Справа № 808/2996/14
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року 10-40Справа № 808/2996/14
м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сіпаки А.В.

при секретарі Горбовій І.С.

за участю:

представників позивача Алуф О.В.,
Асташенко А.А., Сторчеус І.А.

представника відповідача Карленко Н.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжі
адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
«Артрембуд»

до Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів У
Запорізькій області

про скасування податкових повідомлень
- рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
«Артрембуд» (надалі - позивач або ТОВ
«БК «Артрембуд») звернулося до
Запорізького окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області (надалі - відповідач або ДПІ у
Ленінському районі м. Запоріжжя) про
скасування податкових
повідомлень-рішень за № ;№;
№; № від 16.10.2014р. та № ;
№ ; № від 18.12.2013.

Позивачем у позові на його
обґрунтування зазначено, що в період з
02.09.2013 р. по 20.09.2013 р. співробітниками
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ
Міндоходів у Запорізькій області
проведена документальна планова
виїзна перевірка ТОВ «БК «АРТРЕМБУД» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2010 року по
31.12.2012 року.

За результатами перевірки було
складено Акт від 27 вересня 2013 р. №
1257/22-1110/35147458 про результати
документальної планової виїзної
перевірки ТОВ «БК «АРТРЕМБУД». На
підставі якого ДПІ у Ленінському
районі м. Запоріжжя були прийняті
податкові повідомлення-рішення від
16.10.2013 р.:

- № - про визначення грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у сумі 1 296 473 грн. і 631 086,75 грн.
штрафних (фінансових) санкцій;

- № - про визначення грошового
зобов'язання з податку на прибуток у
сумі 1 625 348 грн. і 211 621,75 грн. штрафних
(фінансових) санкцій;

- № - про застосування
штрафних(фінансових) санкцій у сумі 147
320,16 грн. за проведення готівкових
розрахунків без подання одержувачем
коштів (підзвітною особою) платіжного
документу встановленої форми;

- № - про визначення грошового
зобов'язання по податку з доходів
фізичних осіб у сумі 22 098,02 грн. і 6 544,51
грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Позивач, не погодившись з прийнятими
податковими повідомленнями -
рішеннями, 24.10.2013 р., оскаржив їх до
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області. Рішенням про
результати розгляду первинних скарг
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області від 13.12.2013 р. було
встановлено, що ДПІ у Ленінському
районі м.Запоріжжя при прийняті
податкових повідомлень-рішень були
надмірно застосовані штрафні
(фінансові) санкції, а також рішення з
перевищенням 1095 - денного терміну. З цих
підстав Головне управління Міндоходів
у Запорізькій області за результатами
розгляду первинних скарг прийняло
наступне рішення:

- залишило без змін податкове
повідомлення-рішення від 16.10.2013 р. №
, а скаргу в зазначеній частині -
без задоволення;

- скасувало податкове
повідомлення-рішення від 16.10.2013 р. №
в частині

77 586,00 грн. надмірно застосованих
штрафних (фінансових) санкцій з податку
на прибуток підприємства і залишило
без змін зазначене податкове
повідомлення-рішення в іншій частині;

- скасувало податкове
повідомлення-рішення від 16.10.2013 р. №
в частині

47 320,16 грн. застосованих штрафних
санкцій за порушення норм регулювання
обігу готівки і залишило без змін
зазначене податкове
повідомлення-рішення в іншій частині;

- скасувало податкове
повідомлення-рішення від 16.10.2013 р.
№ в частині 510 грн. надмірно
застосованих штрафних (фінансових)
санкцій і залишило без змін зазначене
податкове повідомлення-рішення в іншій
частині.

У зв'язку із частковим задоволенням
первинної скарги ТОВ «БК «Артрембуд»
ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя
було прийнято три податкових
повідомлення-рішення від 18 грудня 2013
року:

- № , згідно з яким було збільшено
суму грошового зобов'язання з податку з
доходів найманих працівників на суму
28132,53 грн., у тому числі 22098,02 грн. - за
основним платежем та 6034, 51 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями;

- № , згідно з яким застосовано
штрафні (фінансові) санкції за
порушення п. 2.11 п. 2 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого Постановою НБУ № 637 від
15.12.2004 р. у сумі 100 000 грн.;

- № , згідно з яким було визначено
суму грошового зобов'язання з податку
на прибуток у розмірі 1759338,75 грн., у тому
числі 1625348,00 грн. - за основним платежем
та 134035, 75 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями.

