Справа № 802/2694/14-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 жовтня 2014 р.
Справа № 802/2694/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Вергелеса Андрія Валерійовича,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом: публічного акціонерного
товариства "Мегабанк" Вінницьке
Центральне регіональне відділення
публічного акціонерного товариства
"Мегабанк"

до: Вишенського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: ОСОБА_1, ПАТ «Альфа-Банк»

про: звільнення з-під арешту майна, яке
перебуває в іпотеці

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулось
публічне акціонерне товариство
"Мегабанк" Вінницьке Центральне
регіональне відділення публічного
акціонерного товариства "Мегабанк" до
Вишенського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: ОСОБА_1, ПАТ «Альфа-Банк»
про звільнення з-під арешту майна, яке
перебуває в іпотеці.

Позовні вимоги обґрунтовані
твердженням про пріоритетність вимог
іпотекодержателя, яким являється
позивач, перед іншими обтяжувачами.

Представник позивача в судове
засідання не з`явився. Однак надав
заяву (вх. №19939/14 від 02.10.2014р.) про
розгляд справи в порядку письмового
провадження, без участі представника
позивача. Також у вищевказаній заяві
зазначив, що позовні вимоги підтримує в
повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з`явився. До суду надійшов
лист (вх. №19866/14 від 02.10.2014р.), в якому
старший державний виконавець просить
розглянути справу без участі
представника відділу. При цьому
зазначив, що при винесенні рішення
покладається на розсуд суду та не
заперечує проти зняття арешту з майна.

Треті особи в судове засідання не
прибули, явку представників не
забезпечили. Причини неявки суду не
відомі. Про дату, час і місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином.

Відповідно до положень частини 4 статті
122 КАС України особа, яка бере участь
у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд
під час судового розгляду
адміністративної справи здійснює
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу. У разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Таким чином, суд вважає за можливе
провести розгляд справи в порядку
письмового провадження, без фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між ВАТ
«МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір № 83-01ПВ/2008, від 05
вересня 2008 року, відповідно до якого
банк надав ОСОБА_1 в кредит грошові
кошти у розмірі 21900, 00 доларів США (а.с.
5-6).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним кредитним
договором між іпотекодержателем та
іпотекодавцем укладено іпотечний
договір №83-01ПВ/2008-з, відповідно до
якого ОСОБА_1 передала квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 30, 3 кв. м.,
житловою площею 17, 1 кв. м. Вказаний
іпотечний договір посвідчений
приватним нотаріусом Вінницького
міського нотаріального округу 05
вересня 2008 року та зареєстрований в
Державному реєстрів іпотек та Єдиному
державному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна (а.с. 9-12).

Державним виконавцем Вишенського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції 12 січня 2010 року винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП №16635140, якою накладено
арешт на все рухоме та нерухоме майно,
що належить ОСОБА_1 (а.с. 13-14).

Вказане рішення прийняте державним
виконавцем у зв'язку з виконанням
виконавчого листа №6-1796/09, виданого
13.11.2009 року Новозаводським районним
судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ЗАТ «Альфа-Банк» боргу в розмірі 16816
грн. 65 коп.

07.07.2014 р. представник ПАТ «МЕГАБАНК»
звернувся Вишенського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції з заявою про видачу постанови
про відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, позивач
звернувся до суду із вимогою зняти
арешт накладений постановою
Вишенського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції від 12
січня 2010 року на квартиру за адресою
АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_1 та передана в іпотеку
ПАТ «Мегабанк» на підставі іпотечний
договір №83-01ПВ/2008-з від 05.09.2008 року.

Визначаючись стосовно позовних вимог,
суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.572 ЦК України в силу
застави кредитор (заставодавець) має
право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Згідно ст. 589 ЦК України у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Статтею 590 ЦК України визначено, що
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, коли зобов'язання не
буде виконано у встановлений строк
(термін), якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
іпотеку" № 898-IV від 05.06.2003р. іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Згідно ч. 6 ст. 3 Закону України "Про
іпотеку" у разі порушення боржником
основного зобов'язання відповідно до
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.
Якщо пріоритет окремого права чи
вимоги на передане в іпотеку нерухоме
майно виникає відповідно до закону,
таке право чи вимога має пріоритет над
вимогою іпотекодержателя лише у разі
його/її виникнення та реєстрації до
моменту державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України
"Про іпотеку" пріоритет права
іпотекодержателя на задоволення
забезпечених іпотекою вимог за рахунок
предмета іпотеки відносно
зареєстрованих у встановленому
законом порядку прав чи вимог інших
осіб на передане в іпотеку нерухоме
майно виникає з моменту державної
реєстрації іпотеки. Зареєстровані
права та вимоги на нерухоме майно
підлягають задоволенню згідно з їх
пріоритетом - у черговості їх державної
реєстрації.

Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
арешт з майна чи коштів може бути
знятий за рішенням суду.

Згідно ст. 52 Закону України "Про
виконавче провадження" (в редакції
чинній на час накладення арешту)
звернення стягнення на заставлене
майно в порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача - заставодержателя.

Частиною 3 ст. 52 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлено, що
для задоволення вимог стягувачів, які
не є заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

Згідно ч. 4 ст. 52 Закону України "Про
виконавче провадження" стягнення на
заставлене майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателя не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або тоді, коли йому стало
відомо, що арештоване майно боржника
знаходиться у заставі, роз'яснює
заставодержателю право на звернення до
суду з позовом про звільнення
заставленого майна з-під арешту.

Відповідно до ч. 8 цієї ж статті
передбачено, що примусове звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень Закону України
"Про іпотеку".

Судом встановлено, що право іпотеки на
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 30, 3
кв. м., житловою площею 17, 1 кв.м. виникло
внаслідок укладення іпотечного
договору №83-01 ПВ/2008-3 укладеного 05
вересня 2008 року, тоді як арешт
нерухомого майна згідно постанови про
відкриття виконавчого провадження, як
підстава обтяження на виконання
виконавчого листа № 6-1796/09 від 13.11.2009
року накладено 12 січня 2010 року.

Таким чином, право іпотеки виникло
раніше ніж видано виконавчий лист та
відкрито виконавче провадження, відтак
позивач має переважне право перед
іншими особами на задоволення
забезпечених вимоги за рахунок
предмета іпотеки.

З урахуванням викладеного, оцінивши
надані позивачем докази, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи та наявним матеріалам, у зв'язку
з чим підлягають задоволенню.

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд оцінює докази, які є
у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Суд при вирішенні справи керується
частиною 3 статті 2 КАС України, згідно
якої у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Зняти арешт, накладений постановою
Вишенського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції від 12
січня 2010 року ВП № 16635140, на квартиру за
адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_1 та передана в іпотеку
ПАТ «Мегабанк» на підставі іпотечного
договору №83-01ПВ/2008-з від 05.09.2008 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь публічного акціонерного
товариства "Мегабанк" Вінницьке
Центральне регіональне відділення
публічного акціонерного товариства
"Мегабанк" судовий збір у розмірі 73 грн.
08 коп. (сімдесят три грн. 08 коп.).

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Вергелес Андрій
Валерійович