Справа № 603/646/14-а
Суддя: Галіян І. М.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 603/646/14-а
Провадження № 6-а/603/30/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2014 р.
м.Монастириська

Монастириський районний суд
Тернопільської області в складі:

головуючого судді Галіяна І. М.

при секретарі Осиф Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Монастириська
адміністративну справу за поданням
Відділу примусового виконання рішень
Головного управління юстиції у
Тернопільській області,

з участю Управління соціального
захисту населення Монастириської РДА,
ОСОБА_1

про зміну способу і порядку виконання
рішень

ВСТАНОВИВ:

Начальник відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у Тернопільській області та
старший державний виконавець цього
відділу звернулися в Монастириський
районний суд Тернопільської області із
поданням, в якому просять змінити
спосіб і порядок виконання виконавчого
листа №2-а-458/2010 виданого
Монастириським районним судом
Тернопільської області 15.04.2014 року,
резолютивною частиною якого
встановлено: «Зобов'язати Управління
соціального захисту населення
Монастириської районної державної
адміністрації Тернопільської області
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку за
період 09.07.2007 року по 31.12.2007 року в
розмірі, передбаченому ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», тобто у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років» шляхом зміни
зобов'язання здійснити виплати на
стягнення цих виплат.

В обґрунтування заявленого подання
зазначають, що у відділі примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
області на виконанні перебуває
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа №2-а-458/2010
виданого Монастириським районним
судом Тернопільської області 15.04.2014
року, резолютивною частиною якого
встановлено «Зобов'язати управління
праці та соціального захисту населення
Монастириської районної державної
адміністрації Тернопільської області
здійснити прерахунок та виплату ОСОБА_1
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період 09.07.2017 року по 31.12.2007 року в
розмірі, передбаченому ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», тобто, у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років».

Державним виконавцем Відділу винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Згідно повідомлення боржника,
Управління соціального захисту
населення Монастириської РДА ОСОБА_1
донараховано доплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» до рівня не менше від
прожиткового мінімуму на місяць.

У зв'язку з набранням чинності Законом
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» виникли
труднощі з виконанням судових рішень,
ухвалених у справах, пов'язаних із
соціальними виплатами.

Зміни у правовому регулюванні порядку
виконання судових рішень, боржником за
якими є державний орган, яким не
передбачено виконання рішень
зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання, тому
вважає, що дана обставина є підставою
для зміни чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення.

Представники відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у Тернопільській області в
судове засідання не з'явилися, у
поданні просили про розгляд справи без
їхньої участі.

Представник Управління
соціального захисту населення
Монастириської РДА в судове засідання
не з'явився, т.в.о. начальника
управління суду подав заперечення в
якому просить у задоволенні подання
відмовити, а також просить розглядати
справи у відсутності їх представника.

Представник позивача ОСОБА_1 в
судове засідання не з'явився, суду
подав заяву про розгляд справи у його
відсутності та відсутності ОСОБА_1

Дослідивши подані сторонами
докази, з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, на яких ґрунтуються
вимоги подання та заперечення,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку щодо задоволення подання з
огляду на таке.

Судом встановлено, що згідно постанови
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 березня
2013 року по справі № 2-а-458/10 за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Монастириської районної державної
адміністрації Тернопільської області
про стягнення заборгованості по
виплаті допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
постанова Монастириського районного
суду Тернопільської області від 14.12.2010
року скасована та постановлена нова,
згідно резолютивної частини якої
вирішено «Зобов'язати управління праці
та соціального захисту населення
Монастириської районної державної
адміністрації Тернопільської області
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею 3-річного віку за
період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року в
розмірі, передбаченому ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», тобто у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

15.04.2014 року Монастириським районним
судом Тернопільської області з метою
примусового виконання вищевказаної
постанови видано виконавчий лист №
2-а-458/2010.

На підставі зазначеного листа 04.08.2014
року державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Тернопільській області винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження (а.с.5), яка надійшла на
адресу Управління соціального захисту
населення Монастириської РДА.

Управлінням соціального захисту
населення Монастириської РДА ОСОБА_1
донараховано доплату до допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» до рівня не менше від
прожиткового мінімуму на місяць, що
підтверджується рішенням про
перерахунок допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею 3-річного
віку від 08.09.2014 року.

Своїм листом Управління соціального
захисту населення Монастириської РДА
повідомило відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
області, що ОСОБА_1, жительці
с.Горожанка Монастириського району,
донараховано доплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, а щодо донарахованої
суми, яка перевищує бюджетні
призначення на поточний рік, фактично
зазначивши, що така виплата буде
здійснена за наявності відповідного
фінансування з Державного бюджету
України (а.с.3).

Як вбачається з даного листа, виконання
постанови суду неможливе через
відсутність коштів, виплата яких буде
здійснена за наявності відповідного
фінансування з Державного бюджету
України.

Визначаючись щодо правової
обґрунтованості подання, суд виходить
з наступного.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Правила цієї статті кореспондуються з
положеннями ст. 36 Закону України «Про
виконавче провадження», де зазначено,
що за наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, державний
виконавець за власною ініціативою чи
за заявою сторін, а також самі сторони
мають право звернутися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про відстрочку або розстрочку
виконання, а також про встановлення або
зміну способу і порядку виконання (ч. 1
вказаної статті).

Отже, підставою для застосування
положень ч. 1 ст. 263 КАС України є
обставини, що перешкоджають належним
чином виконати судове рішення в
адміністративній справі, ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Відтак, зміною способу та порядку
виконання судового рішення є прийняття
судом нових заходів з метою реалізації
рішення в разі неможливості його
виконання у порядку і способом, раніше
встановленими. При цьому, суд може
змінити порядок і спосіб виконання
судового рішення, не змінюючи при цьому
його змісту.

З 01.01.2013 року набрав чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», який
встановлює гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
«Про виконавче провадження», та
особливості їх виконання

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган. Водночас
судові рішення у справах, пов'язаних із
соціальними виплатами, які мають
зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання.

В постанові зазначений порядок
виконання, як зобов'язання вчинити
певну дію (сплатити), у даному випадку
державний виконавець, при виконанні
своїх обов'язків, позбавлений
можливості накладення арешту на кошти
боржника та проводити примусове
списання коштів, оскільки ст. 76 ЗУ «Про
виконавче провадження» передбачений
певний порядок виконання рішень
судів за якими боржник зобов'язаний
вчинити певні дії. Так, державний
виконавець згідно цього порядку має
можливість лише двічі зобов'язати
боржника виконати рішення суду та у
разі не виконання рішення суду
боржником без поважних причин
застосувати до нього штрафні санкції у
порядку ст. 78 ЗУ «Про виконавче
провадження» та після чого направляє
подання до суду про притягнення винних
осіб до кримінальної відповідальності.

Враховуючи наведене, суд приходить до
переконання, що неможливість виконання
судового рішення, яке вступило в
законну силу в зв'язку з його
зобов'язальним характером, є підставою
для зміни способу виконання цього
судового рішення, оскільки кінцевим
результатом його виконання у даній
справі є виплата позивачеві належних
йому коштів державним органом.

Крім цього, відмова у задоволенні
подання державного виконавця про зміну
способу виконання судового рішення
буде суперечити змісту цього рішення,
оскільки призведе до подальшого
порушення прав позивача.

При цому посилання відповідача на
відсутність бюджетного фінансування
як на причину невиконання рішення суду
не можуть прийматися до уваги, оскільки
реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань.

Надаючи правову оцінку доводам
подання, суд вважає, що останнім
повністю надано докази щодо наявності
обставин, які ускладнюють виконання
рішення суду, а тому подання підлягає
задоволенню.

Окрім цього, суд змушений зазначити, що
вимоги прохальної частини подання не
відповідають мотивувальній його
частині, оскільки прохальна частина
містить формулювання щодо зміни
способу та порядку виконання
виконавчого листа, чого не передбачено
ні процесуальним законом, ні
законодавством про виконавче
провадження, натомість у мотивувальній
частині мовиться про зміну способу та
порядку виконання рішення суду.

Окрім цього, суд змушений зазначити, що
вимоги прохальної частини подання не
відповідають мотивувальній його
частині, оскільки прохальна частина
містить формулювання щодо зміни
способу та порядку виконання
виконавчого листа, чого не передбачено
ні процесуальним законом, ні
законодавством про виконавче
провадження, натомість у мотивувальній
частині мовиться про зміну способу та
порядку виконання рішення суду.

На підставі наведеного і керуючись ЗУ
«Про виконавче провадження», ст. 263 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання Відділу примусового виконання
рішень Головного управління юстиції у
Тернопільській області про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення - задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання
постанови суду по справі №2-а-458/2010
Монастириського районного суду
Тернопільської області від 22.03.2013 року
року на підставі якої виданий
виконавчий лист №2-а-458/2010, в частині
«зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Монастириської районної державної
адміністрації Тернопільської області
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку за
період 09.07.2007 року по 31.12.2007 року в
розмірі, передбаченому ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», тобто у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років».

Стягнути з управління праці та
соціального захисту населення
Монастириської районної державної
адміністрації Тернопільської області
в користь ОСОБА_1 допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період 09.07.2007 року по 31.12.2007 року
в розмірі, передбаченому ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», тобто у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років».

Ухвала суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Монастириський районний суд
Тернопільської області шляхом подачі
апеляційної скарги у порядку і строки,
передбачені статтями 185 - 187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження.

Суддя І. М. Галіян