30 грудня 2013 року ТОВ «БК «Артрембуд»
звернулося до Міністерства доходів і
зборів України з повторною скаргою (вх.
№ 24833/6), у якій просило скасувати
зазначені податкові
повідомлення-рішення та Рішення ГУ
Міндоходів у Запорізькій області.
Однак, Рішенням Міністерства доходів і
зборів України від 27.02.2014 року за №
3809/6/99-99-1001-15 про результати розгляду
повторної скарги, податкові
повідомлення-рішення ДПІ від 16.10.2013 р. №
; ; ; з урахуванням
рішення, прийнятого за розглядом
первинної скарги, були залишені без
змін, а скарга ТОВ «БК «Артрембуд» - без
задоволення.

Позивач вказані податкові
повідомлення-рішення вважає
безпідставними та такими, що прийняті
всупереч чинному законодавству
України оскільки висновки Відповідача
про, наявність порушень з боку ТОВ «БК
«Артрембуд» вимог податкового
законодавства, були зроблені на
підставі аналізу господарської
діяльності підприємства з іншими
суб'єктами господарювання, такими як ПП
«Виробнича фірма
«Укрметалосервістехнологія», TOB
«ЗНТК», ТОВ «Цоколь», ТОВ «Еталон-строй
сервіс», ТОВ «Мобізв'язок», Приватне
науково-виробниче комерційне
підприємство «Сатурн», ТОВ
«Будбізнеспром-т», при перевірці
котрих було встановлено, що ці
контрагенти за основним місцем обліку
відсутні та не мають належних ресурсів
для здійснення господарської
діяльності. Саме з цих підстав ДПІ у
Ленінському районі м. Запоріжжя було
встановлено, що правочини укладені між
ТОВ «БК «Артрембуд» і цими
контрагентами є нікчемними, і що ці
обставини призвели до порушень з боку
Позивача вимог податкового
законодавства, зазначених у Акті
перевірки. Позивач вважає, що при
проведені документальної планової
виїзної перевірки, перевіряючими не
було враховано припис акту цивільного
законодавства України, викладений в
частині 1 статті 204 ЦК України, згідно з
яким правочин є правомірним, якщо його
не-дійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним (презумпція правомірності).

У судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги у
повному обсязі, просили позов
задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідача проти задоволення позову
заперечив із підстав, викладених у
письмових запереченнях.

В судовому засіданні встановлено, що за
результатами проведеної ДПІ у
Ленінському районі м. Запоріжжя
планової виїзної перевірки ТОВ „БК
„АРТРЕМБУД" з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2010 по
31.12.2012 (акт перевірки від 27.09.2013р. №
1257/22-1110/35147458) встановлені порушення
вимог:

1) п.1.32 ст.1; п.5.1, п.п.5.3.9 п.5.3, п.5.9 ст.5
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств", п.44.1 ст.44; п.138.1,
п.138.2, п.п.138.8.1 п.138.8 ст.138; п.п.139.1.9 п.139.1
ст.139 Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток;

2) п.п.7.4.1, п.п.7.4.2, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7
Закону України «Про податок на додану
вартість», п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п.201.4 ст.201
Податкового Кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість, що підлягає
нарахуванню до сплати в бюджет;

3) п.п.4.2.9 "г" п.4.2 ст.4, п.п.8.1.2 п.8.1 ст.8,
п.17.2. ст.17 Закону України "Про податок з
доходів фізичних осіб", в результаті
чого занижено податкові зобов'язання
по податку з доходів фізичних осіб за
жовтень 2010р. на суму 22 098,02 грн.

4) п.п.2.11 п.2 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні від 15.12.2004 р. №637 (надалі по
тексту - Положення), а саме: проведення
готівкових розрахунків без подання
одержувачем коштів (підзвітною особою)
платіжного документу встановленої
форми, який би підтверджував сплату
готівкових коштів.

Судом встановлено, що ТОВ „БК
„АРТРЕМБУД" мало взаємовідносини з ПП
«ВФ «УКРМЕТАЛОСЕРВІСТЕХНОЛОГІЯ» у
лютому та квітні 2010 року. За вартість
придбаних ТОВ „БК „АРТРЕМБУД" у ПП
УКРМЕТАЛОСЕРВІСТЕХНОЛОГІЯ»
будівельних робіт становить 657 135,60 грн.,
ПДВ-109 522,60 грн. Розрахунки між
підприємствами проводилися у
безготівковій, заборгованість
відсутня.

Судом встановлено, що ТОВ „БК
„АРТРЕМБУД" мало взаємовідносини з ТОВ
«ЗНТК» у лютому та квітні 2010 р. Згідно
наданих до перевірки документів
встановлено, що ТОВ «ЗНТК» було
виписано на адресу ТОВ „БК „АРТРЕМБУД"
акти виконаних робіт і податкові
накладні, згідно з якими загальна
вартість придбаних у ТОВ «ЗНТК» в
перевіряємому періоді робіт з ремонту
автомобілів 13 220,33 грн., в т.ч. ПДВ-2 203,33
грн. Розрахунки між підприємствами
проводилися у безготівковій формі,
заборгованість станом на 31.12.2010 р.
відсутня.

В податковому обліку витрати по
взаємовідносинам з ТОВ «ЗНТК» включено
до складу валових витрат в Декларації з
податку на прибуток підприємства за
півріччя 2010 року на суму 11 047 грн.
Податок на додану вартість по
податковим накладним, отриманим від
ТОВ «ЗНТК», включено до складу
податкового кредиту у податкових
деклараціях з ПДВ у розмірі 2 203,33 грн., в
т.ч. за березень 2010 року-1 083,33 грн., за
червень 2010 року-1 120 грн.

Судом встановлено, що ТОВ „БК
„АРТРЕМБУД" мало взаємовідносини з ТОВ
«ЦОКОЛЬ» у травні-липні 2010 р. Загальна
вартість придбаних ТОВ „БК
„АРТРЕМБУД" у ТОВ «ЦОКОЛЬ» будівельних
робіт становить 655 186,26 грн., в т.ч. ПДВ-109
197,71грн. Розрахунки між підприємствами
проводилися у безготівковій формі,
заборгованість відсутня.

В податковому обліку витрати по
взаємовідносинам з ТОВ «ЦОКОЛЬ»
включено до складу валових витрат в
Декларації з податку на прибуток
підприємства за 3 квартали 2010 р. на суму
331 021 грн. Податок на додану вартість по
податковим накладним перелік наведено
в акті перевірки), отриманим від ТОВ
«ЦОКОЛЬ», включено до складу
податкового кредиту у податкових
деклараціях з ПДВ у розмірі 154 062,53 грн.,
в т.ч. за

травень 2010 року-42 993,50 грн., за червень 2010
року-44 864,80 грн., за липень 20 66 204,23 грн.

Судом встановлено, що ТОВ „БК
„АРТРЕМБУД" мало взаємовідносини з ТОВ
«ЕТАЛОН-СТРОЙ-СЕВІС» у серпні 2010 р.
Загальна вартість придбаних ТОВ
„АРТРЕМБУД" у ТОВ «ЕТАЛОН-СТРОЙ-СЕВІС»
будівельних робіт по ремонту і
реконструкції становить 275 012,33 гри., в
т.ч. ПДВ-45 835,33 грн. Розрахунки
підприємствами проводилися у
безготівковій формі, заборгованість
станом на 31.12.2010 відсутня.

Судом встановлено, що ТОВ „БК
„АРТРЕМБУД" мало взаємовідносини з ТОВ
«Мобізв'язок» у листопаді і грудні 2010
року. Загальна вартість придбаних ТОВ
„БК „АРТРЕМБУД" у ТОВ «Мобізв'язок»
будівельних робіт становить 411 591,42 грн.,
в т.ч. ПДВ-68 598,57 грн.

В податковому обліку витрати по
взаємовідносинам з ТОВ «Мобізв'язок»
включено до складу валових витрат в
Декларації з податку на прибуток
підприємства за 2010 р. на суму 342 992грн.
Податок на додану вартість по
податковим накладним, отриманим від
ТОВ «Мобізв'язок», включено до складу
податкового кредиту у податкових
деклараціях з ПДВ у розмірі 68 598,57 гри., в
т.ч. за листопад 2010 року -33 135,08 грн.,
грудень 2010року - 35 463,49 грн.

Судом встановлено, що у перевіряємому
періоді ТОВ „БК „АРТРЕМБУД" на
підставі договорів від 06.12.2011 №0612-11-73,
від 05.12.2011 №0512-11-72, від - 10.2011 №0410-10-55, від
01.09.2011 №0109-11-51, від 02.09.2011 №0209-11-52, від
06.10.2011 №0610-11-57 і №0610-11-56, від 01.11.2011
№0211-11-65, від 02.11.2011, № 0211-11-06, від 07.11.2011
№0710-11-58, від 10.11.2011 №1010.11-59, від 01.12.2011,
№0212/11-70 в особі директора Романова
Віктора Івановича, мало
взаємовідносини з ПНВКП "САТУРН" у
вересні 2011-квітні 2012 років. Загальна
вартість придбаних ТОВ „БК «АРТРЕМБУД"
у ПНВКП "САТУРН" у перевіряємому
періоді ремонтних робіт магазину
-«Брусниця", будівлі банку „Моторбанк"
і будівельних матеріалів становить 6 128
709,60 -грн., в т.ч. ПДВ-1 021 451,60 грн.

В податковому обліку витрати по
взаємовідносинам з ПНВКП "САТУРН"
включено до складу валових витрат
згідно актів виконаних робіт і
видаткових накладних в Деклараціях з
податку на прибуток підприємства
всього у розмірі 5 107 258 грн., у т.ч. за 2-4
квартал 2011 року на суму 4 661 542 грн., 2012 р.
на суму 445717 грн. Податок на додану
вартість по податковим накладним
включено до складу податкового кредиту
у податкових деклараціях з ПДВ у
розмірі 1 021 451грн., в т.ч. за вересень 2011
року -133 733 грн., жовтень 2011 року -340 242
грн., листопад 2011 року -212 853 грн., грудень
2011року -245 481 грн., лютий 2012 року -52 365 грн.,
березень 2012 року -29 235 грн., квітень 2012
року -7 543 грн.

Також судом встановлено, що ТОВ «БК
«Артрембуд» мало взаємовідносини з ТОВ
«Бізнеспром-Т» у грудні 2012 року.
Загальна вартість придбаних ТОВ «БК
«Артрембуд» у ТОВ «Бізнеспром-Т» робіт
з реконструкції будинку культури,
харчоблоку обласної клінічної лікарні
і будівельних матеріалів становить
1238532 грн., в т.ч. ПДВ - 206422 грн.

Судом досліджені документи первинного
бухгалтерського обліку ТОВ «БК
«Артрембуд», що складалися при
взаємовідносинах із зазначеним
контрагентами, а саме договори,
платіжні доручення, акти прийому-здачі
виконаних робіт, видаткові накладні,
рахунки-фактури, банківські виписки
тощо. Всі зазначені документи
підписані та скріплені печатками
сторін та мають всі реквізити як того
вимагає чинне законодавство України.

Пунктом 2.1 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95 №88 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.95
№168/704 із змінами та доповненнями
передбачено, що первинні документи - це
письмові свідоцтва, що підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення. Господарські операції - це
факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
результатів.

Згідно з п.2.16 ст.2 вищезазначеного
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку забороняється
приймати до виконання первинні
документи на операції, що суперечать
законодавчим і нормативним актам,
встановленому порядку приймання,
зберігання і витрачання грошових
коштів, товарно - матеріальних
цінностей та іншого майна, порушують
договірну і фінансову дисципліну,
завдають шкоди державі, власникам,
іншим юридичним і фізичним особам.

Відповідно до п.2 ст.3 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Пунктом 1 статті 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
підставою для бухгалтерського об
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Первинні та зведені
облікові документи можуть бути
складені на паперових машинних носіях
і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно п.1.32 ст.1 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств»
господарська діяльність - будь-яка
діяльність особи, направлена на
отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, у разі коли безпосередня участь
такої особи в організації такої
діяльності є регулярною, постійною та
суттєвою. Під безпосередньою участю
слід розуміти зазначену діяльність
особи через свої постійні
представництва, філіали, відділення,
інші відокремлені підрозділи, а також
через довірену особу, агента або
будь-яку іншу особу, яка діє від імені
та на користь першої особи.

Відповідно п.5.1 ст.5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств»
валові витрати виробництва та обігу
(далі - ватові витрати) - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності

Підпунктом 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» визначено, що не належать
до складу валових витрат будь-як
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Згідно з п.44.1 ст.44 розділу II Податкового
кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Відповідно до п. 138.1 ст.138 Податкового
Кодексу України до складу витрат, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, включаються витрати
операційної діяльності.

Згідно з п. 138.2 ст.138 Податкового кодексу
України, витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього кодексу.

Відповідно до п.138.8 ст.138 Податкового
Кодексу України собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
складається з витрат, прямо пов'язаних
з виробництвом таких товарів,
виконанням робіт, наданням послуг, а
саме: прямих матеріальних витрат;
прямих витрат на оплату праці;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну).

Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139
Податкового кодексу України визначено,
що не належать до складу витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Згідно п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг),
але не вище рівня звичайних цін, у разі
якщо договірна ціна на такі товари
(послуги) відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість» не
підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) додатку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Згідно п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове в'язання звітного
(податкового) періоду, визначена згідно
з розділом V цього Кодексу.

Згідно п. 198.1 ст.198 Податкового кодексу
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з: придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Згідно з п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу
України, податковий кредит звітного
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу).

Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового
кодексу України сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Щодо встановлення податковим органом
надання додаткових благ директору
підприємства Сторчеусу А.Б. у вигляді
нарахованих підзвітних сум по
авансовим звітам на суму 147320,16 грн. за
розрахунки з ТОВ «Цоколь», суд
повідомляє наступне.

Відповідно підпункту 1.6. статті 1 Закону
України № 889- IV від 22.05.2003 «Про податок з
доходів фізичних осіб» (із змінами та
доповненнями) загальний
оподатковуваний дохід - будь-який
дохід, який підлягає оподаткуванню
згідно з цим Законом, нарахований
(виплачений) на користь платника
податку протягом звітного податкового
періоду (далі - оподатковуваний дохід).

Загальний місячний оподатковуваний
дохід дорівнює сумі оподатковуваних
доходів, виплачених (нарахованих)
протягом такого звітного податкового
місяця.

Відповідно до пункту 1.15 статті 1 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» податковий агент -
юридична особа (її філія, відділення,
інший відокремлений підрозділ) або
фізична особа чи представництво
нерезидента - юридичної особи, які
незалежно від їх
організаційно-правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками зобов'язані нараховувати,
утримувати та сплачувати цей податок
до бюджету від імені та за рахунок
платника податку, вести податковий
облік та подавати податкову звітність
податковим органам відповідно до
закону, а також нести відповідальність
за порушення норм цього Закону.

Підпунктом 4.2.9 «г» пункту 4.2 статті 4
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб», дохід, отриманий
платником податку від його працедавця
як додаткове благо (за винятками,
передбаченими пунктом 4.3 цієї статті)
включає суми грошового або майнового
відшкодування будь-яких витрат .або
втрат платника податку, крім тих, що
підлягають обов'язковому
відшкодуванню згідно із законом за
рахунок бюджету або звільняються від
оподаткування згідно з цим Законом.

Згідно підпункту 8.1.1 пункту 8.1 статті 8
Закону України «Про податок з доходів
г: зичних осіб» податковий агент, який
нараховує (виплачує) оподатковуваний
дохід на користь платника податку,
утримує податок від суми такого доходу
за його рахунок, використовуючи ставку
податку, визначену у відповідних
пунктах статті 7 цього Закону.

Згідно підпункту 8.1.2 пункту 8.1 статті 8
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» податок підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету під час
виплати оподатковуваного доходу
єдиним платіжним документом. Банки не
мають права приймати платіжні
документи на виплату доходу, які не
передбачають сплати перерахування)
цього податку до бюджету. Якщо
оподатковуваний дохід нараховується,
але не виплачується платнику податку
особою, що його нараховує, то податок,
який підлягає утриманню з такого
нарахованого доходу, підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені законом для місячного
податкового періоду.

Згідно з пунктом 17.2 статті 17 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» особою, відповідальною
за нарахування, утримання та сплату
(перерахування) до бюджету податку з
інших доходів, є для оподатковуваних
доходів з джерелом їх доходження з
України - податковий агент.

Пунктом 7.1 статті 7 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»
астзаовлено ставку податку у розмірі 15
відсотків від об'єкта оподаткування,
крім випадків, визначених у пунктах 7.2 -
7.3 цієї статті.

Відповідно до вимог пункту 19.2 статті 19
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» особи, які відповідно до
цього Закону мають статус податкових
агентів, зобов'язані: а) своєчасно та
повністю нараховувати, утримувати та
сплачувати (перераховувати) до бюджету
податок з доходу, який виплачується на
користь платника податку та
оподатковується до або під час такої
виплати та за її рахунок; б) надавати у
строки. встановлені законом для
податкового кварталу, якщо інше не
визначено нормами цього Закону,
податковий розрахунок сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також сум
утриманого з них податку податковому
органу за місцем свого розташування. У
разі коли зазначена особа протягом
звітного кварталу не виплачує такі
доходи або виплачує доходи не всім
платникам податку, зазначена звітність
не подається або подається стосовно
платників податку, які фактично
отримали такі доходи. Запровадження
інших форм звітності із зазначених
питань не припускається; в) надавати
платнику податку на його вимогу
відомості про суму виплаченого на його
користь доходу, суму застосованих
соціальних податкових пільг та суму
утриманого податку; г) надавати
податковому органу інші відомості з
питань оподаткування доходів окремого
платника податку в обсягах та за
процедурою, визначеною цим Законом та
Законом України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами".

Судом не при аналізі матеріалів справи
не встановлено порушень з боку
позивача норм вищезазначеного
законодавства.

Як зазначено у п.109.1 ст.109 Податкового
кодексу України, податковими
правопорушеннями є протиправні діяння
(дія чи бездіяльність) платників
податків, податкових агентів, та/або їх
посадових осіб, а також посадових осіб
контролюючих органів, що призвели до
невиконання або неналежного виконання
вимог, установлених цим Кодексом та
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи.

Згідно з п.109.2 ст.109 Податкового кодексу
України вчинення платниками податків,
їх посадовими особами та посадовими
особами контролюючих органів порушень
законів з питань оподаткування та
порушень вимог, встановлених іншим
законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, тягне за собою
відповідальність, передбачену цим
Кодексом та іншими законами України.

Згідно ч. 1 статті 204 ЦК України,
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнай судом
недійсним (презумпція правомірності)

Як зазначено у ч.6 ст.19 Господарського
кодексу України, органи державної
влади і посадові особи зобов'язані
здійснювати інспектування та
перевірки діяльності суб'єктів
господарювання неупереджено,
об'єктивно і оперативно, дотримуючись
вимог законодавства, поважаючи права і
законні інтереси суб'єктів
господарювання.

У ч.2 ст.71 КАС України зазначено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням приписів ч.3 ст.2 КАС
України суд оцінивши докази, які є у
справі, в їх сукупності приходить до
висновку, що оспорювані податкові
повідомлення-рішення прийняті
Відповідачем не обґрунтовано, без
урахування всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню у повному обсязі. Доводи
відповідача не приймаються судом до
уваги виходячи з вищезазначеного.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 94, 158-163, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити в
повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекція у Ленінському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів У Запорізькій області від
16.10.2013 №, № , №, №
та від 18.12.2013 №, №, №.

Стягнути з Державного бюджету на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
«Артрембуд» () суму судового
збору у розмірі 487 грн. 20 коп. (чотириста
вісімдесят сім гривень двадцять
копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя А.В.
Сіпака