Справа № 826/10546/14
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О.
Суддя-доповідач: Коротких А.
У Х В А Л А

Іменем України

16 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Коротких А.Ю.,

суддів:
Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі
Некрасовій М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
представника Кабінету Міністрів
України та представника Міністерства
екології та природних ресурсів України
на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Кабінету Міністрів України, треті
особи - Державне агентство екологічних
інвестицій України, Міністерство
екології та природних ресурсів України
про визнання протиправним та
скасування розпорядження, -

В С Т
А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 серпня 2014 року позов задоволено
повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
представник Кабінету Міністрів
України та представник Міністерства
екології та природних ресурсів України
подали апеляційні скарги, в яких
просять суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою в
задоволенні позову відмовити повністю.
Свої вимоги апелянти аргументують тим,
що судом першої інстанції були неповно
з'ясовані всі обставини, що мали
суттєве значення для вирішення справи
та допущені порушення норм
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, які з'явились у судове
засідання, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

10.07.2014 року до Державного агентства
екологічних інвестицій України
надійшов лист № 5/1-5/8310-14 від 10.07.2014 року
за підписом Міністра екології та
природних ресурсів України Мохника
А.В., адресований заступникові Голови
Держекоінвестагенства ОСОБА_3

З даного листа вбачається, що
відповідно до доручення
прем`єр-міністра України від 09.07.2014 року
щодо негайного забезпечення
фінансування реалізації проектів
цільових екологічних (зелених)
інвестицій та пропозицій щодо
здійснення заходів, пов'язаних з
реалізацією таких проектів і виконання
зобов'язань сторін Кіотського
протоколу до Рамкової конвенції ООН
про заміну клімату, а саме проектів
«Технічне переоснащення (заміна
рухомого складу) існуючих патрульних
автомобілів у МВС України автомобілями
з гібридною силовою установкою» та
«Комплексна модернізація вагонів типу
«Е» та його модифікацій з провадженням
асинхронного тягового приводу на КП
«Київський метрополітен», позивача
було зобов'язано невідкладно 10.07.2014
року до 14:00 надати пояснення щодо
відмови Державного агентства
екологічних інвестицій України
затвердити Паспорт бюджетної програми
за КПВК 6351020, згідно з пропозиціями
Міністерства фінансів України від
07.07.2014 року № 31-06130-03-10/17144.

15.07.2014 року за вих. № 1529/2/5 за підписом
першого заступника Голови
Держекоінвестагенства було направлено
інформаційний лист від 14.07.2014 року щодо
виконання вказаного вище доручення
Міністру екології та природних
ресурсів України.

Судом першої інстанції встановлено, що
17 липня 2014 року Кабінетом Міністрів
України, на підставі подання, внесеного
прем'єр-міністром України Яценюком А.П.,
згідно з пропозицією Міністерства
екології та природних ресурсів України
Мохника А.В. від 15 липня 2014 року №
5/1-5/8578-14, прийнято розпорядження № 649-р
«Про звільнення ОСОБА_3 з посади
першого заступника Голови Державного
агентства екологічних інвестицій»
позивача звільнено з посади першого
заступника Голови Державного
агентства екологічних інвестицій за
порушення Присяги державного
службовця.

Відповідач характеризує дії позивача
як прояв некомпетентності та
непрофесіоналізму, вказує на
несвоєчасне та неналежне виконання
останнім своїх службових обов'язків.
Дії позивача відповідач кваліфікує
саме як порушенням ним Присяги
державного службовця.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

Законом, що регулює суспільні
відносини, які охоплюють діяльність
держави щодо створення правових,
організаційних, економічних та
соціальних умов реалізації
громадянами України права на державну
службу, є Закон України «Про державну
службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII (далі -
Закон України № 3723-XII).

Пунктом 6 частини першої статті 30
Закону України № 3723-XII передбачено, що
державна служба припиняється у разі
відмови державного службовця від
прийняття або порушення Присяги,
передбаченої у статті 17 цього Закону.

Текст Присяги наведено у частині
другій статті 17 Закону № 3723-XII:
"Повністю усвідомлюючи свою високу
відповідальність, урочисто присягаю,
що буду вірно служити народові України,
суворо дотримувати Конституції та
законів України, сприяти втіленню їх у
життя, зміцнювати їх авторитет,
охороняти права, свободи і законні
інтереси громадян, з гідністю нести
високе звання державного службовця,
сумлінно виконувати свої обов'язки".

Аналізуючи текст Присяги, можна дійти
висновку, що в основі поведінки
державного службовця закладені етичні,
правові та службово-дисциплінарні
норми поведінки, недодержання яких
утворює факт порушення Присяги. Тому,
складаючи Присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання. У зв'язку з цим як порушення
Присяги слід розуміти скоєння
державним службовцем проступку
(вчинку) проти інтересів служби, який
суперечить покладеним на нього
обов'язкам, підриває довіру до нього як
до носія влади, що призводить до
приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Тобто, як порушення Присяги, так і
дисциплінарне правопорушення можуть
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) норм, а
дисциплінарне правопорушення
пов'язується лише з порушенням
правових вимог щодо проходження
публічної служби.

