Справа № 638/18849/14-а
Суддя: Цвірюк Д. В.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
м.Харків

Дзержинський районний суд міста
Харкова у складі:

головуючого судді - Цвірюка
Д.В.,

за участю секретаря -
Долгової К.С.,

представника позивача
Купріянової А.О.,

відповідача -
ОСОБА_2,

перекладача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Дзержинського
районного суду міста Харкова
адміністративну справу за позовом
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області до громадянина
Туреччини ОСОБА_2 про примусове
видворення іноземного громадянина з
України,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області, звернувся до суду
з зазначеною заявою до громадянина
Туреччини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому
просив видворити відповідача за межі
України в примусовому порядку.

В обґрунтування заявленого позову
зазначив, що відповідач перебуває на
території України з порушенням Закону
України «Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства», оскільки він
знаходиться на території України без
паспортного документу. На територію
України приїхав у березні 2014 року до
друзів та залишився у м.Харкові. За
порушення правил перебування
іноземних громадян на території
України відповідач був притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ст.203 КУпАП. Постійного місця
проживання на території України,
джерела існування, прямих родичів,
власності, коштів на існування
відповідач не має.

Представник позивача в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримав та просив їх задовольнити, на
підставах, викладених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнав у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до висновку про обґрунтованість
заявлених позовних вимог та
необхідність їх задовольнити у повному
обсязі, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 21.10.2014 року
співробітниками УСБУ в Харківській
області спільно з слідчим управлінням
ГУМВС України в Харківській області
під час перевірки кафе, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1, було виявлено
громадянина Туреччини ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно пояснень відповідача, останній
не пам'ятає як та де саме він перетнув
кордон України.

Також встановлено, що відповідач
перебуває на території України без
документів, постійного місця
проживання, законного джерела
існування, прямих родичів, власності,
коштів на існування не має.

21.10.2014 року ГУ ДМС у Харківській області
було складено протокол про
адміністративне правопорушення №056577,
за ч. 1 ст. 203 КУпАП, відносно
громадянина Туреччини ОСОБА_2.

Рішенням ГУ ДМС України в Харківській
області вирішено примусово повернути
до країни походження громадянина
Туреччини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
зобов'язано покинути територію України
у термін до 22.10.2014 року, але у зазначений
термін відповідач рішення не виконав.

Відповідно до частини 3 статті 3 розділу
І Закону України «Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства»,
іноземці та особи без громадянства
зобов'язані неухильно додержуватися
Конституції та законів України, інших
нормативно-правових актів, не посягати
на правв і свободи, честь і гідність
інших людей, інтереси суспільства та
держави.

Відповідно до частини 1 статті 9 розділу
ІІ Закону України «Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства»
іноземці та особи без громадянства
в'їжджають в Україну за наявності
визначеного цим Законом чи міжнародним
договором України паспортного
документа та одержавної у
встановленому порядку візи, якщо інше
не передбачено законодавством чи
міжнародними договорами України.

Частиною 1 статті 16 розділу II
зазначеного вище Закону передбачено,
що реєстрація іноземців та осіб без
громадянства, які в'їжджають в Україну,
здійснюється в пунктах пропуску через
державний кордон України органами
охорони державного кордону.

Частиною 15 стаття 4 Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства» передбачено, що
іноземці та особи без громадянства, які
в'їхали в Україну на інших законних
підставах, не передбачених частинами 2 -
14 цієї статті, вважаються такими, які
тимчасово перебувають на території
України на законних підставах на
період наданого візою дозволу на в'їзд
або на період, встановлений
законодавством чи міжнародним
договором України.

Згідно частини 4 статті 4 З вище Закону
передбачено, що іноземці та особи без
громадянства, які відповідно до
закону прибули в Україну для
працевлаштування та отримали посвідку
на тимчасове проживання, вважаються
такими, які на законних підставах
перебувають на території України на
період роботи в Україні.

Відповідно до частини 1 стаття 21
розділу II Закону України «Про правовий
статус іноземців та осіб без
громадянства», в'їзд в Україну,
перебування на території України та
транзитний проїзд через територію
України іноземців та осіб без
громадянства здійснюється за
наявності достатнього фінансового
забезпечення або наявності можливості
отримати таке забезпечення законним
способом на території України. Порядок
підтвердження достатнього фінансового
забезпечення та його розмір
встановлюються Кабінетом Міністрів
України.

Абзацом статті 21 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства» зазначено, що
перетинання державного кордону у разі
в'їзду в Україну або транзитний проїзд
через територію України громадянами
держав, перелік яких зазначено у
додатку 5, та особами без громадянства,
які постійно проживають у зазначених
державах, здійснюються після подання
ними підтвердження фінансового
забезпечення свого перебування в
Україні, транзитного проїзду через
територію України та виїзду за межі
України.

Згідно до п. 14 ст. 1 Закону
вищезазначеного Закону нелегальний
мігрант - іноземець або особа без
громадянства, які перетнули державний
кордон поза пунктами пропуску або в
пунктах пропуску, але з уникненням
прикордонного контролю і невідкладно
не звернулися із заявою про надання
статусу біженця чи отримання притулку
в Україні, а також іноземець або особа
без громадянства, які законно прибули в
Україну, але після закінчення
визначеного їм терміну перебування
втратили підстави для подальшого
перебування та ухиляються від виїзду з
України;

Відповідно до ч. 1 статті 23 розділу III
Закону України «Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства»
нелегальні мігранти та інші іноземці
та особи без громадянства, які вчинили
злочин, адміністративні або інші
правопорушення, несуть
відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 2 статті 25 цього Закону
передбачено, що «…іноземці та особи
без громадянства, які не мають законних
підстав для перебування в Україні або
які не можуть виконати обов'язок виїзду
з України, не пізніше дня закінчення
відповідного строку їх перебування у
зв'язку з відсутністю коштів або
втратою паспортного документа можуть
добровільно повернутися в країну
походження або третю країну, у тому
числі за сприяння міжнародних
організацій».

Абзацом 1 статті 26 розділу III Закону
України «Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства» передбачено,
що «іноземець або особа без
громадянства можуть бути примусово
повернуті в країну походження або
третю країну, якщо їх дії порушують
законодавство про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства або
суперечать інтересам забезпечення
національної безпеки України чи
охорони громадського порядку, або якщо
це необхідно для охорони здоров'я,
захисту прав і законних інтересів
громадян України за рішенням
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики у сфері міграції…».

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону
України «Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства» «центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органи охорони державного
кордону (стосовно іноземців та осіб без
громадянства, які затримані ними у
межах контрольованих прикордонних
районів під час спроби або після
незаконного перетинання державного
кордону України) або органи Служби
безпеки України можуть лише на
підставі винесеної за їх позовом
постанови адміністративного суду
примусово видворити з України іноземця
та особу без громадянства, якщо вони не
виконали в установлений строк без
поважних причин рішення про примусове
повернення або якщо є обґрунтовані
підстави вважати, що іноземець або
особа без громадянства ухилятимуться
від виконання такого рішення …»

Судом вбачається, що відповідач
мав можливість встановленим порядком
іммігрувати в Україну або іншу
Європейську країну на постійне місце
проживання, або тимчасово прибути для
працевлаштування на визначений термін,
як це передбачено законодавством
України, законодавством інших держав
та міжнародними документами. Не
завдавши шкоди національним інтересам
України, але, знаючи про порядок
перетинання державного кордону,
можливість легально в'їхати до України
та Європейських країн, відповідач
вибрав незаконний спосіб.

Враховуючи наведене, суд вважає
обґрунтованими доводи про те, що
відповідач буде ухилятися від виїзду з
території України, що свідчить про
порушення чинного законодавства
України та необхідність його
примусового видворення за межі
території України.

На підставі викладеного, відповідно до
ст. 30 Закону України «Про правовий
статус іноземців та осіб без
громадянства» та керуючись статтями 11,
70, 71, 86, 160-163, 183-5, КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Головного
управління Державної міграційної
служби України в Харківській області
до громадянина Туреччини ОСОБА_2 про
примусове видворення іноземного
громадянина з України - задовольнити.

Примусово видворити громадянина
Туреччини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця Туреччини, постійно
проживаючого у Туреччині - за межі
території України.

Допустити негайне виконання постанови
суду.

Постанова може бути оскаржена в
Харківський апеляційний
адміністративний суд через
Дзержинський районний суд міста
Харкова шляхом подачі апеляційної
скарги в п'ятиденний строк з дня її
проголошення, копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя
Д.В. Цвірюк