство направлявся лише один
інвалід ОСОБА_2, якій з для подальшого
працевлаштування було запропоновано
пройти медичний огляд.

В подальшому ОСОБА_2 до товариства не
зверталась. Листом Миргородського
міськрайонного центру зайнятості від 04
вересня 2014 року № 02-1593 відповідача
повідомлено, що враховуючи наявні у
ОСОБА_2 протипоказання щодо умов праці
повторне направлення до ТОВ "Велс" їй
не видавалось.

Крім того, ТОВ "Велс" брало участь в
ярмарках вакансій та засіданнях
круглих столів для працевлаштування
інвалідів та давало відповідні
оголошення у місцеву газету.

Отже, ТОВ "Велс" інформувало службу
зайнятості про створення робочих місць
для інвалідів, вживав інших заходів для
забезпечення працевлаштування
інвалідів.

Враховуючи положення ст. 17 та ч. 1 ст.18
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні"
обов'язок з працевлаштування інвалідів
покладається як на роботодавців, так і
на органи державної служби зайнятості
населення. При цьому, обов'язок
підприємства щодо створення робочих
місць для інвалідів не супроводжується
його обов'язком підбирати інвалідів на
створені робочі місця.

Згідно з ч.1 ст. 20 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

Зі змісту вказаної правової норми
виходить, що у разі, якщо
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів на підприємстві
менша, ніж установлено нормативом,
підприємство повинно сплатити
відповідним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції.

Ч. 2 ст.218 Господарського кодексу
України встановлено, зокрема, що
учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

При цьому, в ст. 238 Господарського
кодексу України зазначено, що за
порушення встановлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності до суб'єктів
господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

Отже, враховуючи ті обставини справи,
що відповідачем на адресу
Миргородського міськрайонного центру
зайнятості протягом 2013 року було
направлено звіти про наявність вільних
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, та положення вищезазначених
правових норм, ТОВ "Велс" виконало
вимоги Закону України „Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" щодо створення робочих місць
для працевлаштування інвалідів та
прийняття заходів для
працевлаштування інвалідів шляхом
інформування органів працевлаштування
інвалідів про таку кількість створених
робочих місць.

Таким чином, колегія суддів
погоджується із твердженням суду
першої інстанції, що відповідач
належними доказами довів факти вжиття
всіх необхідних заходів для
працевлаштування на товаристві
інвалідів.

За таких обставин справи колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для застосування
до відповідача
адміністративно-господарських
санкцій, а тому санкції у розмірі 23 139,14
грн. та пеня за порушення термінів
сплати адміністративно-господарських
санкцій у розмірі 1185,28 грн. є
протиправними.

Отже, переглянувши постанову суду
першої інстанції, в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що при її прийнятті суд першої
інстанції у повному обсязі з'ясував
обставини справи і правильно
застосував до спірних правовідносин
норми матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 09.09.2014р. по
справі № 816/3371/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Ральченко І.М.Судді
Бершов Г.Є. Катунов В.В.