Відповідно до частини першої статті 14
Закону України № 3723-XII за невиконання
чи неналежне виконання службових
обов'язків, перевищення своїх
повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює, до державного службовця
застосовуються дисциплінарні
стягнення. Частиною другою цієї статті
передбачено, що до службовців, крім
дисциплінарних стягнень, передбачених
чинним законодавством про працю
України, можуть застосовуватися такі
заходи дисциплінарного впливу, як
попередження про неповну службову
відповідність і затримка до одного
року у присвоєнні чергового рангу або у
призначенні на вищу посаду.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що звільнення за
порушення присяги може мати місце лише
тоді, коли державний службовець скоїв
проступок проти інтересів служби, який
суперечить покладеним на нього
обов'язкам, підриває довіру до нього як
до носія влади, що призводить до
приниження державного органу та
унеможливлює подальше виконання ним
своїх обов'язків, а тому позиція
відповідача щодо кваліфікації дії
ОСОБА_3 при виконанні зазначеного
доручення проявом некомпетентності та
непрофесіоналізму, а також скоєння
проступку, що унеможливлює подальше
проходження служби, є безпідставною та
необґрунтованою.

Передумовою звільнення державного
службовця за вчинення дисциплінарного
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності, з
підстави припинення державної служби
за порушення Присяги, мають бути
порушення, встановлені внаслідок
ретельного службового розслідування,
порядок проведення якого регулюється
відповідною посадовою інструкцією.
Звільнення за порушення Присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як до носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків. Державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можна
кваліфікувати як порушення Присяги.

Порядок проведення службового
розслідування стосовно осіб,
уповноважених на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 13.06.2000 року № 950
(далі - Порядок № 950).

У відповідності до норм п.1 Порядку № 950,
стосовно осіб, уповноважених на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, може бути
проведено службове розслідування: у
разі невиконання або неналежного
виконання ними службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень, що
призвело до людських жертв або
заподіяло значну матеріальну чи
моральну шкоду громадянинові, державі,
підприємству, установі, організації чи
об'єднанню громадян; у разі
недодержання ними законодавства про
державну службу, службу в органах
місцевого самоврядування,
антикорупційного законодавства,
порушення етики поведінки; на вимогу
особи, уповноваженої на виконання
функцій держави або місцевого
самоврядування, з метою зняття
безпідставних, на її думку, звинувачень
або підозри; з метою виявлення причин
та умов, що призвели до вчинення
корупційного правопорушення або
порушення вимог Закону України "Про
засади запобігання і протидії
корупції", за поданням спеціально
уповноваженого суб'єкта у сфері
протидії корупції за рішенням
керівника органу, в якому працює особа,
яка вчинила таке правопорушення.

Згідно п.2 Порядку № 950 рішення щодо
проведення службового розслідування
приймається вищими посадовими особами
України, Першим віце-прем'єр-міністром
України, керівником державного органу
(посадовою особою), що призначив на
посаду особу, уповноважену на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, стосовно
якої планується проводитися службове
розслідування, керівником органу, в
якому працює зазначена особа.

Колегія суддів вважає безпідставними
доводи відповідача про те, що
проведення службового розслідування, у
певних випадках, є лише правом, а не
обов'язком контролюючого органу
посадової особи щодо якої внесено
подання про звільнення. Крім того,
відповідач у своїх доводах посилається
на норми ст. 11 Закону України «Про
державну службу», яка передбачає, що
державний службовець має право
вимагати проведення службового
розслідування з метою зняття
безпідставних, на думку службовця,
звинувачень або підозри.

Аналогічна правова позиція вже була
висловлена Верховним Судом України у
постанові від 21 травня 2013 року (№
21-403а12).

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції відповідачем не доведено
обставин систематичного невиконання
доручень позивачем.

Щодо вимоги апеляційної скарги
представника Кабінету Міністрів
України про негайне виконання
оскаржуваної постанови, колегія суддів
зазначає наступне.

В резолютивній частині оскаржуваної
постанови не зазначено, що вона
підлягає негайному виконанню, а
представником відповідача не було
надано жодних доказів про вчинення
негайного виконання постанови
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 20 серпня 2014 року, а тому дана
вимога апеляційної скарги не підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що вчинення
позивачем дій, які порушують Присягу
державного службовця, не підтверджене
матеріалами справи. Не надано жодного
доказу у підтвердження висновку
відповідача про скоєння ОСОБА_3
проступку, несумісного з подальшим
перебуванням на державній службі.
Тобто фактично відсутні підстави для
звільнення його з посади за порушення
Присяги державного службовця. Крім
того, розпорядження про звільнення
позивача прийняте із порушенням
порядку проведення процедури
звільнення державного службовця.

Доводи апеляційних скарг висновків
суду першої інстанції не спростовують,
а тому колегія суддів вважає висновки
суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому, у відповідності до ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційні скарги без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги представника
Кабінету Міністрів України та
представника Міністерства екології та
природних ресурсів України залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 серпня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку,
визначеному ст. 254 КАС України, але може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий суддя:
Коротких А.Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

Повний текст виготовлено: 21.10.2014 року.

.

Головуючий суддя
Коротких А. Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.