Справа № 815/2399/14
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/2399/14

Категорія: 9.1.1 Головуючий в 1 інстанції:
Харченко Ю. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючої судді -Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.,

при секретарі Берекет Н.В.,

за участю представника апелянта -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 07 травня 2014 року по справі за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у Суворовському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2014 року позивач звернулася до
суду з адміністративним позовом до
відповідача, в якому просила визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Суворовському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області №
від 23.12.2013 року. Позовні вимоги
обґрунтовано тим, що відповідачем було
проведено перевірку ФОП ОСОБА_2,
складено акт, на підставі якого
прийнято спірне податкове
повідомлення-рішення. Позивач вважає,
що воно прийняте з порушенням норм
чинного законодавства, а тому
звернулася до суду про його скасування.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 07 травня 2014
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням,
позивач надала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити.

Особи, що беруть участь у справі, про
дату, час і місце судового розгляду
були сповіщені належним чином
відповідно до ст. 34-39 КАС України.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ФОП ОСОБА_2 є платником єдиного податку
та перебуває на спрощеній системі
оподаткування, обліку та звітності.

20.11.2013р. на підставі направлень на
перевірку від 20.11.2013р. №980, №981, ст.20,
п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податковою кодексу
України, Наказу про проведення
фактичної перевірки від 18.11.2013р. №873, з
метою здійснення контролю за
дотримання порядку щодо здійснення
платниками податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності ліцензій, патентів, свідоцтв,
у тому числі свідоцтв про державну
реєстрацію, виробництва та обігу
підакцизних товарів, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами),
головними державними
ревізор-інспекторами відділу контролю
за проведенням розрахункових операцій
управління податкового та митного
аудиту Головного управління
Міндоходів в Одеській області Арнаут
В.Г., та Шукаєвим Д.С. проведено фактичну
перевірку господарської одиниці
магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований
за адресою: АДРЕСА_1, суб'єкт
господарювання ФОП ОСОБА_2

За наслідками вказаної перевірки
Головним управлінням Міндоходів в
Одеській області складено Акт
№206/15/32/22/03/НОМЕР_1 від 29.11.2013р. «Про
результати фактичної перевірки», у
висновках якого наголошено, що ФОП
ОСОБА_2 не оприбутковано у книзі обліку
доходів готівкові кошти, які надійшли
від продажу товарів згідно супровідної
відомості від 20.11.2013р. на суму 31150 грн., у
зв'язку з чим порушено вимоги п.2.6 гл.2
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні,
затвердженогоПостановою Правління
Національного банку України від 15
грудня 2004р. №637, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 13 січня
2005р. за №40/10320.

На підставі складеного Акта перевірки
№206/15/32/22/03/НОМЕР_1 від 29.11.2013р. ДПІ у
Суворовському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області 23.12.2013р. винесено податкове
повідомлення-рішення № щодо
визначення суми штрафних (фінансових)
санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки у загальному
розмірі 155750,00грн.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що позовні
вимоги ФОП ОСОБА_2 про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
23.12.2013 р. № не обґрунтовані,
документально не підтверджені, не
ґрунтуються на положеннях чинного
податкового законодавства, у зв`язку з
чим не підлягають задоволенню

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Порядок ведення касових операцій у
національній валюті України
підприємствами (підприємцями), а також
окремі питання організації банками
роботи з готівкою врегульовано
Положенням про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні, затвердженоПостановою
Правління Національного банку України
від 15.12.2004року №637 (зі змінами та
доповненнями), яке розроблено
відповідно до ст.33 Закону України «Про
Національний банк України»

Пунктом 1.2 зазначеного Положення
визначено поняття: готівка (готівкові
кошти) - грошові знаки національної
валюти України - банкноти і монети, у
тому числі розмінні, обігові, пам'ятні
монети, які є дійсними платіжними
засобами; готівкова виручка (виручка) -
сума фактично одержаних готівкових
коштів від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) і
позареалізаційні надходження;
оприбуткування готівки - проведення
підприємствами і підприємцями обліку
готівки в касі на повну суму її
фактичних надходжень у касовій книзі,
книзі обліку доходів і витрат, книзі
обліку розрахункових операцій.

Відповідно до п. 2.6 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні уся
готівка, що надходить до кас, має
своєчасно (у день одержання готівкових
коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися. Оприбуткуванням
готівки в касах підприємств, які
проводять готівкові розрахунки з
оформленням їх касовими ордерами і
веденням касової книги відповідно до
вимог глави 4 цього Положення, є
здійснення обліку готівки в повній
сумі її фактичних надходжень у касовій
книзі на підставі прибуткових касових
ордерів. У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО або
використанням РК оприбуткуванням
готівки є здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Згідно до п.п. 14.1.202 п. 14.1 ст. 14 ПКУ продаж
(реалізація) товарів - будь-які
операції, що здійснюються згідно з
договорами купівлі-продажу, міни,
поставки та іншими господарськими,
цивільно-правовими договорами, які
передбачають передачу прав власності
на такі товари за плату або компенсацію
незалежно від строків її надання, а
також операції з безоплатного надання
товарів. Не вважаються продажем
товарів операції з надання товарів у
межах договорів комісії (консигнації),
поруки, схову (відповідального
зберігання), доручення, довірчого
управління, оперативного лізингу
(оренди), інших цивільно-правових
договорів, які не передбачають
передачі прав власності на такі товари;

Відповідно до п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПКУ
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо: згідно з
податковим та іншим законодавством
особою, відповідальною за нарахування
сум податкових зобов'язань з окремого
податку або збору, застосування
штрафних (фінансових) санкцій та пені, у
тому числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган.

Статтею 1 Указу Президента України «Про
застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки»від 12 червня 1995 року № 436/95
встановлено, що з метою подальшого
вдосконалення організації готівкового
обігу, зміцнення касової дисципліни,
підвищення ефективності контролю за
додержанням суб'єктами господарської
діяльності встановленого порядку
ведення операцій з готівкою у
національній валюті, посилення
відповідальності за додержання ними
норм з регулювання обігу готівки та
виконання своїх зобов'язань перед
бюджетами і державними цільовими
фондами установлено, що у разі
порушення юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами -
громадянами України, іноземними
громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються Національним банком
України, до них застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу,
зокрема, за неоприбуткування (неповне
та/або несвоєчасне) оприбуткування у
касах готівки - у п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми.

Статтею 291 Податкового кодексу України
визначено, що правові засади
застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності, а
також справляння єдиного податку
встановлюються главою 1 розділу ХІV
Податкового кодексу України. Спрощена
система оподаткування, обліку та
звітності - особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на
сплату єдиного податку в порядку та на
умовах, визначених цією главою, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності.

Згідно з п.291.4 ст.291 Податкового кодексу
України, суб'єкти господарювання, які
застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
поділяються на шість груп платників
єдиного податку.

Зокрема, до першої групи платників
єдиного податку відносяться - фізичні
особи-підприємці, які не
використовують працю найманих осіб,
здійснюють виключно роздрібний продаж
товарів з торговельних місць на ринках
та/або провадять господарську
діяльність з надання побутових послуг
населенню і обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150000
гривень;

До другої групи платників єдиного
податку відносяться - фізичні
особи-підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: - не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; - обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень.

До третьої групи платників єдиного
податку відносяться - фізичні
особи-підприємці, які протягом
календарного року відповідають
сукупності таких критеріїв: не
використовують працю найманих осіб або
кількість осіб, які перебувають з ними
у трудових відносинах, одночасно не
перевищує 20 осіб; обсяг доходу не
перевищує 3000000 гривень.

Обсяг доходу платника єдиного податку
визначається відповідно до ст.292
Податкового кодексу України, якою
встановлено, що доходом платника
єдиного податку є для фізичної
особи-підприємця - дохід, отриманий
протягом податкового (звітного)
періоду в грошовій формі (готівковій
та/або безготівковій); матеріальній або
нематеріальній формі, визначеній
пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до
доходу не включаються отримані такою
фізичною особою пасивні доходи у
вигляді процентів, дивідендів, роялті,
страхові виплати і відшкодування, а
також доходи, отримані від продажу
рухомого та нерухомого майна, яке
належить на праві власності фізичній
особі та використовується в її
господарській діяльності.

Згідно з п.292.3 ст.292 Податкового кодексу
України, до суми доходу платника
єдиного податку включається вартість
безоплатно отриманих протягом
звітного періоду товарів (робіт,
послуг). Безоплатно отриманими
вважаються товари (роботи, послуги),
надані платнику єдиного податку згідно
з письмовими договорами дарування та
іншими письмовими договорами,
укладеними згідно із законодавством,
за якими не передбачено грошової або
іншої компенсації вартості таких
товарів (робіт, послуг) чи їх
повернення, а також товари, передані
платнику єдиного податку на
відповідальне зберігання і
використані таким платником єдиного
податку.

Відповідно до п.296.1 ст.296 Податкового
кодексу України, платники єдиного
податку, які обрали I, II та III групу,
ведуть облік у порядку, визначеному
підпунктами 296.1.1 - 296.1.3 статті 296 Кодексу
шляхом щоденного відображення
отриманих доходів за підсумками
робочого дня у книзі обліку доходів.

Форма книги обліку доходів (для
платників податку першої і другої груп
та платників єдиного податку третьої
групи, які не є платниками ПДВ) та форми
книги обліку доходів та витрат
платників єдиного податку третьої
групи, які є платниками ПДВ, а також
порядок їх ведення затверджено Наказом
Міністерства фінансів України від
15.12.2011року №1637 «Про затвердження форм
книги обліку доходів і книги обліку
доходів і витрат та порядок їх
ведення», зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від
27.12.2011року за №1534/20272, відповідно до п.4
якого у книзі відображається фактично
отримана сума доходу від провадження
діяльності із сумарним підсумком за
місяць, квартал, рік. У разі
необхідності реєстрації нової Книги
протягом податкового (звітного)
періоду записи в ній продовжуються
наростаючим підсумком, а попередня
Книга залишається у платника податку.

Пунктом 5 означеного Порядку визначено,
що записи у Книзі виконуються за
підсумками робочого дня, протягом
якого отримано дохід, зокрема кошти, що
надійшли на поточний рахунок платника
податку та/або отримано готівкою, сума
заборгованості, за якою минув строк
позовної давності, фактично безоплатно
отримано товари (роботи, послуги).

Пунктом 6 визначено у якому порядку
заповнюються відомості у графи Книги.

Відповідно до п.296.10 ст.296 Податкового
кодексу України платники єдиного
податку першої - третьої груп не
застосовують реєстратори
розрахункових операцій.

Загальні умови провадження
торговельної діяльності суб'єктами
оптової торгівлі, роздрібної торгівлі,
закладами ресторанного господарства,
основні вимоги до торговельної мережі,
мережі закладів ресторанного
господарства і торговельного
обслуговування споживачів (покупців),
які придбавають товари у підприємств,
установ та організацій незалежно від
організаційно-правової форми і форми
власності, фізичних осіб - підприємців
та іноземних юридичних осіб, що
провадять підприємницьку діяльність
на території України визначено
Порядком провадження торговельної
діяльності та правила торговельного
обслуговування на ринку споживчих
товарів, затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України №833 від
15.06.2006року (зі змінами та доповненнями),
відповідно до п.22 якого розрахунки за
продані товари та надані послуги
можуть здійснюватися готівкою та/або в
безготівковій формі (із застосуванням
платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо) відповідно до
законодавства. Разом з товаром
споживачеві в обов'язковому порядку
видається розрахунковий документ
установленої форми на повну суму
проведеної операції, який засвідчує
факт купівлі товару та/або надання
послуги.

Судом першої та апеляційної інстанції
встановлено, що між ТОВ «МС 46»
(Депонент) та ФОП ОСОБА_2 (Зберігач)
01.01.2013р. був укладений Договір
відповідального зберігання №25, згідно
з п.п.1.1-1.5 якого Депонент передає, а
Зберігач приймає товарно-матеріальні
цінності, в подальшому Манно, для
відповідального зберігання та
організації експозиції. Майно, яке
передається буде зберігатись за
наступною адресою: АДРЕСА_1. Сторони
погоджуються з безумовним правом
Депонента повернути назад все передане
ним майно, незалежно від терміну
зберігання та розірвати даний договір.
Зберігач може передати майно третім
особам тільки за письмовим
розпорядженням Депонента, яке може
бути за домовленістю сторін як в
письмовій формі, так і в електронному
вигляді. Зберігач та Депонент можуть
виступати уповноваженими
представниками один одного у
взаємовідносинах з третіми особами з
правом підпису за окремими
розпорядженнями, а саме за довіреністю.
Пунктом 4.1 даного Договору передбачено,
що винагорода зберігача за даним
договором визначається згідно актів
виконаних робіт по мірі виконання
таких робіт та послуг.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем - ФОП ОСОБА_2 не оприбутковано
у книзі обліку доходів готівкові кошти,
які надійшли від продажу товарів
згідно супровідної відомості до сумки
з готівковою виручкою від 20.11.2013р. №8081
на суму 31150грн.(а.с.48).

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 пояснив, що позивач
відповідно до вищезазначеного
Договору зберігання №25 від 01.01.2013 року
мав право передавати і передавав товар
третім особам за гроші, таким чином
здійснював посередницькі послуги, як
доказ того представник позивача надав
для огляду квитанцію про Експозиційну
точку споживчої мережі ІНФОРМАЦІЯ_1
№18634568 про прийняття залогової
вартості від карти споживача НОМЕР_2
через ОСОБА_5 від 26.11.2013 р.

Представник позивача не заперечував у
судовому засіданні, що сума 31150 грн., яка
відображена у супровідній відомості -
це гроші від реалізованого товару,
однак на думку представника позивача
ці кошти не повинні оприбутковуватись,
оскільки господарські відносини між
ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «МС 46» регулюються
договором зберігання і за зберігання
товару позивач отримує винагороду.

Таким чином, аналізуючи норми права,
судова колегія приходить до висновку,
що ФОП ОСОБА_2 здійснювала діяльність
посередника у торгівлі товарами
широкого асортименту, і фактично
здійснювала продаж товару
Експозиційної точки споживчої мережі
«ІНФОРМАЦІЯ_1», що відповідає поняттю
купівлі-продажу, а тому відповідно до
вимог п.2.6 ст.2 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, п.4 Наказу Міністерства
фінансів України від 15.12.2011р. №1637 «Про
затвердження форм книги обліку доходів
і книги обліку доходів і витрат та
порядок їх ведення», зобов'язана була
відображати господарські операції з
продажу товарів у Книзі доходів за
підсумками кожного робочого дня.

З огляду на вищезазначене, судова
колегія повністю погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
відповідач, приймаючи оскаржуване
податкове повідомлення-рішення діяв у
межах та у спосіб, наданих йому
повноважень, жодних порушень
податкового законодавства не допусти,
у зв`язку з чим позовні вимоги є
безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного колегія
суддів апеляційної інстанції вважає,
що постанова Одеського окружного
адміністративного суду ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді всіх обставин справи, які
мають значення для вирішення спору,
відповідає нормам матеріального та
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
викладених у зазначеній постанові, у
зв'язку з чим підстав для її скасування
не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
судове рішення - без змін, якщо судом
першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 07 травня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня складання її в повному обсязі.

Повний текст рішення виготовлено 17.10.2014
року.

Головуюча суддя:
О.А. Шевчук

Суддя:
Л.Є. Зуєва

Суддя:
А.Г. Федусик