Справа № 806/3653/14
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року
Житомир справа № 806/3653/14

категорія 8.3.2

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панкеєвої В.А.,

за участі секретаря Бондаренка Д.А.,

за участі представника позивача
ОСОБА_1,

за участі представників відповідачів
Курдиляса Ю.Л., Купрієнко С.В.,

за участі представника третьої особи
Шевчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_5 до Головного управління
Міндоходів у Житомирській області,
Коростишівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області, третя особа - ПАТ "Райфайзен
Банк Аваль", про визнання незаконними
та скасування податкових
повідомлень-рішень від 12.06.2014 № 1/06-10-17,
від 22.07.2014 № та рішення про
результати розгляду первинної скарги
від 08.07.2014 № 9541/Д-С/10-205,

встановив:

ОСОБА_5 (далі - позивач, ОСОБА_5.)
звернувся до суду з позовом, у якому з
урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог, просив визнати
незаконними та скасувати податкові
повідомлення-рішення Коростишівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
(далі - відповідач-1, Коростишівська
ОДПІ) від 12.06.2014 № 1/06-10-17 про збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
на доходи фізичних осіб в розмірі 155967,27
грн, у тому числі: 124773,79 грн - за основним
платежем та 31193,45 грн - за штрафними
(фінансовими) санкціями, від 22.07.2014 №
про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб в розмірі 153186,5 грн, у тому
числі: 122413,2 грн - за основним платежем
та 30773,30 грн - за штрафними (фінансовими)
санкціями та визнати незаконним та
скасувати рішення про результати
розгляду первинної скарги від 08.07.2014 №
9541/Д-С/10-205 Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
(далі - відповідач-2) в частині грошового
зобов'язання 153186,50 грн, з яких 122413,2 грн -
за основним платежем та 30773,30 грн - за
штрафними (фінансовими) санкціями.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що Коростишівською
ОДПІ проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податку на
доходи фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування фізичною особою
ОСОБА_5 за період з 01.01.2012 по 31.12.2012, за
результатами якої складено акт від
22.05.2014 № 74/06-10/17/НОМЕР_2, на підставі
якого контролюючим органом винесені
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення та прийнято
рішення про результати розгляду
первинної скарги. Позивач вважає, що
контролюючим органом зроблені хибні
висновки в акті перевірки, оскільки
відсотки за користування кредитами,
нараховані банком відповідно до умов
договорів та анульовані за його
рішенням, не є доходом платника
податків в розумінні ПК України, який
підлягає оподаткуванню. А тому вважає,
що він правомірно не включив до річної
податкової декларації за 2012 рік суми
анульованої банком заборгованості в
розмірі 735225,81 грн по нарахованих
відсотках за користування кредитами,
оскільки анульовані банком відсотки за
кредит не є його доходом.

В процесі розгляду справи третю особу
Житомирську обласну дирекцію ПАТ
"Райфайзен Банк Аваль" замінено на
належну - третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ПАТ "Райфайзен
Банк Аваль".

У судовому засіданні представник
позивача надала пояснення аналогічні
викладеним в позовній заяві та просила
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Представники відповідачів заперечили
проти задоволення позову та зазначили,
що результати перевірки є
обґрунтованими, так, як ОСОБА_5 не
подано податкову декларацію про
майновий стан та доходи за податковий
(звітний) 2012 рік, не задекларовано суму
отриманого доходу в розмірі 735225,81 грн
та не сплачено суму податку від
отриманого доходу за 2012 рік.

Представник третьої особи в судовому
засіданні заперечила щодо задоволення
позову та пояснила, що 20 листопада 2012 р.
на засіданні комітету з проблемних
кредитів банку мережі було вирішено
врегулювати проблемну заборгованість
ОСОБА_5 в сумі 1768 тис. грн за кредитними
договорами, укладеним між ним та
банком, шляхом прощення частини боргу
(прострочених відсотків в сумі 716 тис.
грн після погашення позичальником
заборгованості у розмірі не менше ніж
1190 тис. грн (тіло кредитів); в день
проведення угоди підписати з
позичальником договір про припинення
зобов'язань за кредитними договорами
та поінформувати позичальника про
прощення йому частини боргу та
анулювання йому пені, шляхом
підписання з ним відповідного
повідомлення додатковим надсиланням
рекомендованого листа з повідомленням
про вручення. З підписанням договорів
про припинення зобов'язань за
кредитними договормами ОСОБА_5
важається повідомленим відповідно до
п.п.164.2.17. "д" п.164.2. ст.164 Податкового
кодексу України про анулювання
боргових зобов'язань та про те, що сума
анульованих боргових зобов'язань буде
включена кредитором до податкового
розрахунку суми доходу, нарахованого
на користь позичальника, за підсумками
звітного періоду, в якому боргові
зобов'язання буде анульовано.

Заслухавши пояснення представників
сторін та третьої особи, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку
про безпідставність позовних вимог з
огляду на слідуюче.

Судом встановлено, що Коростишівською
ОДПІ 22.05.2014 проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податку на
доходи фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування фізичною особою
ОСОБА_5 за період з 01.01.2012 по 31.12.2012, за
результатами якої складено акт
перевірки від 22.05.2014 №
74/06-10/17/НОМЕР_2 (а.с.9-11).

Відповідно до висновків акту перевірки
встановлені порушення п.п.49.18.4 п.49.18.
ст.49 ПК України, а саме фізичною особою
не подано декларацію про майновий стан
та доходи за 2012 рік (граничний термін
подання до 01 травня 2013 року, що настає
за звітним); п. 167.1. ст.167, п.п.168.4.5. п.168.4.
ст.168, п.179.7. ст.179 ПК України, а саме
фізичною особою не задекларовано суму
отриманого доходу в розмірі 735225,81 грн
та не сплачено суму податку від
отриманого доходу в загальній сумі
124773,79 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки
та його висновків відповідачем-1
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 12.06.2014 № 1/06-10-17
про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб в розмірі 155967,24 грн, у
тому числі: 124773,79 грн - за основним
платежем та 31193,45 грн - за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Не погодившись з висновками акту
перевірки та податковим
повідомленням-рішенням від 12.06.2014 №
1/06-10-17 позивач звернувся до Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області зі скаргою.

Рішенням про результати розгляду
первинної скарги від 08.07.2014 № 9541/Д-С/10-205
відповідач-2 скасував податкове
повідомлення-рішення від 12.06.2014 № 1/06-10-17
про визначення грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб в
розмірі 2780,74 грн (2360,59 грн - основний
платіж, 420,15 грн - штрафна (фінансова)
санкція), а в іншій частині в розмірі
153186,50 грн (122413,20 грн - основний платіж,
30773,30 грн - штрафна (фінансова) санкція) -
залишив без змін, а скаргу ОСОБА_5
задовольнив частково (а.с.14-15).

Відповідно до п.п.60.1.3. п.60.1. ст.60
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога вважаються відкликаними, якщо
контролюючий орган зменшує нараховану
суму грошового зобов'язання раніше
прийнятого податкового
повідомлення-рішення.

Аналогічні положення містить і п.п.5.1.2.
п.5.1. Порядку направлення органами
державної податкової служби
податкових повідомлень-рішень
платникам податків, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
28.11.2012 N 1236 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20 грудня
2012 р. за N 2135/22447.

Таким чином, вимога позивача про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 12.06.2014 № 1/06-10-17
про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб в розмірі 155967,24 грн, у
тому числі: 124773,79 грн - за основним
платежем та 31193,45 грн - за штрафними
(фінансовими) санкціями є
безпідставною, оскільки рішенням про
результати розгляду первинної скарги
від 08.07.2014 № 9541/Д-С/10-205 Коростишівську
ОДПІ зобов'язано направити податкове
повідомлення-рішення, яке містить
зменшену суму грошового зобов'язання. А
тому податкове повідомлення-рішення
від 12.06.2014 № 1/06-10-17 відповідно до п.п.60.1.3.
п.60.1. ст.60 ПК України вважається
відкликанним.

Відповідно до п.177.1. ст.177 ПК України
доходи фізичних осіб - підприємців,
отримані протягом календарного року
від провадження господарської
діяльності, оподатковуються за
ставками, визначеними в пункті 167.1
статті 167 цього Кодексу.

Згідно з п.44.1. ст.44 ПК України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Проведеною перевіркою встановлено, що
позивачем до Коростишівської ОДПІ не
подано декларацію про майновий стан та
доходи за 2012 рік (граничний термін
подання до 01 травня 2013 року, що настає
за звітним), чим порушено п.п.49.18.4. п.49.18.
ст.49 ПК України, не задекларовано суму
отриманого доходу в розмірі 735225,81 грн
та не сплачено суму податку від
отриманого доходу в загальній сумі
124773,79 грн за ставкою 15 % (17 %) (10730 х 15
%=1609,5; 735225,81-10730=724495,81; 724495,81 х 17 %=123164,29;
1609,5+123164,29=124773,79), чим порушено п.167.1. ст.167,
п.п.168.4.5. п.168.4. ст.168, п.179.7. ст.179 ПК
України.

Такого висновку перевіряючий дійшов на
підставі відповіді ПАТ "Райффайзен
Банк Аваль" № Р1-04-4/1085 від 04.03.2014
отриманої на запит Коростишівської
ОДПІ, в якій зазначено, що ОСОБА_5 було
нараховано дохід 30 листопада 2012 року у
вигляді анулювання (прощення)
заборгованості в розмірі 735225,81 грн.
Зазначене прощення здійснювалося з
повідолменням боржника про таке
анулювання боргу та включення суми
прощення до податкового розрахунку за
формою 1 ДФ за ІV квартал 2012 р. В наданій
інформації з центральної бази даних
Державного реєстру фізичних осіб ДПА
України зазначено, що фізичною особою
ОСОБА_5 було отримано дохід в сумі 735225,81
грн в ІV кварталі 2012 р., який
відображений за ознакою 126 (дохід,
отриманий платником податку як
додаткове благо) від Житомирської
облдирекції ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль", а також в ІІІ кварталі 2012 р. було
отримано дохід в сумі 6800 грн за ознакою
157 (дохід, виплачений самозайнятій
особі) - юридична особа ДП
"Коростишівське лісове господарство".

Рішенням Головного управління
Міндоходів у Житомирській області про
результати розгляду первинної скарги
від 08.07.2014 № 9541/Д-С/10-205 встановлено, що
перевіркою невірно визначено суму
податку на доходи фізичних осіб ФО
ОСОБА_5 з суми доходу 735225,81 грн. Так,
оподатковуваний доход платника за
місяць складає 61268,82 грн (735225,81 грн/12
міс). Сума податку на доходи фізичних
осіб за місяць складає 10201,1 грн (1609,5 грн
(10730 грн х 15 %) + 8591,6 грн (50538,82 грн х 17 %).
Сума податку на доходи фізичних осіб за
2012 рік складає 122413,2 грн, відповідно
сума штрафної (фінансової) санкції
складає 30603,3 грн. По результатах
розгляду скарги сума заниженого
податку на доходи фізичних осіб та
фінансової (штрафної) санкції
становить 153016,50 грн (122413,2 грн - основний
платіж, 30603,3 грн - штрафна (фінансова)
санкція), що на 2950,74 грн (2360,59 грн -
основний платіж, 590,15 грн - штрафна
(фінансова) санкція менше ніж за даними
перевірки.

Суд погоджується з висновком
Коростишівської ОДПІ, з врахуванням
рішення Головного управління
Міндоходів у Житомирській області про
результати розгляду первинної скарги
від 08.07.2014 № 9541/Д-С/10-205, виходячи з
наступного.

Згідно ч.1 ст.598 Цивільного кодексу
України визначено, що зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Сттатею 605 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання
припиняється внаслідок звільнення
(прощення боргу) кредитором боржника
від його обов'язків, якщо це не порушує
прав третіх осіб щодо майна кредитора.

З матеріалів справи видно, що 29.11.2012 з
метою зменшення навантаження на
позичальника в умовах кризових явищ в
економіці України, у зв'язку із
достроковим погашенням позичальником
частини кредитної заборгованості, між
позивачем (Позичальник) та ПАТ
"Райфайзен Банк Аваль" (Кредитор)
укладено Договори про припинення
зобов'язань за кредитними договорами №
Z 012/08-2/923 від 06.11.2006, № Z 012/110/348 від 11.05.2007,
№ Z 012/08-2/946 від 23.11.2006, № Z 012/08-2/918 від
01.11.2006, № 012/110/46 від 29.01.2007, № Z 012/110/674 від
08.10.2007 (далі - Договори), які є
невід'ємними частинами вказаних
кредитних договорів (а.с.16-21). Умови
даних Договорів є однаковими.

Відповідно до п.1.1. зазначених
Договорів сторони визнають і
підтверджують, що розмір непогашеної
Позичальником заборгованості по
процентам нарахованим за користування
кредитом, станом на день укладенння цих
Договорів складає відповідно 6925,87 дол.
США; 122742,76 грн; 14719,33 дол. США; 6142,49 дол.
США; 210577,47 грн; 179798,58 грн (далі - боргові
зобов'язання).

У зв'язку із погашенням позичальником,
до підписання цих Договорів,
заборгованості по кредитах за
Кредитним Договором № Z 012/08-2/923 від
06.11.2006 в розмірі 15851,55 дол. США; за
Кредитним Договором № Z 012/110/348 від
11.05.2007 в розмірі 162953,83 грн; за Кредитним
Договором № Z 012/08-2/946 від 23.11.2006 в
розмірі 25532,82 дол. США; за Кредитним
Договором № Z 012/08-2/918 від 01.11.2006 в
розмірі 10005,47 дол. США; за Кредитним
Договором № 012/110/46 від 29.01.2007 в розмірі
369221,49 грн; за Кредитним Договором № Z
012/110/674 від 08.10.2007 в розмірі 249504,75 грн.
Сторони домовились, що з дати укладення
цих Договорів боргові зобов'язання за
Кредитними договорами припиняються, а
Кредитні договори вважають
розірваними (п.1.2. Договорів).

Пунктом 1.5 Договорів передбачено, що з
підписанням цих Договорів Позичальник
вважається повідомленим, - відповідно
до п.п.164.2.17. "д" п.164.2. ст.164 ПК України, про
анулювання Боргових зобов'язань та про
те, що сума анульованих Боргових
зобов'язань буде включена Кредитором
до податкового розрахунку суми доходу,
нарахованого на користь Позичальника,
за підсумками звітного періоду, в якому
Боргові зобов'язання було анульовано.
При цьому на Позичальника відповідно
до ПК України покладається обов'язок
сплати податку на доходи фізичних осіб
з суми анульованих Боргових
зобов'язань, що вказана в п.1.1. цього
Договору та відображення суми
отриманого доходу у вигляді
анульованих Боргових зобов'язань у
річній податковій декларації. Сплата
податків, пов'язаних із виконанням цих
Договорів, здійснюється відповідно до
податкового законодавства і не впливає
на цивільно-правові відносини сторін
за цими Договорами.

Дані Договори підписані особисто
позивачем і умови вказаних Договорів
ним не оскаржувались.

Представник третьої особи в судовому
засіданні зазначила, що позивача було
повідомлено про прощення йому частини
боргу та анулювання пені, копія даного
повідомлення в ПАТ "Райфайзен Банк
Аваль" не збереглася. А також приєднано
до матеріалів справи копію протоколу
засідання Комітету з проблемних
кредитів банку мережі від 20 листопада
2012 року № 28/857, в якому зокрема
зазначено, що вирішено врегулювати
проблену заборгованість ОСОБА_5 в сумі
1768 тис. грн за кредитними договорами,
укладеним між банком та ОСОБА_5, шляхом
прощення частини боргу (прострочених
відсотків в сумі 716 тис. грн після
погашення позичальником
заборгованості у розмірі не менше ніж
1190 тис. грн (тіло кредитів); в день
проведення угоди підписати з
позичальником договір про припинення
зобов'язань за кредитними договорами
та поінформувати позичальника про
прощення йому частини боргу та
анулювання йому пені, шляхом
підписання з ним відповідного
повідомлення додатковим надсиланням
рекомендованого листа з повідомленням
про вручення (а.с.86-87).

При цьому, згідно договорів про
припинення зобов'язань за кредитними
договорами № Z 012/08-2/923 від 06.11.2006, № Z
012/110/348 від 11.05.2007, № Z 012/08-2/946 від 23.11.2006, №
Z 012/08-2/918 від 01.11.2006, № 012/110/46 від 29.01.2007, №
Z 012/110/674 від 08.10.2007 ПАТ "Райфайзен Банк
Аваль" також звернуто увагу ОСОБА_5 на
його обов'язок сплати податку на доходи
фізичних осіб з суми анульованих
боргових зобов'язань, та відобразити
суму отриманого доходу у вигляді
анульованих боргових зобов'язань у
річній податковій декларації.

Листом від 04.03.2014 за № Р1-04-4/1085 ПАТ
"Райфайзен Банк Аваль" повідомило
контролюючий орган, що ОСОБА_5 було
нараховано дохід у вигляді анулювання
(прощення) заборгованості в сумі 735225,81
грн. Зазначене прощення здійснювалося
з повідомленням боржника про таке
анулювання боргу та включенням суми
прощення до податкового розрахунку за
формою 1 ДФ, за підсумками звітного
періоду, у якому такий борг було
анульовано. Також відповідно до
п.п.164.2.17. "д" ПК України на боржника
покладено обов'язок щодо самостійного
декларування отриманого доходу шляхом
подання річної декларації зі сплатою
відповідного податкового зобов'язання
(а.с.75).

Відповідно п.177.6. ст.177 ПК України у разі
якщо фізична особа - підприємець
отримує інші доходи, ніж від
провадження підприємницької
діяльності, у межах обраних ним видів
такої діяльності, такі доходи
оподатковуються за загальними
правилами, встановленими цим Кодексом
для платників податку - фізичних осіб.

Згідно з п.п."д" п.п.164.2.17. п.164.2. ст.164 ПК
України, до загального місячного
(річного) оподатковуваного доходу
платника податку включаються дохід,
отриманий платником податку як
додаткове благо (крім випадків,
передбачених статтею 165 цього Кодексу)
у вигляді суми боргу платника податку,
анульованого (прощеного) кредитором за
його самостійним рішенням, не
пов'язаним з процедурою банкрутства, до
закінчення строку позовної давності.
Якщо кредитор повідомляє платника
податку - боржника рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
або шляхом укладення відповідного
договору, або шляхом надання
повідомлення боржнику під підпис
особисто про анулювання (прощеного)
боргу та включає суму анульованого
(прощеного) боргу до податкового
розрахунку суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, за підсумками звітного
періоду, у якому такий борг було
анульовано (прощеного), такий боржник
самостійно сплачує податок з таких
доходів та відображає їх у річній
податковій декларації.

На підставі п.176.1. ст.176 ПК України
платники податку зобов'язані, зокрема,
вести облік доходів і витрат в обсягах,
необхідних для визначення суми
загального річного оподатковуваного
доходу, у разі якщо такий платник
податку зобов'язаний відповідно до
цього розділу подавати декларацію або
має право на таке подання з метою
повернення надміру сплачених податків,
у тому числі при застосуванні права на
податкову знижку; подавати податкову
декларацію за встановленою формою у
визначені строки у випадках, коли
згідно з нормами цього розділу таке
подання є обов'язковим.

Пунктом 167.1. статті 167 ПК України
визначено, що ставка податку становить
15 відсотків бази оподаткування щодо
доходів, нарахованих (виплачених,
наданих) (крім випадків, визначених у
пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому
числі, але не виключно у формі
заробітної плати, інших заохочувальних
та компенсаційних виплат або інших
виплат і винагород, які нараховуються
(виплачуються, надаються) платнику у
зв'язку з трудовими відносинами та за
цивільно-правовими договорами; виграшу
в державну та недержавну грошову
лотерею, виграш гравця (учасника),
отриманий від організатора азартної
гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена
з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164
цього розділу щодо доходів, зазначених
в абзаці першому цього пункту, в
календарному місяці перевищує
десятикратний розмір мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня звітного податкового року, до
суми такого перевищення
застосовується ставка 17 відсотків.

Відповідно до п.п.14.1.54. п.14.1. ст.14 ПК
України, дохід з джерелом їх походження
з України - будь-який дохід, отриманий
резидентами або нерезидентами, у тому
числі від будь-яких видів їх діяльності
на території України (включаючи
виплату (нарахування) винагороди
іноземними роботодавцями), її
континентальному шельфі, у виключній
(морській) економічній зоні, у тому
числі, але не виключно, доходи у
вигляді: а) процентів, дивідендів,
роялті та будь-яких інших пасивних
(інвестиційних) доходів, сплачених
резидентами України; б) доходів від
надання резидентам або нерезидентам в
оренду (користування) майна,
розташованого в Україні, включаючи
рухомий склад транспорту, приписаного
до розташованих в Україні портів; в)
доходів від продажу рухомого та
нерухомого майна, доходів від
відчуження корпоративних прав, цінних
паперів, у тому числі акцій українських
емітентів; г) доходів, отриманих у
вигляді внесків та премій на
страхування і перестрахування ризиків
на території України; ґ) доходів
страховиків - резидентів від
страхування ризиків страхувальників -
резидентів за межами України; д) інших
доходів від діяльності, у тому числі
пов'язаних з повною або частковою
переуступкою прав та обов'язків за
угодами про розподіл продукції на
митній території України або на
територіях, що перебувають під
контролем контролюючих органів (у
зонах митного контролю, на
спеціалізованих ліцензійних митних
складах тощо); е) спадщини, подарунків,
виграшів, призів; є) заробітної плати,
інших виплат та винагород, виплачених
відповідно до умов трудового та
цивільно-правового договору; ж) доходів
від зайняття підприємницькою та
незалежною професійною діяльністю.

За змістом п.п.14.1.56. п.14.1. ст.14 ПК України
доходи - загальна сума доходу платника
податку від усіх видів діяльності,
отриманого (нарахованого) протягом
звітного періоду в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах як на території України, її
континентальному шельфі у виключній
(морській) економічній зоні, так і за їх
межами.

В свою чергу, в силу п.п.14.1.47. п.14.1. ст.14 ПК
України додаткові блага - кошти,
матеріальні чи нематеріальні цінності,
послуги, інші види доходу, що
виплачуються (надаються) платнику
податку податковим агентом, якщо такий
дохід не є заробітною платою та не
пов'язаний з виконанням обов'язків
трудового найму або не є винагородою за
цивільно-правовими договорами
(угодами), укладеними з таким платником
податку (крім випадків, прямо
передбачених нормами розділу IV цього
Кодексу).

Доходами є збільшення економічних
вигод у вигляді надходження активів
або зменшення зобов'язань, які
призводять до зростання власного
капіталу (крім зростання капіталу за
рахунок внесків власників) за звітний
період (п.4 Положення (стандарт)
бухгалтерського обліку 3 "Звіт про
фінансові результати", затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 31 березня 1999 р. N 87 (чинного на момент
виникнення спірних правовідносин).

Отже, з урахуванням наведеного, суд
приходить до висновку, що сума
анульованого (прощеного) боргу за
самостійним рішенням кредитора до
закінчення строку позовної давності (в
тому числі списана за рахунок
сформованого банком резерву) є об'єктом
оподаткування податком на доходи
фізичних осіб та оподатковується за
ставками, визначеними п.167.1. ст.167 ПК
України.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи позивач до контролюючого органу
не подавав податкову декларацію про
майновий стан і доходи за 2012 рік,
оскільки вважає, що основною ознакою
доходу платника податку, в тому числі у
вигляді додаткового блага, є фактичне
отримання такого доходу платником
податків в грошовій, матеріальній чи
нематеріальній формі та трактує, що
відсотки за користування кредитами,
нараховані банком відповідно до умов
договорів та анульовані за його
рішенням, не є доходом платника
податків в розумінні ПК України, який
підлягає оподаткуванню.

Однак, суд звертає увагу, що позивачем
невірно трактуються норми ПК України,
оскільки, даний порядок визначений
п.п."д" п.п.164.2.17. п.164.2 ст.164 ПК України і на
який ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"
звертало увагу позивала, повідомляючи,
що на нього, як позичальника,
відповідно до ПК України покладається
обов'язок сплати податку на доходи
фізичних осіб з суми анульованих
Боргових зобов'язань, що вказана в п.1.1.
Договорів та відображення суми
отриманого доходу у вигляді
анульованих боргових зобов'язань у
річній податковій декларації.

Відповідно до п.п."б" п.176.2. ст.176 ПК
України особи, які відповідно до цього
Кодексу мають статус податкових
агентів, зобов'язані подавати у строки,
встановлені цим Кодексом для
податкового кварталу, податковий
розрахунок суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, а також суми утриманого з них
податку до контролюючого органу за
місцем свого розташування. Такий
розрахунок подається лише у разі
нарахування сум зазначених доходів
платнику податку податковим агентом
протягом звітного періоду.
Запровадження інших форм звітності з
зазначених питань не допускається.

Згідно п.49.1. ст.49 ПК України податкова
декларація подається за звітний період
в установлені цим Кодексом строки
контролюючому органу, в якому
перебуває на обліку платник податків.

Податкові декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює календарному року для
платників податку на доходи фізичних
осіб - до 1 травня року, що настає за
звітним, крім випадків, передбачених
розділом IV цього Кодексу (п.п.49.18.4. п.49.18.
ст.49 ПК України).

Виходячи з викладеного суд приходить
до висновку про те, що у позивача, як
позичальника, виник обов'язок
відобразити такий дохід у річній
податковій декларації та самостійно
сплатити податок із суми анульованого
(прощеного) боргу.

Судом враховано, що ПАТ "Райфайзен Банк
Аваль" виконало обов'язок визначений
п.п."д" 164.2.17. п.164.2. ст.164 ПК України щодо
повідомлення кредитором платника
податку - боржника про анулювання боргу
шляхом укладення вказаних Договорів
про припинення зобов'язань за
кредитними договорами.

З огляду на викладене, суд вважає
обґрунтованими висновки акту
перевірки про заниження позивачем суми
податку з доходів фізичних осіб, а тому
пістави для задоволення позову
відсутні.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 136, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України,

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
В.А. Панкеєва