Справа № 826/3853/14
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/3853/14
інстанції: Кармазін О.А.;
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

09 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сорочко
Є.О.

Суддів: Земляна
Г.В.

Межевич М.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 29
квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_6 до
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації, за участю
третіх осіб без самостійних вимог -
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
протиправними дій, -

В С Т А Н
О В И В:

ОСОБА_6 звернулася до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Дніпровської районної в м.
Києві державної адміністрації про
визнання протиправними дій щодо
порядку та способу надання висновку
від 06.02.2014 р. №856/41/2/103 щодо участі батька
у вихованні малолітньої дитини.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 29
квітня 2014 року позов задоволено,
визнано протиправними дії
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації (органу опіки
та піклування) щодо порядку та способу
надання висновку від 06.02.2014 р. №856/41/2/103
«Щодо участі батька у вихованні
малолітньої дитини».

На вказану постанову ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали апеляційну
скаргу, в якій просять її скасувати та
ухвалити нову постанову, якою в
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

У зв'язку з неявкою у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється, та
згідно п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
підлягає розгляду в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи,
на час розгляду справи позивач та
ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 20.08.2005 р., разом не проживають та
мають малолітню доньку - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір'ю -
ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1.

За зверненням ОСОБА_3 на підставі
протоколу засідання комісії з питань
захисту прав дитини №3 від 05.02.2014 р.
орган опіки та піклування Дніпровської
районної в м. Києві державної
адміністрації надав висновок від 06.02.2014
р. №856/41/2/103, яким визначив батьку дитини
- ОСОБА_3 дні та години спілкування з
дитиною за участю діда - ОСОБА_4 та баби -
ОСОБА_5, а саме:

- кожного вівторка та кожного
четверга з 16-00 години та до 20-00 години;

- першого та третього тижня
кожного місяця з 10-00 години суботи до
20-00 години неділі за адресою проживання
батька дитини ОСОБА_3: АДРЕСА_2.

У вказаному висновку зазначено,
що він адресований до Дніпровського
районного суду м. Києва.

Вважаючи протиправними дії
відповідача щодо надання вказаного
висновку з порушенням порядку та
способу, передбаченого чинним
законодавством, позивач з вернулася до
суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 141 Сімейного
кодексу України мати, батько мають
рівні права та обов'язки щодо дитини,
незалежно від того, чи перебували вони
у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між
батьками, проживання їх окремо від
дитини не впливає на обсяг їхніх прав і
не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 158 Сімейного кодексу
України за заявою матері, батька дитини
орган опіки та піклування визначає
способи участі у вихованні дитини та
спілкуванні з нею того з батьків, хто
проживає окремо від неї. Рішення про це
орган опіки та піклування постановляє
на підставі вивчення умов життя
батьків, їхнього ставлення до дитини,
інших обставин, що мають істотне
значення. Рішення органу опіки та
піклування є обов'язковим до виконання.
Особа, яка ухиляється від виконання
рішення органу опіки та піклування,
зобов'язана відшкодувати матеріальну
та моральну шкоду, завдану тому з
батьків, хто проживає окремо від
дитини.

Відповідно до ст. 15 Закону України
"Про охорону дитинства" дитина, яка
проживає окремо від батьків або одного
з них, має право на підтримання з ними
регулярних особистих стосунків і
прямих контактів. Батьки, які
проживають окремо від дитини,
зобов'язані брати участь у її вихованні
і мають право спілкуватися з нею, якщо
судом визнано, що таке спілкування не
перешкоджатиме нормальному вихованню
дитини. У разі коли батьки не можуть
дійти згоди щодо участі одного з
батьків, який проживає окремо, у
вихованні дитини, порядок такої участі
визначається органами опіки та
піклування за участю батьків виходячи
з інтересів дитини. Рішення органів
опіки та піклування з цих питань можуть
бути оскаржені в суді у порядку,
встановленому законом.

Пунктом 3 Порядку провадження
органами опіки та піклування
діяльності, пов'язаної із захистом прав
дитини, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р.
№866, передбачено, що органами опіки та
піклування є районні, районні у містах
Києві та Севастополі
держадміністрації, виконавчі органи
міських, районних у містах, сільських,
селищних рад (далі - органи опіки та
піклування), які відповідно до
законодавства провадять діяльність з
надання статусу дитини-сироти та
дитини, позбавленої батьківського
піклування, влаштування дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування, встановлення опіки та
піклування над дітьми-сиротами та
дітьми, позбавленими батьківського
піклування, із захисту особистих,
майнових та житлових прав дітей.

Пунктом 73 вказаного Порядку,
встановлено, що у разі виникнення спору
між батьками щодо участі у вихованні
дитини один з батьків, що проживає
окремо від дитини, подає службі у
справах дітей за місцем проживання
дитини заяву, копію паспорта, довідку з
місця реєстрації (проживання), копію
свідоцтва про укладення або розірвання
шлюбу (у разі наявності), копію
свідоцтва про народження дитини.
Працівник служби у справах дітей
проводить бесіду з батьками, а у разі
потреби, також з родичами дитини. До
уваги береться ставлення батьків до
виконання батьківських обов'язків,
особиста прихильність дитини до
кожного з них, стан здоров'я дитини та
інші обставини, що мають істотне
значення. Після з'ясування обставин,
що призвели до виникнення спору між
батьками щодо участі у вихованні
дитини, служба у справах дітей складає
висновок. Участь у вихованні дитини та
у разі потреби порядок побачення з
дитиною того з батьків, який проживає
окремо від неї, встановлюються
рішенням районної, районної у мм.Києві
та Севастополі держадміністрації,
виконавчого органу міської, районної у
місті ради з урахуванням висновку
служби у справах дітей.

Із зазначеного висновку та
протоколу комісії вбачається суттєва
зміна умов спілкування з дитиною у
порівнянні з раніше визначеними.

Зокрема, відповідно до
розпорядження Дніпровської районної в
м. Києві державної адміністрації від
04.10.2013 р. №564, прийнятим на підставі
рішення комісії з питань захисту прав
дитини від 25.09.2013 р. була визначена
участь батька у вихованні дитини у
формі спілкування з малолітньою
донькою першого та третього тижня
кожного місяця з 10-ї години суботи до
20-ї години неділі, за участю діда та
баби.

Тобто, висновком від 06.02.2014 р. та
протоколом засідання комісії від 05.02.2014
р. було додано часи спілкування -
кожного вівторка та кожного четверга з
16-00 години та до 20-00 години та додатково
визначено місце спілкування з дитиною.

Однак, питання щодо умов
спілкування батька з дитиною було
вирішено комісією без участі матері
дитини - позивача.

При цьому, лист із запрошенням на
засідання комісії з питань захисту
прав дитини щодо вирішення питання про
спілкування батька з малолітньою
дитиною, яке мало відбутися 05.02.2014 р. о 16
год. 00 хв., позивачу направлено поштовим
зв'язком 03.02.2014 р.

Згідно довідки від 14.03.2014 р.
відділення поштового зв'язку, копія
якого міститься в матеріалах справи,
вказаний лист позивачу вручено лише
11.02.2014 р., тобто через декілька днів
після проведення вказаного засідання
комісії.

Колегія суддів звертає увагу на
те, що згідно з пп. 4.1.2., п. 4.2. розділу 4
Нормативних строків пересилання
поштових відправлень та поштових
переказів, затверджених наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України від 12.12.2007 р. №1149, нормативний
строк пересилання кореспонденції (без
урахування вихідних днів об'єктів
поштового зв'язку) по м. Києву складає -
день подання до поштового відділення +
кількість днів, протягом яких
пересилається поштове відправлення, а
саме: + 3 (простою кореспонденцією) + 1
(додається у разі направлення
рекомендованою кореспонденцією).

З наведеного вбачається, що при
нормативному розрахунку строку
доставки поштової кореспонденції,
відповідачем не було забезпечено
позивачу можливості на вчасне
отримання листа із повідомленням щодо
проведення засідання комісії, чим
порушено право позивача на участь у
процесі розгляду вказаного питання та
прийняття висновку.

Отже, позивач була позбавлена
права надавати свої пропозиції,
заперечення, та відповідні документи з
цього приводу. З позивачем не було
проведено обов'язкової співбесіди щодо
зміни умов спілкування з дитиною.

Таким чином, зазначене питання на
засіданні комісії було розглянуто без
належного з'ясування всіх обставин, що
мали значення для прийняття висновку.

З огляду на викладене,
відповідачем під час розгляду питання
щодо участі батька у вихованні дитини
порушено вимоги ст. 158 Сімейного
кодексу України, п. 73. Порядку №866, а
тому дії відповідача щодо порядку та
способу надання висновку від 06.02.2014 р.
№856/41/2/103 «Щодо участі батька у
вихованні малолітньої дитини» є
протиправними.

Також, необхідно зазначити, що
згідно рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 08.02.2014 р. по
справі №755/31328/13-ц, дії Дніпровської
районної в м. Києві державної
адміністрації щодо порядку та способу
надання висновку від 06.02.2014 р. №856/41/2/103
не були предметом дослідження по
вказаній справі. Крім того, такі дії
відповідача виникли внаслідок
реалізації суб'єктом владних
повноважень владно-управлінських
функцій, а тому даний спір є
публічно-правовим та підлягає
вирішенню в порядку адміністративного
судочинства.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
задоволення позову, а тому апеляційну
скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
необхідно залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 29 квітня 2014 року - без
змін, оскільки вона ухвалена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 197, 198, 200, 205,
206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 29 квітня 2014 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена в порядку та строки
передбачені ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Земляна Г.В.

Межевич М.В.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Земляна Г.В.

Межевич М.В.