Справа № 872/10374/13
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"28" січня 2014 р. справа №
176/11/13-а(2-а/176/52/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Пасічник А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою управління праці
та соціального захисту населення
Жовтоводської міської ради

на постанову Жовтоводського міського
суду Дніпропетровської області від
18.04.2013 р.

у справі № 176/11/13-а (2-а/176/52/13)

за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач)

до управління праці та соціального
захисту населення Жовтоводської
міської ради (далі - відповідач)

про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом, в
якому просив визнати дії відповідача
щодо відмови у наданні допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку - незаконними;
зобов'язати відповідача здійснити з
жовтня 2012 року на користь позивача
перерахунок допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку як одинокій матері.

Постановою суду першої інстанції
позовні вимоги задоволено в повному
обсязі. Рішення мотивовано тим, що
відповідач незаконно припинив виплату
позивачу соціальної допомоги,
керуючись власними припущеннями без
документального підтвердження.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права.

Просить скасувати постанову суду та
відмовити у задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

В обґрунтування своєї апеляційної
скарги відповідач посилається на те, що
суд першої інстанції не в повній мірі
з'ясував обставини справи, що призвело
до неправомірного вирішення питання.
Зазначає, що позивач під час співбесіди
зі співробітником відповідача
повідомила, що зареєстрована та мешкає
разом з батьком дитини ОСОБА_2, та веде з
ним спільне господарство, зазначена
інформація була зафіксована в Акті
обстеження матеріально-побутових умов
сім'ї від 26.10.2012 року № 1127, де позивач
засвідчив достовірність даної
інформації власним підписом.

Представники учасників процесу у
судове засідання не з'явилися, про час,
дату та місце судового розгляду були
повідомлені належним чином, що не
перешкоджає розгляду апеляційної
скарги.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції було
встановлено та знайшло своє
підтвердження під час розгляду
апеляційної скарги, що позивач є
одинокою матір'ю малолітньої дитини -
ОСОБА_3 та з 01.02.2011 року отримувала
допомогу у відповідності до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

Позивачу за її зверненням від 05.04.2012
року відповідачем було призначено
допомогу по доходам на період з 01.04.2012
року по 30.09.2012 року. При звернення
позивача 26.10.2012 року до відповідача про
продовження виплати допомоги їй було
призначено мінімальний розмір, що
складає 130 грн. на місяць.

26.10.2012 року головним державним
соціальним інспектором було складено
Акт обстеження матеріально-побутових
умов сім'ї ОСОБА_1 № 1127 (а.с. 33-34), в якому,
в розділі VII Додаткова інформація
зазначено, що вона проживає разом з
батьком дитини - ОСОБА_2, та веде спільне
господарство.

З урахування виявлених обставин, та на
підставі Акт обстеження
матеріально-побутових умов сім'ї № 1127
від 26.10.2012 року відповідачем з 01.11.2012
року були припинені виплати допомоги
на дитину одинокій матері - позивачу
(а.с. 36).

Відповідачем 20.11.2012 року за вих. № 08-03/4665
було надано відповідь позивачу на її
звернення від 19.11.2012 року № 4188 в якій
зазначено, що соціальним інспектором
26.10.2012 року було встановлено факт
спільного проживання позивача з
батьком дитини ОСОБА_2 та у
відповідності до п. 22 Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми»,
затвердженого постановою КМУ від 27.12.2001
року № 1751 запропоновано в строк до
26.11.2012 року було надати документи
батька дитини для призначення позивачу
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку по
доходам, і тільки тоді буде розглянуто
її заву про призначення соціальної
допомоги.

Відповідно до повідомлення
відповідача № 413848 відмовлено позивачу
у наданні державної допомоги сім'ям з
дітьми, у зв'язку з ненаданням
позивачем повного пакету документів.

Вирішуючи справу, суд апеляційної
інстанції зазначає, що відповідачем
належними і допустимими доказами під
час судового розгляду не було доведено
факту, що ОСОБА_2 є батьком дитини.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
вважає, що задовольняючи позовні
вимоги судом першої інстанції були
правильно встановлені обставини
справи та застосовані норми
матеріального права, виходячи з
наступного.

Гарантований державою рівень
матеріальної підтримки сімей з дітьми,
шляхом надання державної грошової
допомоги з урахуванням складу сім'ї, її
доходів та віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення
встановлений Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
№2811-ХІІ від 21.11.1992 р. (далі - Закон).

