Справа № 815/5858/14
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/5858/14

Категорія: 1.1.4 Головуючий в 1 інстанції:
Катаєва Е. В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання
Сівєлькіної С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу кандидата у народні депутати
України в одномандатному виборчому
окрузі № 142 ОСОБА_1 на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 15 жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом кандидата у
народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі №142
ОСОБА_1 до кандидата у народні депутати
України в одномандатному виборчому
окрузі № 142 ОСОБА_2, висунутого Партією
«Блок Петра Порошенко», про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

13 жовтня 2014 року кандидат у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі № 142 ОСОБА_1, висунута
шляхом самовисування, звернулася до
суду з адміністративним позовом до
кандидата у народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі № 142
ОСОБА_2, висунутого Партією "Блок Петра
Порошенко", в якому просила визнати дії
кандидата у народні депутати України
ОСОБА_2 щодо порушення порядку
проведення передвиборчої агітації
шляхом непрямого підкупу виборців
протиправними, зобов'язати кандидата у
народні депутати України ОСОБА_2
утриматися від вчинення дій щодо
порушення передвиборчої агітації.

В обґрунтування позову зазначено, що 10
жовтня 2014 року в селищі Виноградівка
Тарутинського району Одеської області
по вулиці Леніна, що знаходиться на
території 142-го виборчого округу,
кандидат у народні депутати України
ОСОБА_2 через осіб, відомих як
працівники його підприємства,
здійснював підкуп виборців шляхом
надання мешканцям селища товарів,
вартість яких перевищують 3 відсотки
від розміру мінімальної заробітної
плати, що підтверджується товарним
чеком магазину "Таврія-В". Зазначені
товари складалися з: цибулі 5 кг.,
картоплі 3 кг., борошна 3 кг.. Вказані
обставини підтверджуються
відеоматеріалом на оптичному диску, що
додається до позовної заяви,
фотографіями, а також це можуть
підтвердити свідки. Позивач вважає
такі дії відповідача протиправними,
оскільки відповідно до ст. 74 Закону
України від 17.11.2011 року № 4061-VI "Про
вибори народних депутатів України"
(далі Закон України №4061-VI) визначений
перелік обмежень щодо ведення
передвиборної агітації. Зокрема,
згідно з ч. 14 вказаної статті
заборонено проводити передвиборну
агітацію, що супроводжується наданням
виборцям, закладам, установам,
організаціям коштів або безоплатно чи
на пільгових умовах товарів (крім
товарів, що містять візуальні
зображення назви, символіки, прапора
партії, за умови, що вартість таких
товарів не перевищує три відсотки
мінімального розміру заробітної
плати), послуг, робіт, інших
матеріальних цінностей. Така
передвиборна агітація або надання
виборцям, закладам, установам,
організаціям коштів або безоплатно чи
на пільгових умовах товарів, послуг,
робіт, інших матеріальних цінностей, що
супроводжується закликами або
пропозиціями голосувати за або не
голосувати за певну партію чи
кандидата у депутати або згадуванням
назви партії чи імені кандидата, є
непрямим підкупом виборців.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 15 жовтня 2014
року у задоволенні адміністративного
позову кандидата у народні депутати
України в одномандатному виборчому
окрузі № 142 ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим у
справі судовим рішенням, позивач
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також на
неповне з'ясування обставин справи,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
адміністративний позов задовольнити
повністю.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
відповідність висновків суду першої
інстанції наявним у матеріалах справи
доказам, правильність застосування
судом норм матеріального права та
дотримання ним процесуальних норм,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд не вбачає підстав для
її задоволення з урахуванням такого.

Правовідносини, які виникли між
сторонами, регулюються Законом України
№4061-VI "Про вибори народних депутатів
України", яким визначені організація і
порядок виборів народних депутатів
України.

Ст. 6 Закону визначено, що вибори
депутатів є вільними. Громадянам
України забезпечуються умови для
вільного формування своєї волі та її
вільного виявлення при голосуванні.
Застосування насильства, погроз,
обману, підкупу чи будь-яких інших дій,
що перешкоджають вільному формуванню
та вільному виявленню волі виборця,
забороняється.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону,
проведення передвиборної агітації є
етапом виборчого процесу.

Згідно із ч. 1 ст. 68 Закону України
передвиборна агітація - це здійснення
будь-якої діяльності з метою
спонукання виборців голосувати за або
не голосувати за певного кандидата у
депутати або партію - суб'єкта
виборчого процесу. Передвиборна
агітація може здійснюватися в
будь-яких формах і будь-якими засобами,
що не суперечать Конституції України
та законам України. Частиною 2 ст. 68
встановлені форми передвиборної
агітації, зокрема, проведення
зустрічей з виборцями, розповсюдження
виборчих листівок, плакатів та інших
друкованих агітаційних матеріалів,
публічні заклики голосувати за або не
голосувати за партію - суб'єкта
виборчого процесу, кандидата у
депутати, а також зазначено що агітація
може проводитись в інших формах, що не
суперечать Конституції України та
законам України.

Статтею 74 Закону України № 4061-VI
встановлені обмеження щодо ведення
передвиборної агітації.

Частиною 14 цієї норми визначено, що
забороняється проводити передвиборну
агітацію, що супроводжується наданням
виборцям, закладам, установам,
організаціям коштів або безоплатно чи
на пільгових умовах товарів (крім
товарів, що містять візуальні
зображення назви, символіки, прапора
партії, за умови, що вартість таких
товарів не перевищує три відсотки
мінімального розміру заробітної
плати), послуг, робіт, цінних паперів,
кредитів, лотерейних білетів, інших
матеріальних цінностей. Така
передвиборна агітація або надання
виборцям, закладам, установам,
організаціям коштів або безоплатно чи
на пільгових умовах товарів, послуг,
робіт, цінних паперів, кредитів,
лотерейних білетів, інших матеріальних
цінностей, що супроводжується
закликами або пропозиціями голосувати
за або не голосувати за певну партію чи
кандидата у депутати або згадуванням
назви партії чи імені кандидата, є
непрямим підкупом виборців.

Відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не надано жодного належного доказу
щодо причетності саме відповідача до
надання мешканцям селища товарів по
заниженій ціні, тобто на пільгових
умовах.

Колегія суддів погоджується з судом
першої інстанції, та, надаючи правову
оцінку його висновкам та встановленим
обставинам справи, виходить з
наступного.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано
керувався тим, що відповідно до ч. 1 ст. 71
КАС України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 70 КАС України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 86 КАС України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

В позовній заяві та апеляційній скарзі
позивач посилається на те, що 10 жовтня
2014 року в селищі Виноградівка
Тарутинського району Одеської області
по вулиці Леніна, що знаходиться на
території 142-го виборчого округу,
кандидат у народні депутати України
ОСОБА_2 через осіб, відомих як його
працівників, здійснював підкуп
виборців, шляхом надання мешканцям
селища товарів, вартість яких
перевищують 3 відсотки від розміру
мінімальної заробітної плати, що
підтверджується товарним чеком
магазину Тавріі В. Зазначені товари
складалися з: цибулі 5 кг., картоплі 3 кг.,
борошна 3 кг.

Як вбачається з пояснень представника
позивача ОСОБА_5, вантажний автомобіль,
з якого 10.10.2014 року продавались товари
за заниженою ціною, тобто на пільгових
умовах, належить відповідачу, який є
директором агрофірми. На
відеоматеріалі не видно всього номеру
транспортного засобу, але його
запам'ятали свідки. Також представник
позивача пояснив, що не може надати
конкретні відомості щодо моделі камери
та особи, яка здійснювала зйомку. Крім
того, йому відомо про звернення до
міліції щодо неправомірної агітації,
проте будь-якою інформацією з цього
приводу він не володіє.

Також, судом першої інстанції були
допитані в якості свідків ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, які пояснили, що на території
ринка у селі 10.10.2014 року вони з
вантажного автомобілю, на якому були
плакати кандидата у народні депутати
України ОСОБА_2, придбали за п'ять
гривен товари (5 кг цибулі, 4 кг картоплі,
та 3 кг. борошна), які були в пакетах з
маркуванням зазначеного депутата.
Продавець, яка продавала ці товари, не
здійснювала будь-яку агітацію. Обидва
свідка зазначили, що вони запам'ятали
номер вантажного автомобіля, з якого
здійснювався продаж товару - НОМЕР_1.

Водночас, представник відповідача
ОСОБА_8 зазначив про необґрунтованість
позовних вимог, оскільки кандидат у
народні депутати України ОСОБА_2 не має
будь-якого відношення до продажу
товарів, який зафіксований на фото та
відео зйомці. При цьому представник не
заперечував, що кандидат в народні
депутаті України ОСОБА_2 має
агітаційний матеріал у вигляді
пакетів, на яких значиться його
прізвище, та вказаний агітаційний
матеріал зареєстрований у ЦВК. На
запису диска зафіксовано, що
агітаційний матеріал у вигляді
плакатів, пакетів кандидата у депутати
ОСОБА_2 розповсюджується з іншого
місця, а не з вказаного вантажного
автомобілю. Крім того, згідно
відеозйомці продаж жінкою пакетів з
товаром не супроводжується закликами
або пропозиціями голосувати за ОСОБА_2.
Щодо транспортного засобу, на який
посилається представник позивача, він
дійсно є власністю агрофірми, яку
очолює ОСОБА_2, але з 01.10.2014 року
транспортний засіб знаходиться в
оренді громадської організації.
Представник відповідача вважав
посилання представника позивача на те,
що продаж товару здійснював начебто
робітник агрофірми, яку очолює ОСОБА_2,
а також визначення вартості товарів за
ціною супермаркету, не зрозумілим,
бездоказовим, та, відповідно,
неспроможним. Оскільки жодного
належного доказу будь-якої причетності
кандидата в народні депутаті України
ОСОБА_2 до продажу товарів у с.
Виноградівка позивачем не надано,
представник відповідача просив у
задоволенні позову відмовити.

Дослідивши вищезазначені пояснення
представників сторін та показання
свідків, колегія суддів знаходить
обгрунтованим висновком суду першої
інстанції про те, що вони не
підтверджують взаємозв'язок між
продажем продуктів харчування 10.10.2014
року з вантажного автомобілю НОМЕР_1 в
селищі Виноградівка Тарутинського
району Одеської області зі здійсненням
агітації саме кандидатом у народні
депутати України ОСОБА_2 чи його
довіреними особами.

Також вірним є висновок суду першої
інстанції про неможливість прийняти в
якості належного доказу наданий
позивачем до позову відео та фото
матеріал на оптичному диску, оскільки
цей диск був записаний 13.10.2014 року, але
позивачем не зазначена автентичність
(доказ походження) зйомки. Як правильно
зазначено судом, позивачем не надано
жодного належного доказу щодо дати
зйомки, апаратури та особи, яка
здійснювала зйомку. Крім того, колегія
суддів звертає увагу на те, що на двох
фотографіях міститься дата фотозйомки
- 1.08.2007 р..

Колегія суддів також наголошує на тому,
що особи, винні в порушенні
законодавства про вибори народних
депутатів України, притягаються до
кримінальної, адміністративної або
іншої відповідальності в порядку,
встановленому законом.

Проте позивачем не надано належних
доказів звернення до компетентних
органів щодо встановлення в
установленому законом порядку факту
порушення відповідачем обмежень щодо
ведення передвиборної агітації, або
підкупу виборців.

Слід також підкреслити, що будь-якій
акт про порушення виборчого
законодавства 10.10.2014 року не складався.
Тобто, жодного належного та
допустимого доказу щодо фіксування
уповноваженою законом особою
(офіційним спостерігачем,
уповноваженою особою, кандидатом у
депутати) факту порушення виборчого
законодавства позивачем не надано.

Отже, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відсутність
належних доказів щодо причетності саме
відповідача чи його довірених осіб до
надання мешканцям селища товарів по
заниженій ціні, тобто на пільгових
умовах.

При цьому, всупереч наведеним вище
положенням ст. 71 КАС України, позивач не
довів суду факту порушення
відповідачем обмежень щодо ведення
передвиборної агітації, або підкупу
виборців.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про відсутність
підстав для задоволення позову.

Колегія суддів вважає рішення суду
першої інстанції правильним і таким, що
відповідає вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71
КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та не
допустив порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність рішення суду не
спростовують.

Відтак, апеляційна скарга кандидата у
народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі №142
ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 184, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу кандидата у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі № 142 ОСОБА_1 - залишити
без задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 15
жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов