Справа № К/9991/20396/12-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/20396/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою Приватного акціонерного
товариства «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 квітня 2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23 лютого 2012 року у справі
№2а-17210/10/2670 за позовом Управління у
справах захисту прав споживачів у м.
Києві до Приватного акціонерного
товариства «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» про стягнення сум штрафних
санкцій, -

ВСТАНОВИЛА:

Управління у справах захисту прав
споживачів у м. Києві звернулось із
позовом до Приватного акціонерного
товариства «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» (далі - ПрАТ «НФСК
«Добробут») про стягнення штрафних сум
згідно рішень про накладення штрафу за
порушення законодавства про рекламу
від 26.11.2009 №176 у розмірі 1700,00 грн. та від
26.11.2009 № 177 у розмірі 1020,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
ПрАТ «НФСК «Добробут» розміщено для
розповсюдження зовнішню рекламу без
оформлення належним чином дозвільної
документації, чим порушено вимоги
Закону України «Про рекламу».

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 квітня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 лютого 2012
року, позов задоволено. Стягнуто з
Приватного акціонерного товариства
«Народна фінансово-страхова компанія
«Добробут» суму штрафу: згідно рішення
про накладення штрафу за порушення
законодавства про рекламу від 26.11.09 р.
№176 в розмірі 1700,00грн.; згідно рішення
про накладення штрафу за порушення
законодавства про рекламу від 26.11.09 р.
№177 у розмірі 1020,00 грн.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій, ПрАТ
«НФСК «Добробут» звернулось з
касаційною скаргою, у якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить
вказані рішення скасувати та прийняти
нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що при здійснення
контролю за дотриманням законодавства
про рекламу щодо захисту прав
споживачів Головним управлінням у
справах захисту прав споживачів
встановлено факт порушення ПрАТ «НФСК
«Добробут» вимог пункту 1 статті 16
Закону України "Про рекламу», а саме:
розміщення на фасаді будинку по вулиці
Сагайдачного/Ігорівська, 10/5а в місті
Києві спеціальної конструкції
зовнішньої реклами з рекламним написом
«Страхова компанія Добробут» без
отримання дозволу виконавчого органу
міської ради.

У зв'язку з ненаданням ПрАТ «НФСК
«Добробут» документів про вартість
розповсюдженої реклами, Управлінням у
справах захисту прав споживачів у м.
Києві рішенням від 26.11.2009 №176 за
порушення законодавства про рекламу на
ПрАТ «НФСК «Добробут» накладено штраф
у розмірі 1 700,00 грн.

Також, за недотримання встановленого
ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу»
порядку розповсюдження та розміщення
реклами Управлінням у справах захисту
прав споживачів у м. Києві рішенням від
26.11.2009 №177 за порушення законодавства
про рекламу на ПрАТ «НФСК «Добробут»
накладено штраф у розмірі 1020,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої та апеляційної інстанцій
виходили з доведеності з боку позивача
наявності факту порушення суб'єктом
господарювання законодавства про
рекламу. Вказаний висновок судів
попередніх інстанцій ґрунтується на
тому, що розміщення інформаційної
вивіски ПрАТ «НФСК «Добробут» на
фасаді зовнішньої стіни будинки по
вулиці Сагайдачного/Ігорівська, 10/5а в
місті Києві за своїм змістом та
функціональним призначенням є
рекламою в розумінні Закону України
«Про рекламу».

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
та вважає їх обґрунтованими, з огляду
на наступне.

Відповідно до абзацу одинадцятого
статті 1 Закону України "Про рекламу"
реклама - це інформація про особу чи
товар, розповсюджена в будь-якій формі
та в будь-який спосіб і призначена
сформувати або підтримати обізнаність
споживачів реклами та їх інтерес щодо
таких особи чи товару; зовнішня реклама
- реклама, що розміщується на
спеціальних тимчасових і стаціонарних
конструкціях, розташованих на
відкритій місцевості, а також на
зовнішніх поверхнях будинків, споруд,
на елементах вуличного обладнання, над
проїжджою частиною вулиць і доріг.

Згідно з частиною сьомою статті 8
Закону України "Про рекламу" в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин, розміщення інформації
про виробника товару та/або товар у
місцях, де цей товар реалізується чи
надається споживачеві, у тому числі на
елементах обладнання та/або оформлення
місць торгівлі, а також безпосередньо
на самому товарі та/або його упаковці,
не вважається рекламою.

Відповідно до частини першої статті 9
Закону України "Про рекламу" в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин, реклама має бути чітко
відокремлена від іншої інформації,
незалежно від форм чи способів
розповсюдження, таким чином, щоб її
можна було ідентифікувати як рекламу.

Згідно частини шостої цієї статті,
вивіска чи табличка з інформацією про
зареєстроване найменування особи,
знаки для товарів і послуг, що належать
цій особі, вид її діяльності (якщо це не
випливає із зареєстрованого
найменування особи), час роботи, що
розміщена на внутрішній поверхні
власного чи наданого у користування
особі приміщення, на зовнішній
поверхні будинку чи споруди не вище
першого поверху або на поверсі, де
знаходиться власне чи надане у
користування особі приміщення, біля
входу в таке приміщення, не вважається
рекламою.

Як вбачається із статуту приватного
акціонерного товариства «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут», предметом його діяльності
є здійснення страхування,
перестраховування та фінансова
діяльність, пов'язана з формуванням,
розміщенням страхових резервів та їх
управлінням.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 16.02.2007 р. між ЗАТ «НФСК
«Добробут» (Замовник) та ТОВ «Креатин
Груп» (Виконавець) укладено Договір №
52/06 від 16.02.2007 р., відповідно до п.п. 1.2.
якого, Замовник доручає Виконавцеві
виготовити інформаційну Продукцію
(вивіску) і розмістити її на фасаді
будинку за адресою: м. Київ, 04070, вул. П.
Сагайдачного/Ігорівська, 10/5а.

На виконання приписів Закону України
«Про рекламу» та ст.71 КАС України
матеріали справи не містять доказів
того, що вищевказана інформаційна
продукція не є рекламою.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновками судів про
задоволення позовних вимог про
стягнення сум штрафних санкцій згідно
рішень про накладення штрафу за
порушення законодавства про рекламу
№176 від 26.11.2009 року в розмірі 1 700,00грн. та
№177 від 26.11.2009 року в розмірі 1 020,00 грн.,
оскільки Позивачем надано всі
допустимі докази в обґрунтування
заявлених ним позовних вимог, а
Відповідачем не доведено обставин, на
яких ґрунтуються його заперечення.

Враховуючи викладене, судова колегія
дійшла висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій повно і
правильно встановлені фактичні
обставини справи, характер
правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» відхилити, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 19 квітня 2011 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 лютого 2012
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: