Справа № 820/14479/14
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 р.Справа № 820/14479/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання
Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського
окружного адміністративного суду від
02.09.2014р. по справі № 820/14479/14

за позовом ОСОБА_1

до Начальника лінійного відділу
міліції на станції Лозова управління
Міністерства внутрішніх справ України
підполковник міліції Москальчука
Ігоря Володимировича

про визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом до начальника лінійного
відділу міліції на станції Лозова
Управління Міністерства внутрішніх
справ України підполковника міліції
Москальчука Ігоря Володимировича, в
якому просить суд:

- визнати дії начальника лінійного
відділу міліції на станції Лозова
Управління Міністерства внутрішніх
справ України підполковника міліції
Москальчука І.В., що виявилися в
ненаданні відповіді на звернення, у
навмисному приховуванні інформації, у
відмові позивачу в доступі до
інформації про позивача, -
неправомірними та незаконними;

- зобов'язати начальника лінійного
відділу міліції на станції Лозова
Управління Міністерства внутрішніх
справ України підполковника міліції
Москальчука І.В. надати повну та
ґрунтовну відповідь на питання,
зазначені у зверненні позивача від 12 та
24 червня 2014 року.

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 02 вересня
2014 року закрито провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до начальника
лінійного відділу міліції на станції
Лозова Управління Міністерства
внутрішніх справ України
підполковника міліції Москальчука
Ігоря Володимировича про визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії.

Не погоджуючись з даним судовим
рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції , справу направити для
продовження розгляду.

Апеляційна скарга розглядається в
порядку письмового провадження
відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали
справи у їх сукупності, доводи
апеляційної скарги, ухвалу суду першої
інстанції, приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі , суд
першої інстанції виходив з того , що
даний спір не підлягає розгляду в
порядку адміністративного
судочинства, оскільки позовні вимоги
не стосуються захисту прав, свобод та
інтересів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів
державної влади, а пов'язані з
правовідносинами у сфері
кримінально-процесуальних дій по
кримінальним провадженням.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
закриття провадження у справі,
виходячи з наступного.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ (ч. 1
ст. 2 КАС України).

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Вичерпний перелік публічно-правових
справ, на які не поширюється юрисдикція
адміністративних судів, визначено в ч. 3
ст. 17 КАС України, а саме справи: що
віднесені до юрисдикції
Конституційного Суду України; що
належить вирішувати в порядку
кримінального судочинства; про
накладення адміністративних стягнень;
щодо відносин, які відповідно до
закону, статуту (положення) об'єднання
громадян віднесені до його внутрішньої
діяльності або виключної компетенції.

Отже, КАС України регламентує порядок
розгляду не всіх публічно-правових
спорів, а лише тих, які виникають у
результаті здійснення суб'єктом
владних повноважень управлінських
функцій і розгляд яких безпосередньо
не віднесено до підсудності інших
судів.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 19-рп/2011 від 14.12.2011 р. (абз. 3 п.п. 4.1 п. 4)
визначено, що відносини, які виникають
між фізичною чи юридичною особою і
представниками органів влади під час
здійснення ними владних повноважень, є
публічно - правовими і поділяються,
зокрема, на правовідносини у сфері
управлінської діяльності та
правовідносини у сфері охорони прав і
свобод людини і громадянина, а також
суспільства від злочинних посягань.
Діяльність органів влади, у тому числі
судів, щодо вирішення спорів, які
виникають у публічно - правових
відносинах, регламентується
відповідними правовими актами.

Статтею 2 Кримінально-процесуального
Кодексу України визначені завдання
кримінального судочинства, якими, крім
іншого, є захист особи, суспільства та
держави від кримінальних
правопорушень, охорона прав, свобод та
законних інтересів учасників
кримінального провадження.

У рішенні Конституційного Суду України
№ 6-рп/2001 від 23.05.2001 р. зазначено, що
кримінальне судочинство визначено як
врегульований нормами
Кримінально-процесуального кодексу
України порядок діяльності органів
дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду (судді) щодо
порушення, розслідування, розгляду і
вирішення кримінальних справ, а також
діяльність інших учасників
кримінального процесу - підозрюваних,
обвинувачених, підсудних, потерпілих,
цивільних позивачів і відповідачів, їх
представників та інших осіб з метою
захисту своїх конституційних прав,
свобод та законних інтересів.

Пунктом 4.2 зазначеного рішення
передбачено, що захист прав і свобод
людини не може бути надійним без
надання їй можливості при
розслідуванні кримінальної справи
оскаржити до суду окремі процесуальні
дії чи бездіяльність органів дізнання,
попереднього слідства і прокуратури.
Але таке оскарження окремих
процесуальних актів, дій чи
бездіяльності органів дізнання,
попереднього слідства і прокуратури до
суду може здійснюватися у порядку,
встановленому КПК України, оскільки
діяльність посадових осіб, як і
діяльність суду, має свої особливості,
не належить до сфери управлінської
діяльності.

Судом першої інстанції
встановлено та підтверджено у суді
апеляційної інстанції, що позовні
вимоги ОСОБА_1 до начальника лінійного
відділу міліції на станції Лозова
Управління МВС України стосуються
діяльності відповідача, яка
регулюється нормами
кримінально-процесуального
законодавства, а саме надання позивачу
можливості для ознайомлення з
матеріалами кримінальних проваджень №
0000019 та № 0000331, в яких позивач
є потерпілим. Суд зазначає, що права
потерпілого на ознайомлення з
матеріалами кримінального провадження
регламентуються статтею 56 КПК України.

Крім того, згідно листів начальника СВ
ЛВ на ст. Лозова Управління МВС України
на Південній залізниці від 19.06.2014 р. Л-8
та від 26.06.2014 р. Л-9, що направлялись на
адресу ОСОБА_1, по вказаним
кримінальним провадженням слідчим
було прийнято рішення про закриття
кримінального провадження на підставі
п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю
складу кримінального правопорушення, і
03.06.2014 р. зазначені кримінальні
провадження направлені до Харківської
міжрайонної прокуратури з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері для перевірки законності
прийнятих по ним рішень.

Позивачем фактично оскаржуються дії
начальника лінійного відділу міліції
на станції Лозова Управління МВС
України, пов'язані з правовідносинами у
сфері, що належить вирішувати в порядку
кримінального судочинства.

Дані правовідносини виникли при
розгляді слідчим кримінальних
проваджень № 0000019 та № 0000331,
в яких ОСОБА_1 є потерпілою.

На думку позивача, саме дії начальника
лінійного відділу міліції на станції
Лозова Управління МВС України,
пов'язані з розглядом вказаних
кримінальних проваджень, що виявились
в ненаданні позивачу можливості
ознайомитись з матеріалами зазначених
кримінальних проваджень, порушують
права, свободи та інтереси позивача.

На підставі наведеного , колегія суддів
дійшла висновку , що спірні
правовідносини витікають з
кримінального та кримінального
процесуального законодавства, тому цей
спір не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Крім того, даний спір випливає не з дій
відповідача - начальника лінійного
відділу міліції на станції Лозова
Управління МВС України як суб'єкта
владних повноважень при здійсненні ним
владних управлінських функцій у сфері
публічно - правових відносин, а з
діяльності, пов'язаної зі здійсненням
процесуальних дій при розгляді
кримінальних проваджень № 0000019 та
№ 0000331 слідчим органом МВС
України.

Їх розгляд можливий лише у порядку,
встановленому КПК України, оскільки
процесуальна діяльність суддів,
органів дізнання, попереднього
слідства і прокуратури передбачена
процесуальним законом, має свої
особливості та не віднесена до сфери
управлінської діяльності.

Отже, суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що дану справу
належить розглядати в порядку
кримінального чи кримінального
процесуального законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 с.157 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд закриває провадження у справі якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Таким чином, якщо провадження за
заявою, яку не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства, було помилково порушено,
суд закриває провадження у справі на
підставі пункту 1 частини 1 статті 157
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Доводи апеляційної скарги є
помилковими та не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищезазначене, суд
апеляційної інстанції погоджується
повністю із висновком суду першої
інстанції, так як обставини справи
встановлені правильно, докази
досліджені вірно, відповідно рішення
ухвалено з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, тому судове рішення не
підлягає скасуванню, апеляційна скарга
не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 199, 200, 205, 206,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Ухвалу Харківського окружного
адміністративного суду від 02.09.2014р.
по справі № 820/14479/14 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло
З.Г.Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В.
Григоров А.М. Повний текст ухвали
виготовлений 20.10.2014 р.