Справа № 673/1042/14-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 673/1042/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Коваль Ф.І.
Суддя-доповідач: Залімський І. Г.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління пенсійного фонду у
Деражнянському районі Хмельницької
області на постанову Деражнянського
районного суду Хмельницької області
від 07 серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління пенсійного фонду у
Деражнянському районі Хмельницької
області про визнання відмови
здійснити розрахунок пенсії
протиправною та зобов'язання здійснити
розрахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2014 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Деражнянському районі про зобов'язання
відповідача провести нарахування
пенсії з 23.11.2010 року призначеної
відповідно до Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування» включивши до сум
заробітної плати з якої нараховується
пенсія суми індексації заробітної
плати, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення
до відпусток.

Постановою Деражнянського районного
суду Хмельницької області від 07.08.2014
року позов задоволено частково.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
управління Пенсійного фонду України в
Деражнянському районі подало
апеляційну скаргу, в якій просить його
скасувати та постановити нову ухвалу
про відмову в задоволені позову. В
апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування всіх обставин справи, що
призвело до неправильного її
вирішення.

Сторони у справі повноважних
представників у судове засідання не
направили, хоча повідомлялись про дату,
час та місце апеляційного розгляду
справи, що підтверджується матеріалами
справи.

Згідно з п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, колегія суддів визнала за
можливе розглянути апеляційну скаргу в
порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 23 листопада 2010 року ОСОБА_2 призначено
пенсію по віку за станом здоров'я
відповідно до Закону України «Про
державну службу» у розмірі 83 відсотків
від суми його заробітної плати, що
підтверджується довідкою управління
Пенсійного фонду України в
Деражнянському районі №1021 від 16 липня
2014 року та матеріалами пенсійної
справи, оглянутої в судовому засіданні.

При розрахунку пенсії позивачу
відповідачем було взято до уваги
довідку про складові заробітної плати
(посадовий оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, або класний чин,
або спеціальні звання, або
дипломатичний ранг, надбавка за
вислугу років, що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»
форми №19-11, затверджену правлінням
Пенсійного фонду України від 30 жовтня
2008 року.

Судом встановлено, що згідно з вказаною
довідкою при розрахунку пенсії
позивача було включено суму
нарахованої йому за період з 1
листопада 2008 року до 31 жовтня 2010 року
заробітної плати, на яку нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, у
розмірі 8060,86 грн. Суму ж інших виплат,
зокрема, індексації у розмірі 4677,27 грн.
та матеріальної допомоги на
оздоровлення до відпусток у розмірі
3009,69 грн. при розрахунку пенсії
включено не було.

09 липня 2014 позивач звернувся до
управління Пенсійного фонду України у
Деражнянському районі про перерахунок
пенсії.

Проте, листом відповідача №39/М-4 від 14
липня 2014 року йому у цьому було
відмовлено із тих підстав, що
матеріальна допомога та індексація не
являються надбавкою чи премією в
розумінні ст. 33 Закону України «Про
державну службу».

17 липня 2014 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Деражнянському районі про перерахунок
пенсії.

Постановою Деражнянського районного
суду Хмельницької області від 07.08.2014
року позов задоволено частково:
визнано протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Деражнянському районі щодо
невключення позивачу суми індексації
заробітної плати та матеріальної
допомоги на оздоровлення до відпусток
в заробітну плату для призначення йому
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу»; зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Деражнянському районі здійснити
розрахунок пенсії ОСОБА_2, призначеної
йому відповідно до Закону України «Про
державну службу» з 23 листопада 2010 року,
включивши до сум заробітної плати, з
якої нараховується пенсія, суми
індексації заробітної плати та
матеріальної допомоги на оздоровлення
до відпусток.

Колегія суддів частково погоджується з
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.7 ст. 21 Закону України
«Про службу в органах місцевого
самоврядування» пенсійне забезпечення
посадових осіб місцевого
самоврядування, які мають стаж служби в
органах місцевого самоврядування
та/або державної служби не менше 10
років, здійснюється у порядку,
визначеному законодавством України
про державну службу.

Згідно з ст. 37 Закону України «Про
державну службу» від 16 грудня 1993 року
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Частиною 2 ст. 33 цього Закону
встановлено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Види надбавок, які враховуються при
призначенні пенсій відповідно до
Закону, встановлені постановою
Кабінету Міністрів України №268 від 09
березня 2006 року «Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівникам апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів». До них
відносяться надбавки: за високі
досягнення у праці, за знання та
використання в роботі іноземної мови,
за почесне звання «заслужений»,
доплата за науковий ступень.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України
«Про оплату праці» заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану роботу.

Статтею 2 цього Закону та Інструкцією
зі статистики заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13
січня 2004 року № 5, визначено структуру
заробітної плати, до якої входить:
основна та додаткова заробітна плата, а
також заохочувальні та компенсаційні
виплати, до яких належать виплати, у
тому числі компенсаційні та інші
грошові і матеріальні виплати, суми
виплат, пов'язані з індексацією
заробітної плати, матеріальна
допомога, яка надається всім або
більшості працівників, та виплати
соціального характеру.

Крім того, врегульовано види оплати
праці, що враховуються при обчисленні
пенсі, і статтею 66 Закону України від 5
листопада 1991 року «Про пенсійне
забезпечення».

Відповідно до частини першої цієї
статті, до заробітку для обчислення
пенсії включаються всі види оплати
праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» нараховується
збір на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяли на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 41 Закону України«Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року
визначаються виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань
та індексація заробітної плати у
відповідності до наведених вище
нормативно-правових актів є складовою
заробітної плати. На їх суми
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що відображено у
вищенаведеній довідці форми 5-1, наявній
в матеріалах справи.

Проте, колегія суддів не погоджується з
рішенням суду в частині періоду
задоволення позовних вимог.

Згідно частини 2 статті 99 КАС України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Враховуючи, що про своє порушене право
позивач мав відомості під час
щомісячного отримання пенсії, то
поважні причини пропуску звернення до
суду за висновком колегії суддів
відсутні, отже наслідки пропуску
строку звернення до суду підлягають
застосуванню.

З матеріалів справи суд вбачає, що
позивач просить задовольнити позовні
вимоги з 23.11.2010 року.

Так як, в позовних вимогах позивач
пропустив строк для звернення до суду
за захистом своїх порушених прав та
законних інтересів, суд першої
інстанції мав би ще на стадії відкриття
провадження у справі винести ухвалу
про залишення адміністративного
позову в частині поновлення позивачу
строку звернення до суду по вимогам,
які стосуються періоду починаючи з
23.11.2010 року по 16.01.2014 року без розгляду,
та продовжувати розгляд справи по суті
тільки щодо вимог, заявлених в межах
шестимісячного строку.

Таким чином, враховуючи положення ч. 2
ст. 99 КАС України та зміст позовних
вимог, право позивача на перерахунок та
виплату пенсії підлягає захисту за
період з 17.01.2014 року.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції має право скасувати
її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1
статті 202 КАС України підставами для
скасування постанови або ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення є порушення норм матеріального
або процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи або
питання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги
положення ст. 195 КАС України, яким суду
апеляційної інстанції надано право
перегляду рішень суду першої інстанції
в межах доводів апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що постанова
суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нової
постанови про часткове задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
пенсійного фонду у Деражнянському
районі Хмельницької області
задовольнити частково .

Постанову Деражнянського районного
суду Хмельницької області від 07 серпня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
пенсійного фонду у Деражнянському
районі Хмельницької області про
визнання відмови здійснити розрахунок
пенсії протиправною та зобов'язання
здійснити розрахунок пенсії, -
скасувати. .

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Позовні вимоги в частині зобов'язання
управління Пенсійного фонду України у
Деражнянському районі здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно
до Закону України «Про державну
службу» з урахуванням суми індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань за період
23.11.2010 року по 16.01.2014 року - залишити без
розгляду.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України у Деражнянському районі
щодо відмови в перерахунку пенсії
ОСОБА_2 відповідно до Закону України
«Про державну службу» з урахуванням
суми індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, -
протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Деражнянському районі
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2
відповідно до Закону України «Про
державну службу» з урахуванням суми
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань з 17.01.2014
року.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Залімський І. Г.

Судді
Сушко О.О.

Смілянець Е. С.