Справа № 2а-391/12
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 р.
Справа № 9104/178930/12
Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючої судді Кузьмича С. М.,

суддів Улицького В. З.,
Гулида Р. М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргууправління Пенсійного фонду
України в Перемишлянському районі
Львівської області на постанову
Перемишлянськогорайонного суду
Львівської області від 30.05.2012року у
справі за позовом ОСОБА_1до управління
Пенсійного фонду України в
Перемишлянському районі Львівської
області про нарахування підвищення до
пенсії як дитині війни,-

ВСТАНОВИВ:

27.03.2009 року позивач звернувсядо суду з
позовом до УПФУ про нарахування
підвищення до пенсії як дитині війни за
період з 01.01.2007 року по31.12.2008 року.

Постановою Перемишлянського районного
суду Львівської області від
30.05.2012рокуадміністративний позов
задоволено частково. Зобов'язано УПФУ
здійснити нарахування і виплату
підвищення до пенсії відповідно дост.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком за період з 22.05.2008 року
по 31.12.2008 року з врахуванням ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
виплачених сум. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, УПФУ подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову і прийняти нову,
якою відмовити у задоволенні позовних
вимог.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на
те, що судом першої інстанції порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Колегія суддів, у відповідності до ч.1
п.3 ст.197 КАС України, вважає за можливе
розглядати справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін з
наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач має право на підвищення до
пенсії на 30% мінімальної пенсії за
віком відповідно до вимог ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни». У зв'язку з тим, що рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
р. № 10-рп/2008 було визнано
неконституційними окремі положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік», якими було зупинено
і обмежено право на отримання спірних
доплат, то суд першої інстанції прийшов
до переконання, що відмова УПФУ у
проведенні нарахування і виплати
позивачу підвищення до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
є протиправною.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком,
тому доводи апеляційної скарги
відповідача в цій частині є
необґрунтованими.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати пенсії позивачу
здійснює Пенсійний фонд України в
особі управління Пенсійного фонду
України в Перемишлянському районі
Львівської області, обов'язок щодо
нарахування і виплати спірного
підвищення правильно покладено на
відповідача у справі.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивача у
передбаченому ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» розмірі
колегія суддів не вбачає.

Беручи до уваги, що правові положення,
які передбачають виплату підвищення до
пенсії особам, на яких поширюється дія
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» є чинними, а позивач
належить до вказаної групи осіб і має
право на її отримання, органи державної
влади не можуть свідомо зменшувати
розмір такої допомоги.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що суд
першої інстанції прийняв рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги його не
спростовують.

Керуючись ст.195, 197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1
ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Перемишлянському районі Львівської
областізалишити без задоволення, а
постанову Перемишлянського районного
суду Львівської області від 30.05.2012рокуу
справі№2а-391/12- без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
Кузьмич С. М.

Судді
Улицький В. З.

Гулид Р. М.