Справа № 2а-533/11/0970
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року Справа № 9104/47056/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Коломийської об'єднаної державної
податкової інспекції на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 18 квітня 2011
року у справі за позовом Коломийської
об'єднаної державної податкової
інспекції до ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Коломийська об'єднана державна
податкова інспекція звернулась в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до ОСОБА_1 в якому просила
стягнути з відповідача 1762,18 грн.
податкового боргу.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 18
квітня 2011 року у задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням
суду першої інстанції Коломийська
об'єднана державна податкова інспекція
оскаржила його в апеляційному порядку,
вважає, що постанова прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом
не взято до уваги ті обставини, що
стосуються саме заявленого
адміністративного позову, а саме
стягнення податкового боргу по податку
на додану вартість в сумі 1 762,18 грн. ( в
т.ч. 83,91 грн. штрафних санкцій) з
фізичної особи ОСОБА_1 за порушення
Закону України «Про митний тариф
України», Закону України «Про податок
на додану вартість». Дані податкові
зобов'язання були донараховані на
підставі проведення камеральної
перевірки на предмет достовірності
повноти декларування та сплати
належних сум митних платежів фізичної
особи ОСОБА_1 при оформленні товару
згідно ВМД ( акт камеральної перевірки
№ к/027/10//НОМЕР_1 від 09.06.2010р.)

Коломийською ОДПІ отримано подання
Львівської митниці № 176 від 08.10.10. р.
згідно якого податковий борг ОСОБА_1
складає 1 762,18 грн.

Актом перевірки № к/027/10/209000000/НОМЕР_1
від 09.06.10. встановлено

порушення відповідачем вимог Закону
України «Про митний тариф України». На
підставі акту перевірки податковим
повідомленням Львівської митниці № 56
від 05.07.10 р. відповідачу визначено
податкове зобов'язання по податку на
додану вартість у

сумі 1762,18 грн. 04.08.10 р. Львівською
митницею направлено та вручено
відповідачу податкову вимогу № 1/182 на
суму податкового боргу 1 762,18 грн. 13.09.10 р.
Львівською митницею направлено та
вручено відповідачу податкову вимогу
№

2/183 на суму податкового боргу 1 762,18 грн.

Відповідно до пп.. 14.1.137 Податкового
кодексу України органом стягнення є
держаний орган, уповноважений
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу в межах
повноважень, встановлених цим Кодексом
та іншими законами України.

Відповідно до вимог ст. 59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення. Якщо
контролюючий орган, що визначив суми
грошового зобов'язання платника
податків, не є органом державної
податкової служби, такий контролюючий
орган надсилає відповідному органу
державної податкової служби подання
про здійснення заходів з погашення
податкового боргу платника податків, а
також розрахунок його розміру, на
підставі якого орган державної
податкової служби надсилає податкову
вимогу.

Станом на дату подання позову сума
податкового боргу ОСОБА_1 по податку на
додану вартість складала 1762,18 грн.

Відповідно до п.11 ст.10 Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні» державні податкові інспекції
в районах, містах без районного поділу,
районах у містах, міжрайонні та
об'єднані державні податкові інспекції
на виконання своїх функцій мають право
звертатись до судів з позовами до
підприємств, установ, організацій та
громадян про визнання угод недійсними
і стягнення в доход держави коштів,
одержаних ними за такими угодами, а в
інших випадках - коштів, одержаних без
установлених законом підстав, а також
про стягненні заборгованості перед
бюджетом і державними цільовими
фондами за рахунок їх майна.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що
податкове зобов'язання по податку на
додану вартість в сумі 1 762,18 грн.
фізичною особою ОСОБА_1 до бюджету не
сплачено, це і було підставою для
звернення до суду для стягнення суми
боргу за рахунок майна платника
податків.

Крім того, предметом судового спору
було саме стягнення даного податкового
боргу, а не правильність і законність
винесеного податкового повідомлення
форми «Р» Львівської митниці від 05.07.10.
№ 56. Дане податкове повідомлення
фізичною особою ОСОБА_1 на предмет
правомірності винесення рішення в
законному порядку до
адміністративного суду не
оскаржувалось, рішення є узгодженим і
вступило в законну силу.

На підставі викладеного просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
на підставі вантажної митної
декларації № 209090465/9/001134 від 28.06.2009 року
на прізвище ОСОБА_1 Львівською митницею
був оформлений товар - трактор для
сільськогосподарських робіт, колісний
марки МF ЕВRА, модель « 135», 1980 року
випуску, потужністю 36 кіловат із
дизельним двигуном, червоного кольору,
в кількості 1 шт. У вказаній вантажній
митній декларації зазначені відмітки
митниці про сплату ОСОБА_1 необхідних
платежів на загальну суму 4141,21 грн. У
подальшому ОСОБА_1 на підставі митної
декларації МД-2 від 28.06.2009 року за
№209090465/9/001134, рішення сертифікації
державного підприємства
«Львівстандартметрологія» від 27.06.2009
року за № 23-07/3348 та після сплати
необхідних платежів зареєстрував
колісний трактор в Коломийській
районній інспекції державного
технічного нагляду.

Згідно акту камеральної перевірки
Львівської митниці від 09.06.2010 року №
к/027/10/209000000/НОМЕР_1 у відповідності до
підпункту «в» 4.2.2 пункту 4.2 статті 4
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» митним органом винесене
податкове повідомлення форми «Р» від
05.07.2010 року за № 56, яким ОСОБА_1
визначено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 1762,18
грн., в тому числі, 1678,27 грн. - за основним
платежем та 83,91 грн. за штрафними
санкціями. Відповідно до підпункту 6.2.1
пункту 6.2 статті 6 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
Львівська митниця звернулася до
Коломийської ОДПІ з поданням про
здійснення заходів з погашення
податкового боргу з ОСОБА_1 в сумі 1762,18
грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що якщо митний орган, приймаючи
вантажну митну декларацію МД-2 від
28.06.2009 року за №209090465/9/001134 та
пропускаючи товар на митну територію
України, погоджувався з відомостями
про товар, то відповідно до статті 17
Закону України «Про Єдиний митний
тариф», пунктів 10.1 та 10.3 статті 10 Закону
України «Про податок на додану
вартість», підпункту 4.2.1 пункту 4.2
статті 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» не має правових
підстав для прийняття податкових
повідомлень про нарахування
податкових зобов'язань.

Однак колегія суддів з такими доводами
суду першої інстанції не погоджується
з наступних міркувань.

Розглядаючи спір суд першої інстанції
не взяв до уваги те, що позовні вимоги
заявлено податковим органом до
відповідача ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу по податку на додану
вартість в сумі 1 762,18 грн. ( в т.ч. 83,91 грн.
штрафних санкцій) за порушення Закону
України «Про митний тариф України»,
Закону України «Про податок на додану
вартість», який виник у зв'язку з
донарахуванням на підставі проведення
камеральної перевірки на предмет
достовірності повноти декларування та
сплати належних сум митних платежів
фізичної особи ОСОБА_1 при оформленні
товару згідно ВМД. На підставі акту
перевірки податковим повідомленням
Львівської митниці № 56 від 05.07.10 р.
відповідачу визначено податкове
зобов'язання по податку на додану
вартість у сумі 1762,18 грн. 04.08.10 р.
Відповідно Львівською митницею
направлено та вручено відповідачу
податкову вимогу № 1/182 на суму
податкового боргу 1 762,18 грн., а 13.09.10 р.
Львівською митницею направлено та
вручено відповідачу податкову вимогу
№ 2/183 на цю ж суму. Коломийською ОДПІ
отримано подання Львівської митниці №
176 від 08.10.10 р. згідно якого податковий
борг ОСОБА_1 складає 1 762,18 грн.

При цьому колегія суддів зазначає, що
відповідно до пп.. 14.1.137 Податкового
кодексу України органом стягнення є
держаний орган, уповноважений
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу в межах
повноважень, встановлених цим Кодексом
та іншими законами України. Відповідно
до вимог ст. 59 ПК України у разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення. Якщо
контролюючий орган, що визначив суми
грошового зобов'язання платника
податків, не є органом державної
податкової служби, такий контролюючий
орган надсилає відповідному органу
державної податкової служби подання
про здійснення заходів з погашення
податкового боргу платника податків, а
також розрахунок його розміру, на
підставі якого орган державної
податкової служби надсилає податкову
вимогу.

Відповідно до п.11 ст.10 Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні» державні податкові інспекції
в районах, містах без районного поділу,
районах у містах, міжрайонні та
об'єднані державні податкові інспекції
на виконання своїх функцій мають право
звертатись до судів з позовами до
підприємств, установ, організацій та
громадян про визнання угод недійсними
і стягнення в доход держави коштів,
одержаних ними за такими угодами, а в
інших випадках - коштів, одержаних без
установлених законом підстав, а також
про стягненні заборгованості перед
бюджетом і державними цільовими
фондами за рахунок їх майна.

Оскільки податкове зобов'язання по
податку на додану вартість в сумі 1 762,18
грн. є узгодженим, фізичною особою
ОСОБА_1 до бюджету не сплачено, а
податкове повідомлення Львівської
митниці № 56 від 05.07.10 р. яким визначено
податкове зобов'язання по податку на
додану вартість у сумі 1762,18 грн. 04.08.10 р.
відповідачем не оскаржене ніким не
скасоване та не змінене, то відповідно
у суду першої інстанції не було підстав
для відмови у задоволенні позовних
вимог, бо предметом спору є стягнення
узгодженого податкового зобов'язання,
а не податкове повідомлення Львівської
митниці.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції вважає, що постанову суду
першої інстанції слід скасувати, бо
така прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а позовні вимоги - задовольнити.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст.
202, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Коломийської
об'єднаної державної податкової
інспекції - задовольнити, скасувати
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 18
квітня 2011 року по справі № 2а-433/11/0970.

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 1 762, 18 грн.
податкового боргу.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин