Справа № 816/2455/14
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 р.Справа № 816/2455/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Територіального управління
Державної судової адміністрації
України в Полтавській області на
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 21.08.2014р. по
справі № 816/2455/14

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління
Державної судової адміністрації
України в Полтавській області

про визнання бездіяльності
протиправною, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

24.06.2014 року позивач - ОСОБА_1 - звернувся
до суду з адміністративним позовом, в
якому просив визнати протиправною
бездіяльність щодо невиплати витрат на
відрядження до Харківського
регіонального відділення Національної
школи суддів України для участі у
навчанні з підготовки суддів місцевих
загальних судів, призначених на посаду
вперше, у період з 03.02.2014 р. по 14.02.2014 р. в
сумі 3 290 грн.; зобов'язати нарахувати і
виплатити ОСОБА_1 витрати на
відрядження до Харківського
регіонального відділення Національної
школи суддів України для участі у
навчанні з підготовки суддів місцевих
загальних судів, призначених на посаду
вперше, у період з 03.02.2014 р. по 14.02.2014 р. в
сумі 3 290 грн.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 21.08.2014 року
адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Полтавській області щодо невиплати
ОСОБА_1 витрат на відрядження до
Харківського регіонального відділення
Національної школи суддів України для
участі у навчанні з підготовки суддів
місцевих загальних судів, призначених
на посаду вперше, у період з 03.02.2014 р. по
14.02.2014 р. в сумі 3 290 грн.

Зобов'язано Територіальне управління
Державної судової адміністрації
України в Полтавській області
нарахувати і виплатити ОСОБА_1 витрати
на відрядження до Харківського
регіонального відділення Національної
школи суддів України для участі у
навчанні з підготовки суддів місцевих
загальних судів, призначених на посаду
вперше, у період з 03.02.2014 р. по 14.02.2014 р. в
сумі 3 290 грн.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просив скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу відповідача ОСОБА_1, посилаючись
на законність та обгрунтованість
постанови суду першої інстанції,
просить апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

В судове засідання суду апеляційної
інстанції сторони не прибули, про дату,
час і місце судового засідання
повідомлені своєчасно та належним
чином.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, переглянувши в межах
апеляційної скарги постанову суду та
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що ОСОБА_1 працює на посаді
судді Комсомольського міського суду
Полтавської області.

28.01.2014 р. до Комсомольського міського
суду Полтавської області від ТУ ДСА
України в Полтавській області
надійшов лист від 23.01 2014 р. за вих.
№06-59/142 щодо направлення ОСОБА_1 на
навчання з підготовки суддів місцевих
загальних судів, призначених на посаду
судді вперше (1-2 рік роботи), що
проводиться Харківським регіональним
відділенням Національної школи суддів
України, про що видати відповідний
наказ. (а.с.13).

Наказом голови Комсомольського
міського суду Полтавської області від
28.01.2014 р. №1.1-в, виданого на підставі
листа Територіального управління
Державної судової адміністрації
України в Полтавській області №06-59/142
від 23.01.2014 року , ОСОБА_1 направлено у
відрядження з 03 по 14 лютого 2014 року до
Харківського регіонального відділення
Національної школи суддів України для
участі у навчанні з підготовки суддів
місцевих загальних судів, призначених
на посаду вперше та видано посвідчення
про відрядження до Харківського
регіонального відділення Національної
школи суддів України з терміном
відрядження - 12 днів (а.с. 11).

У період з 03.02.2014 р. по 14.02.2014 р. ОСОБА_1
проходив навчання з підготовки суддів
місцевих загальних судів, призначених
на посаду вперше (1-2 рік роботи), що
підтверджується посвідченням про
відрядження та сертифікатом серії НШ
№044092 (а.с. 14, 15).

17.02.2014 р. ОСОБА_1 подав до відділу кадрів
Комсомольського міського суду
Полтавської області звіт про
використання коштів, виданих на
відрядження або під звіт від 17.02.2014 р.,
із зазначенням про витрачення коштів у
сумі 3 290 грн. та додав відповідні
документи. (14-21).

Відділом кадрів Комсомольського
міського суду Полтавської області
посвідчення про відрядження судді
Комсомольського міського суду
Полтавської області Солохи О.В. з
додатками направлено до бухгалтерії
територіального управління Державної
судової адміністрації України у
Полтавській області для здійснення
відшкодування витрат понесених ОСОБА_1
на відрядження.

20.05.2014 р. на адресу Комсомольського
міського суду Полтавської області
надійшов лист територіального
управління Державної судової
адміністрації України у Полтавській
області від 14.05.2014 року за вих. №06-291/888,
яким повернуто посвідчення про
відрядження судді Комсомольського
міського суду Полтавської області
Солохи О.В. з додатками без проведення
оплати у зв'язку із недостатнім
фінансуванням. ( а.с.12).

Вважаючи зазначену відмову у
відшкодуванні витрат на відрядження
неправомірною, позивач звернувся з
позовом до суду .

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що вартість
понесених ОСОБА_1 витрат в розмірі 3290
грн., у зв'язку з відрядженням на
навчання до м. Харкова,
підтверджуються відповідними
документами, тому вимоги позивача є
обґрунтованими та доведеними.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Гарантії і компенсації при службових
відрядженнях передбачені статтею 121
Кодексу законів про працю України
згідно з якою працівники мають право на
відшкодування витрат та одержання
інших компенсацій у зв'язку з
службовими відрядженнями.

Працівникам, які направляються у
відрядження, виплачуються: добові за
час перебування у відрядженні,
вартість проїзду до місця призначення
і назад та витрати по найму жилого
приміщення в порядку і розмірах,
встановлюваних законодавством.

Згідно з пунктами 4-6 розділу ІІ
Інструкції про службові відрядження в
межах України та за кордон,
затвердженої наказом Мінфіну від 13.03.1998
р. № 59 за кожний день (включаючи день
вибуття та день прибуття) перебування
працівника у відрядженні в межах
України, враховуючи вихідні, святкові й
неробочі дні та час перебування в
дорозі (разом з вимушеними зупинками),
йому виплачуються добові в межах сум,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 02.02.2011 N 98.

Підприємство за наявності підтвердних
документів (в оригіналі) відшкодовує в
межах граничних сум витрат на найм
житлового приміщення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 02.02.2011 N 98, витрати відрядженим
працівникам на найм житлового
приміщення з розрахунку вартості
одного місця у готелі (мотелі), іншому
житловому приміщенні за кожну добу
такого проживання з урахуванням
включених до рахунків на оплату
вартості проживання витрат на
користування телефоном (крім витрат на
службові телефонні розмови),
холодильником, телевізором та інших
витрат.

Витрати на проїзд (у тому числі
перевезення багажу, бронювання
транспортних квитків) до місця
відрядження і назад відшкодовуються в
розмірі вартості проїзду повітряним,
залізничним, водним і автомобільним
транспортом загального користування
(крім таксі) з урахуванням усіх витрат,
пов'язаних із придбанням проїзних
квитків і користуванням постільними
речами в поїздах, та страхових платежів
на транспорті

Згідно з пунктами 15, 16 розділу ІІ
Інструкції підтвердними документами,
що засвідчують вартість понесених у
зв'язку з відрядженням витрат, є
розрахункові документи відповідно до
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" та Податкового
кодексу України.

Окремим видом витрат, що не потребують
спеціального документального
підтвердження, є добові витрати
(витрати на харчування та фінансування
інших власних потреб фізичної особи,
понесені у зв'язку з таким
відрядженням).

Згідно з додатком 1 до Постанови
Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 р.
№98 сума добових витрат в Україні
становить 30 грн.

Із посвідчення про відрядження ОСОБА_1
вбачається, що ОСОБА_1 перебував у
відрядженні у м. Харків у період з 03.02.2014
р. по 14.02.2014 р., тобто, кількість днів
відрядження становить 12 днів.

Отже, сума добових за вказаний період
становить 360 грн. (12 днів * 30 грн.).

Як правомірно враховано судом першої
інстанції, під час перебування у м.
Харків на навчанні ОСОБА_1 наймав житло
з 03.02.2014 р. по 14.02.2014 р. (11 діб) за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується:
квитанцією від 14.02.2014 р. №514852, виданою
ФО-П ОСОБА_2, свідоцтвом про державну
реєстрацію ФО-П ОСОБА_2, витягом з
ЄДРЮОФОП відносно ФО-П ОСОБА_2 за яким
остання надає послуги з розміщення
осіб на період відпустки та іншого
тимчасового проживання, свідоцтвом
платника єдиного податку виданого ФО-П
ОСОБА_2

Вартість однієї доби проживання у
помешканні за адресою: АДРЕСА_1
коштувала 250 грн., що не перевищує
граничної суми витрат на найм
житлового приміщення за добу,
передбаченої постановою Кабінету
Міністрів України від 02.02.2011р. №98.

Позивачем за період проживання з 03.02.2014
р. по 14.02.2014 р. (11 діб) за адресою: АДРЕСА_1
сплачено 2 750 грн., що підтверджується
квитанцію від 14.02.2014р. №514852, виданою
ФО-П ОСОБА_2 (а.с.18)

ОСОБА_1 03.02.2014 р. до м. Харкова виїжджав з
автостанції м. Кременчук, що
підтверджується квитком від 03.02.2014 р.
№553241, вартість проїзду по вказаному
маршруту становить 90 грн. 14.02.2014 р. до м.
Комсомольськ ОСОБА_1 виїжджав з
автостанції м. Харків, що
підтверджується квитком від 14.02.2014 р.
№451260, вартість проїзду по вказаному
маршруту становить 90 грн. Таким чином,
загальна вартість витрат на проїзд
становить 180 грн.

Отже, сума понесених позивачем витрат в
розмірі 3290 грн. у зв'язку з відрядженням
на навчання до м. Харкова
підтверджуються відповідними
документами.

Щодо посилань ТУ ДСА України в
Полтавській області у листі від 23.01.2014
р. №06-59/142 на відсутність фінансування
як на підставу для неповернення коштів
на відрядження, колегія суддів
зазначає наступне.

Так, Європейським Судом по правам
людини при винесені Рішення від 8.11.05 р.
по справі "Кечко проти України" (заява №
63/34/00) вказано: "Суд не приймає аргумент
уряду відносно бюджетних асигнувань,
оскільки органи державної влади не
можуть посилатися на відсутність
коштів як на причину невиконання своїх
обов'язків".

За правовою позицією Конституційного
Суду України, викладеною в рішенні від
27 листопада 2008 року № 26-рп/2008 (справа
про збалансованість бюджету),
відповідно до статей 1, 3 Конституції
України та принципів бюджетної системи
(стаття 7 Кодексу) "держава не може
довільно відмовлятися від взятих на
себе фінансових зобов'язань,
передбачених законами, іншими
нормативно-правовими актами, а повинна
діяти ефективно і відповідально в
межах чинного бюджетного
законодавства.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про визнання
протиправною бездіяльності
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Полтавській області щодо невиплати
позивачу витрат на відрядження до
Харківського регіонального відділення
Національної школи суддів України для
участі у навчанні з підготовки суддів
місцевих загальних судів, призначених
на посаду вперше, у період з 03.02.2014 р. по
14.02.2014 р. в сумі 3 290 грн. та зобов'язання
нарахувати і виплатити позивачу
витрати на відрядження до Харківського
регіонального відділення Національної
школи суддів України для участі у
навчанні з підготовки суддів місцевих
загальних судів, призначених на посаду
вперше, у період з 03.02.2014 р. по 14.02.2014 р. в
сумі 3 290 грн.

Відносно посилань апелянта на деякі
порушення норм процесуального права,
які, на його думку, призвели до
неправильного вирішення цього спору,
колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
клопотання про зупинення провадження у
справі для досягнення примирення до
суду першої інстанції подано лише
відповідачем, а тому відповідно до
вимог ст.156 Кодексу адміністративного
судочинства України у суду першої
інстанції не було обов'язку зупинити
провадження у справі.

Щодо доводів відповідача, викладених в
апеляційній скарзі стосовно
помилкового зазначення судом першої
інстанції в описовій частині постанови
про те, що відповідачем надано
клопотання про розгляд справи без його
участі, колегія суддів вважає їх
несуттєвими і такими, що в будь - якому
разі не могли вплинути на результат
розгляду справи.

Частиною 2 статті 200 КАС України
визначено, що не може бути скасовано
правильне по суті рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

В силу приписів ч.1 статті 169 КАС
України суд може з власної ініціативи
або за заявою особи, що брала участь у
справі, чи іншої заінтересованої особи
виправити допущені в судовому рішенні
цього суду описки, очевидні
арифметичні помилки незалежно від
того, набрало судове рішення законної
сили чи ні.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова
Полтавського окружного
адміністративного суду від 21.08.2014 року
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог апелянта - відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Полтавській
області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 21.08.2014р. по
справі № 816/2455/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Курило Л.В.Судді
Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.