Тобто, Закон є спеціальним законом, що
регулює правовідносини, пов'язані з
призначенням та виплатою державної
допомоги сім'ям, у яких виховуються та
проживають неповнолітні діти.

Статтею 5 Закону визначено, що всі види
державної допомоги сім'ям з дітьми,
крім допомоги у зв'язку з вагітністю та
пологами жінкам, зазначеним у частині
другій статті 4 цього Закону,
призначають і виплачують органи
соціального захисту населення за
місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника).

Таким чином, відповідач у справі - орган
владних повноважень, на якого чинним
законодавством покладений обов'язок
щодо нарахування та виплати допомоги
одиноким матерям.

Підпунктом 5 частини 1 ст. 3 Закону
встановлено, що відповідно до цього
Закону призначається такий вид
державної допомоги сім'ям з дітьми, як
допомога на дітей одиноким матерям.

Відповідно до статті 18-1 Закону право на
допомогу на дітей одиноким матерям
мають одинокі матері (які не
перебувають у шлюбі), одинокі
усиновлювачі, якщо у свідоцтві про
народження дитини або документі про
народження дитини, виданому
компетентними органами іноземної
держави, за умови його легалізації в
установленому законодавством порядку
(рішенні про усиновлення дитини)
відсутній запис про батька (матір) або
запис про батька (матір) проведено в
установленому порядку органом
державної реєстрації актів цивільного
стану за вказівкою матері (батька,
усиновлювача) дитини.

Отже, відповідно до норм ст. 18-1 Закону
позивачу було призначено допомогу на
дітей, як одинокій матері на доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу
України при народженні дитини у матері,
яка не перебуває у шлюбі, у випадках,
коли немає спільної заяви батьків,
заяви батька або рішення суду, запис
про батька дитини у Книзі реєстрації
народжень провадиться за прізвищем та
громадянством матері, а ім'я та по
батькові батька дитини записуються за
її вказівкою. З матеріалів справи
вбачається, що запис про батька органом
державної реєстрації актів
громадянського стану проведено за
вказівкою матері відповідно до ст. 135 СК
України та зазначено - ОСОБА_4, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження Серія НОМЕР_1 від 30.11.2010 року.

Колегія суддів доходить висновку, що
акт обстеження від 26.10.2012 року № 1127 не
може бути визнаний належним та
допустимим доказом того, що батьком
дитини є саме ОСОБА_2, крім того, іншими
доказами, як то рішення суду про
встановлення батьківства або про
всиновлення, підтвердженими
відповідними документами органу
державної реєстрації або іншим,
передбаченим законом способом,
відповідачем не було доведено факту
батьківства за ОСОБА_2

Крім того, ст. 18-4 Закону встановлено, що
виплата допомоги на дітей одиноким
матерям (батькам) припиняється у разі:
позбавлення отримувача допомоги
батьківських прав; позбавлення
отримувача допомоги волі за вироком
суду; скасування рішення про
усиновлення дитини або визнання його
недійсним; реєстрації дитиною шлюбу до
досягнення нею 18-річного віку; надання
неповнолітній особі повної цивільної
дієздатності у випадках, передбачених
законом; смерті дитини; смерті
отримувача допомоги. Виплата допомоги
на дітей одиноким матерям (батькам)
призупиняється у разі: тимчасового
влаштування дитини на повне державне
утримання; відібрання дитини в
отримувача допомоги без позбавлення
батьківських прав; тимчасового
працевлаштування дитини.

Зазначена стаття є спеціальною нормою,
яка встановлює перелік підстав для
припинення виплат допомоги на дітей
одиноким матерям.

Абзацем 3, 4 п. 36 Постанови КМУ від 27.12.2001
року № 1751 «Про затвердження порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми» також
визначено підстави для припинення
виплат допомоги на дітей одиноким
матерям, які є тотожними підставам,
встановленим нормами ст. 18-4 Закону.

Отже доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку, що суд першої інстанції
об'єктивно, повно, всебічно дослідив
обставини, які мають суттєве значення
для вирішення справи, та ухвалив судове
рішення без порушення норм
матеріального та процесуального права,
тому апеляційну скаргу слід залишити
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу управління
праці та соціального захисту населення
Жовтоводської міської ради залишити
без задоволення.

Постанову Жовтоводського міського
суду Дніпропетровської області від
18.04.2013 р. у справі № 176/11/13-а (2-а/176/52/13)
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун