Справа № 826/13128/14
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В приміщенні Окружного
адміністративного суду міста Києва за
адресою у м. Києві по вул. Великій
Васильківській, 81-а, Окружний
адміністративний суд міста Києва у
головуючого Бояринцевої М.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження справу
до Дніпровського районного відділу
Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві
про визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про
визнання протиправними дії
Дніпровського районного відділу
Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві
щодо відмови у реєстрації місця
проживання в садовому будинку за
адресою: АДРЕСА_1 та про зобов'язання
Дніпровський районний відділ
Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві
здійснити реєстрацію місця проживання
в садовому будинку за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування наведених вимог
позивач посилається на Конституцію
України, Закон України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" та зазначає, що
Дніпровським районним відділом
Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві
протиправно відмовлено йому у
реєстрації його постійного місця
проживання в садовому будинку за
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, заперечень чи
пояснень по суті заявлених позовних
вимог суду не надав. Про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.
ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського
районного відділу Головного
управління Державної міграційної
служби України в м. Києві із заявою щодо
реєстрації його місця проживання за
За результатами розгляду заяви
позивача Дніпровський районний відділ
Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві
листом від 2 вересня 2014 року за №
05/вх.72-С повідомив ОСОБА_1 про те, що
йому відмовлено в реєстрації місця
проживання в садовому будинку за
адресою: АДРЕСА_1, оскільки садовий
будинок не входить до житлового фонду
Дніпровського району м. Києва та
вказано про те, що згідно статті 6
Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" та статті 4
Житлового кодексу України передбачена
реєстрація місця проживання у
Відповідно до статті 2 Закону України
від 11.12.2003 № 1382-ІV "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" (в редакції, яка
діяла на час виникнення спірних
правовідносин, далі - Закон № 1382)
громадянам України, а також іноземцям
та особам без громадянства, які на
законних підставах перебувають в
Україні, гарантуються свобода
пересування та вільний вибір місця
проживання на її території, за винятком
обмежень, які встановлені законом.
Реєстрація місця проживання чи місця
перебування особи або її відсутність
не можуть бути умовою реалізації прав і
свобод, передбачених Конституцією,
законами чи міжнародними договорами
України, або підставою для їх
Статтею 3 Закону № 1382 визначено, що
вільний вибір місця проживання чи
перебування - це право громадянина
України, а також іноземця та особи без
громадянства, які на законних
підставах перебувають на території
адміністративно-територіальної
одиниці, на території якої вони хочуть
проживати чи перебувати; місце
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком понад шість місяців
на рік; реєстрація - це внесення
інформації до Єдиного державного
демографічного реєстру про місце
проживання або місце перебування особи
із зазначенням адреси, за якою з особою
може вестися офіційне листування або
вручення офіційної кореспонденції.
Згідно статті 11 Закону № 1382 реєстрація
місця проживання та місця перебування
осіб здійснюється органом реєстрації.
Указом Президента України від 6 квітня
2011 року № 405/2011 затверджене Положення
про Державну міграційну службу
України, відповідно до якого Державна
міграційна служба України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра внутрішніх
справ України.
У відповідності до підпункту 20 пункту 4
Положення про Державну міграційну
службу України, Державна міграційна
служба України відповідно до
покладених на неї завдань здійснює
реєстрацію/зняття з реєстрації місця
проживання/перебування фізичних осіб,
веде відповідні реєстраційні обліки.
Згідно пункту 20 Положення про Державну
міграційну службу України, Державна
міграційна служба України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через головні управління (управління)
міграційної служби в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, управління, відділи
(сектори) міграційної служби в районах,
районах у містах, містах обласного,
республіканського (Автономної
Республіки Крим) значення.
Як встановлено під час розгляду справи,
позивачу відмовлено у реєстрації його
місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 з
тих підстав, що садовий будинок не
належить до житлового фонду.
Відповідно до статті 6 Закону № 1382
громадянин України, а також іноземець
чи особа без громадянства, які постійно
або тимчасово проживають в Україні,
зобов'язані протягом десяти днів після
прибуття до нового місця проживання
зареєструвати місце проживання.
Реєстрація місця проживання особи
здійснюється в день подання особою
документів. Реєстрація місця
проживання за заявою особи може бути
здійснена з одночасним зняттям з
реєстрації попереднього місця
Згідно статті 4 Житлового кодексу
Української РСР (в редакції, яка діяла
на час виникнення спірних
правовідносин) жилі будинки, а також
жилі приміщення в інших будівлях, що
знаходяться на території Української
РСР, утворюють житловий фонд.
Житловий фонд включає:
- жилі будинки і жилі приміщення в інших
будівлях, що належать державі
(державний житловий фонд);
- жилі будинки і жилі приміщення в інших
будівлях, що належать колгоспам та
іншим кооперативним організаціям, їх
об'єднанням, профспілковим та іншим
громадським організаціям (громадський
- жилі будинки, що належать
житлово-будівельним кооперативам (фонд
житлово-будівельних кооперативів);
- жилі будинки (частини будинків),
квартири, що належать громадянам на
праві приватної власності (приватний
- квартири в багатоквартирних жилих
будинках, садибні (одноквартирні) жилі
будинки, а також жилі приміщення в
інших будівлях усіх форм власності, що
надаються громадянам, які відповідно
до закону потребують соціального
захисту (житловий фонд соціального
Статтею 6 Житлового кодексу
Української РСР встановлено, що жилі
будинки і жилі приміщення
призначаються для постійного
проживання громадян, а також для
використання у встановленому порядку
як службових жилих приміщень і
гуртожитків. Надання приміщень у жилих
будинках для потреб промислового
характеру забороняється.
Разом з тим, згідно пункту 1.2 Порядку
прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення I
та II категорій складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж,
затвердженого наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 19 березня 2013 року № 95,
садовий будинок - це будинок для
літнього (сезонного) використання.
З урахуванням наведеного та з огляду на
те, що садовий будинок передбачений для
тимчасового проживання у літній період
та не відноситься до житлового фонду,
суд приходить до висновку про
правомірність відмови Дніпровського
районного відділу Головного
управління Державної міграційної
служби України в м. Києві щодо
проведення реєстрації місця
проживання ОСОБА_1 в садовому будинку
за адресою: АДРЕСА_1
Разом з тим суд зазначає про наступне.
Позивач під час розгляду справи
зазначив, що він постійно проживає у
садовому будинку за адресою: АДРЕСА_1 та
вказав про відсутність іншого житла
Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 є власником садового будинку
АДРЕСА_1, згідно договору від 20 червня
2007 року, укладеного між ОСОБА_3, як
продавцем, та ОСОБА_1, як покупцем.
Згідно довідки Садівничого товариства
"Сілікатчик" від 17 вересня 2014 року № 27,
ОСОБА_1 є членом садівничого товариства
"Сілікатчик". У вказаній довідці
зазначено, що на земельній ділянці за
адресою: АДРЕСА_1, знаходиться садовий
будинок, що належить ОСОБА_1 на правах
власності. Будинок підключено до
електричної мережі товариства та
газової мережі компанії "Київгаз".
Таким чином зазначений будинок не
підпадає під ознаки садового будинку,
оскільки може використовуватися не
тільки в літній період, а має ознаки
Крім того, на підтвердження
відсутності іншого житла для
проживання позивачем надано договір
дарування квартири АДРЕСА_2, укладеного
5 червня 2010 року між його дружиною
ОСОБА_4 та неповнолітнім ОСОБА_5, який
діє за згодою батька ОСОБА_1.
З урахуванням наведеного та з огляду на
те, що позивач постійно проживає в
будинку АДРЕСА_1 суд приходить до
висновку про наявність права у
позивача на реєстрацію його місця
проживання за адресою: АДРЕСА_1,
оскільки особа, яка постійно проживає
на території України, має бути
Крім того суд вважає за необхідне
зазначити про наступне.
Згідно Закону України від 02.09.2014 № 1673-VII
"Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
переведення садових і дачних будинків
у жилі будинки та реєстрації в них
місця проживання" (який набрав чинності
на день ухвалення рішення суду) у
Житловому кодексі Української РСР
перше речення статті 6 після слів "для
постійного" доповнити словами "або
Абзаци п'ятий і сьомий статті 3 Закону
України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні" викладено в такій редакції:
"місце проживання - житло, розташоване
адміністративно-територіальної
одиниці, в якому особа проживає
постійно або тимчасово";
"реєстрація - внесення інформації до
Єдиного державного демографічного
реєстру та до паспортного документа
про місце проживання або місце
перебування особи із зазначенням
Таким чином, з набранням чинності
Законом України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
переведення садових і дачних будинків
у жилі будинки та реєстрації в них
місця проживання" фізичним особам
надано право на реєстрацію місця їх
проживання в житлі, в якому вони
проживають тимчасово.
Згідно з частиною першою статті 13
Загальної декларації прав людини кожна
людина має право вільно пересуватися і
обирати собі місце проживання у межах
Статтею 33 Конституції України
встановлено, що кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
Відповідно до статті 64 Конституції
України конституційні права і свободи
людини і громадянина не можуть бути
обмежені, крім випадків, передбачених
Конституцією України.
Згідно статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом верховенства
права, відповідно до якого зокрема
людина, її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають
зміст і спрямованість діяльності
З огляду на встановлені в суді
обставини та з метою належного захисту
права позивача на реєстрацію його
місця проживання, суд приходить до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог в частині зобов'язання
Дніпровський районний відділ
Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві
здійснити реєстрацію місця проживання
в садовому будинку за адресою: АДРЕСА_1.
За таких обставин, суд приходить до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог, тому позов визнається таким, що
підлягає задоволенню частково.
Відповідно до частини третьої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.
Керуючись статтями 98, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В И В:
1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
2. Зобов'язати Дніпровський районний
відділ Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві
здійснити реєстрацію місця проживання
ОСОБА_1 в садовому будинку за адресою:
3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 судові
витрати у розмірі 36 (тридцять шість)
4. В решті позову - відмовити.
Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленим статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими статтями 185-187 КАС
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
М.А. Бояринцева