Справа № П/811/3228/14
Суддя: В.С. Мирошниченко
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року
Справа №
П/811/3228/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мирошниченка
В.С.

за участі секретаря судового
засідання - Озерної М.О.

представника позивача - Терещенка
Д.Л.

представника відповідача - Бобуха
С.А.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом приватного
акціонерного товариства «Креатив» до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
«Креатив» (надалі - ПАТ «Креатив»,
позивач) звернулося до суду з позовом
до Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області (надалі -
Кіровоградська ОДПІ, відповідач), в
якому просить скасувати податкові
повідомлення - рішення від 16.06.2014 р.
№, яким збільшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість в сумі 1 586 889,00 грн. та
від 16.06.2014 р. №, яким збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість в сумі 3 325 626,00 грн., в
тому числі за основним платежем - 2 217
084,00 грн. та застосованих штрафних
(фінансових) санкцій - 1 108 542,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що спірні податкові
повідомлення-рішення, винесені
Кіровоградською ОДПІ на підставі акту
перевірки №
106/11-23-2202/31145251 від 29.05.2014 р. є
необґрунтованими, винесені з
порушенням норм чинного законодавства.
Підставою для цього стали висновки
податкового органу про те, що відносини
позивача з ТОВ "Торгівельна фірма
"Настрій" та ТОВ "Компанія "Ініціатива"
не підтверджуються бухгалтерськими
документами. Позивач не погоджується з
висновками податкового органу
викладеними в акті перевірки. Зокрема
вказав, що договори, укладені з
контрагентами мали реальний характер,
підтверджені належними первинними
документами та відповідають вимогам ч.2
ст.9 Закону України «Про бухгалтерський
облік і фінансову звітність в Україні».

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені в позові та
спросив суд їх задовольнити.

Представник відповідача надав до суду
письмові заперечення проти позову, у
яких зазначив, що вимоги не визнаються
в повному обсязі. Зазначив, що
прийняття оскаржуваних рішень
обумовлено порушенням податкового
законодавства, які виявлені під час
перевірки, а тому рішення є
правомірними та не підлягають
скасуванню.

За таких обставин, відповідач зазначає,
що оскаржувані рішення винесені
правомірно та відповідно до вимог
чинного законодавства, а тому позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Заслухавши представника позивача та
відповідача, дослідивши у судовому
засіданні надані сторонами докази,
оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
дійшов наступних висновків.

ПрАТ "Креатив" зареєстроване як
юридична особа виконавчим комітетом
Кіровоградської міської ради 06.10.2000 р.
та є платником податку на додану
вартість, займається господарською
діяльністю, зокрема, виробництвом
нерафінованої олії та жирів;
виробництвом рафінованих олії та
жирів; виробництво маргарину та
аналогічних харчових жирів.

Судом встановлено, що посадовими
особами Кіровоградської ОДПІ на
підставі наказу №944 від 27.05.2014 р.
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ПАТ "Креатив" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ "Торгівельна компанія "Настрій" та
ТОВ "Компанія "Ініціатива" за період з
01.10.2013 р. по 31.10.2013 р., за результати якої
складено акт №106/11-23-2202/31145251 від 29.05.2014р.
(а.с.7-30,т.1).

Згідно висновків зазначеного акту
встановлено наступні порушення з боку
позивача:

- п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України (ПК України), в результаті чого
товариством завищено від'ємне значення
різниці між сумою податкових
зобов'язань та сумою податкового
кредиту поточного звітного
(податкового періоду) (р.19 Декларації з
ПДВ) за жовтень 2013 р. на суму 1586889,00 грн.;

- п.198.3, п 198.6 ст. 198 ПК України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість на загальну суму 2217084,00
грн., в тому числі за листопад 2013 р. - на
суму 2217084,00 грн. (а.с.30,т.1).

На підставі висновків, викладених в
акті перевірки, податковим органом
прийнято податкові
повідомлення-рішення:

1) від 16.06.2014 р. №, яким збільшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість в сумі 1 586
889,00 грн. (а.с.32, т.1);

2) від 16.06.2014 р. №, яким збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість в сумі 3 325 626,00 грн., в
тому числі за основним платежем - 2 217
084,00 грн. та застосованих штрафних
(фінансових) санкцій - 1 108 542,00 грн. (а.с.31,
т.1).

Як вбачається з акту перевірки
№106/11-23-2202/31145251 від 29.05.2014р. наведені у
ньому висновки відповідача
ґрунтуються на тому, що відповідачем не
підтверджено належним чином
бухгалтерськими документами факт
господарських взаємовідносин з ТОВ
"Торгівельна фірма "Настрій" та ТОВ
"Компанія "Ініціатива".

Стосовно взаємовідносин позивача з ТОВ
"Компанія "Ініціатива" судом
встановлено наступне.

Матеріалами справи встановлено, що між
ПрАТ "Креатив" та ТОВ "Компанія
"Ініціатива" укладено наступні
договори на поставку насіння
соняшнику урожаю 2013 р.:

- договір поставки №С13-631 від 25.10.2013 р.
(а.с.142-143, т.1);

- договір поставки №С13-643 від 30.10.2013 р.
(а.с.147-148,т.1);

- договір поставки №С13-587 від 25.10.2013 р.
(а.с.176-177, т.1);

- договір поставки №С13-514 від 18.10.2013 р.
(а.с.222-223, т.1);

- договір поставки №С13-513 від 18.10.2013 р.
(а.с.131-132, т.2).

На підтвердження реального виконання
вказаних правочинів позивачем надано
видаткові накладні на соняшник:
№ІН-0000061 від 27.10.2013 р., №ІН-000062 від 30.10.2013
р., №ІН-0000064 від 31.10.2013 р., №ІН-0000063 від
31.10.2013 р., №ІН-0000052 від 29.10.2013 р., № ІН-0000057
від 30.10.2013 р., №ІН-0000060 від 31.10.2013р.,
№ІН-0000022 від 19.10.2013 р., №ІН-0000021 від
19.10.2013р.,№ІН-0000023 від 20.10.2013р., №ІН-0000024
від 20.10.2013р., №ІН-0000026 від
21.10.2013р.,№ІН-0000025 від 21.10.2013р., №ІН-0000031
від 21.10.2013р., №ІН-0000027 від 22.10.2013
р.,№ІН-0000028 від 22.10.2013 р., №ІН-000032 від
22.10.2013р., №ІН-0000033 від 23.10.2013р., №ІН-0000034
від 23.10.2013р., №ІН-0000040 від 24.10.2013 р.,
№ІН-0000053 від 24.10.2013р., №ІН-0000042 від
25.10.2013р., №ІН-0000041 від 25.10.2013р., №ІН-00000 43
від 25.10.2013р., №ІН-0000046 від 26.10.2013р.,
№ІН-0000047 від 28.10.2013р.
(а.с.144,149-151,178-180,227-245,т.1), №ІН-0000045 від
26.10.2013р., №ІН-000004 від 25.10.2013р., №ІН-0000039
від 24.10.2013р., №ІН-0000030 від 22.10.2013р., №0000029
від 20.10.2013р., №ІН-0000049 від 28.10.2013р., №0000059
від 30.10.2013р., №ІН-0000050 від 29.10.2013р.,
(а.с.133-140, т.2).

Оприбуткування придбаного
соняшнику позивачем здійснено
відповідно до складених реєстрів
накладних
(а.с.155,158-162,173,т.1,а.с.150,156,159,162,165,168,171,174,
177,180,183,186,189,192,195,198,201,204,207,210, 213,216,219,222,т.2)
та матеріального звіту (а.с.235, т.2).

Продавцем за договором (ТОВ "Компанія
"Ініціатива") позивачу видано податкові
накладні на поставлені товари
(а.с.145,152-154,181-183, 246-250,т.1, 1-14,141-149,т.2).

Факт оплати вказаного товару позивачем
підтверджено платіжними дорученнями
(а.с.224-226,т.1, 225-234,т.2).

Транспортування товару, відповідно до
умов договорів здійснювалось за
рахунок продавця (постачальника) на
умовах DAP склад покупця, що
підтверджується долученими до справи
копіями товарно-транспортними
накладними
(а.с.146,152-154,156-157,163-175,184-221,т.1,а.с.15-68,70,72-93,95-
130,151-152,154-155,157-158,160-161,163-164,166-167,169-170,172-173,175-
176,178-179,181-182,184-185,187-188,190-191,193-194,196-197,199-200,202-
203,205-206,208-209,211-212,214-215,217-218,220-221,223-224,т.2).

Судом встановлено, що вищевказана
продукція використана у межах власної
господарської діяльності позивача, а
саме перероблена у готову соняшникову
олію, соняшниковий шрот та паливні
паллети.

В акті перевірки відповідачем зроблено
висновки про заниження податку на
додану вартість, в рамках укладення
нікчемної угоди з ТОВ "Компанія
"Ініціатива".

Перевіряючі, посилаючись лише на
довідку №570/20-38-22-01-04/38382923 від
27.02.2014р."Про результати проведення
зустрічної звірки ТОВ "Компанія
"Ініціатива" щодо документального
підтвердження господарських відносин
із ТОВ "КМК Юг", ТОВ "Світанок" ПАТ
"Креатив", ТОВ "ТД "Протеїн-Продакшн" за
жовтень, листопад 2013 р." стверджують, що:
«неможливо підтвердити реальність
здійснення господарських операцій між
ТОВ "Компанія "Ініціатива" та ТОВ "КМК
Юг", ТОВ "Світанок" ПАТ "Креатив", ТОВ "ТД
"Протеїн-Продакшн" (а.с.5 т.3). Як наслідок
Відповідач робить висновки про
порушення Позивачем вимог п.198.3, п.198.6
ст.198 ПК України.

Суд звертає увагу, що відповідно до
ухвали Харківського апеляційного
адміністративного суду, винесеної за
результатами перегляду справи №820/11381/14
за позовом ТОВ "Компанія "Ініціатива" до
Основянської ОДПІ м. Харкова ГУ
Міндоходів у Харківській області про
визнання дій неправомірними, позовні
вимоги ТОВ "Компанія "Ініціатива"
задоволено в повному обсязі. Визнано
протиправними дії податкового органу
щодо проведення зустрічної звірки ТОВ
"Компанія "Ініціатива", за результатами
якої складено довідку від 27.02.2014 р."Про
результати проведення зустрічної
звірки ТОВ "Компанія "Ініціатива" щодо
документального підтвердження
господарських відносин із ТОВ "КМК Юг",
ТОВ "Світанок" ПАТ "Креатив", ТОВ "ТД
"Протеїн-Продакшн" за жовтень, листопад
2013 р.". Таким чином, суд приходить до
висновку, що висновки, викладені в
довідці Основянської ОДПІ м. Харкова ГУ
Міндоходів у Харківській області
№570/20-38-22-01-04/38382923 від 27.02.2014р., які в
подальшому використані в акті
перевірки №106/11-23-2202/31145251 від 29.05.2014р.
Кіровоградської ОДПІ є неправомірними
(т.1 а.с.82-88).

Стосовно взаємовідносин позивача з ТОВ
"Торгівельна компанія "Настрій" судом
встановлено наступне.

01.05.2013 р. між позивачем (замовник) та ТОВ
"Торгівельна компанія "Настрій"
(перевізник) укладено договір №ПС13-41
перевезення вантажів. Предметом
укладеного договору є перевезення на
доставка вантажів (а.с.90-95, т.1).

Фактичне виконання укладеного
договору підтверджується долученими
до справи первинними документами:
актами здачі - прийняття робіт (надання
послуг) №11 від 23.10.2013р., №3 від 08.10.2013р.,
№10 від 22.10.2013р., №8 від 19.10.2013р., №7 від
17.10.2013р., №6 від 16.10.2013р., №14 від 29.10.2013р.,
№1 від 03.10.2013 р., №15 від 29.10.2013р., №5 від
15.10.2013р., №4 від 14.10.2013р., №9 від 21.10.2013р.,
№17 від 31.10.2013р., №2 від 07.10.2013р., №1 від
03.10.2013р., №13 від 28.10.2013р., №12 від 24.10.2013р.,
(а.с.96-112,т.1) та товарно - транспортними
накладними (а.с.11-107, т.3).

Продавцем за договором (ТОВ
"Торгівельна компанія "Настрій")
позивачу видано відповідні податкові
накладні за надані послуги (а.с.113-132, т.1).

Факт оплати отриманих послуг позивачем
підтверджено платіжними дорученнями
(а.с.133-141, т.1).

В акті перевірки відповідачем зроблено
висновки про завищення податкового
кредиту позивачем, за наслідками
виконання договору укладеного з ТОВ
"Торгівельна компанія "Настрій".

Досліджуючи акт перевірки, судом
вставлено, що посадові особи
відповідача, посилаючись лише на акт
ДПІ в Печерському районі ГУ Міндоходів
у м.Києві від 22.05.2014р. №1438/26-55-22-07/16393013
"Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Торгівельна
фірма "Настрій" щодо підтвердження
господарських відносин платниками
податків за період з 01.10.2013 р. по
31.10.2013р.", роблять формальний висновок,
про порушення п.198.3,п. 198.6 ст.198 ПК
України від 02.12.2010 р. № 2755-VI, зі змінами
та доповненнями, ПрАТ "Креатив"
включено до складу податкового кредиту
суму податку на додану вартість по
операціям з придбання робіт (послуг) на
суму ПДВ 126636,49 грн. у ТОВ "Торгівельна
компанія "Настрій" в рамках укладання
нікчемної угоди, що призвело до
завищення податкового кредиту.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999р. №996- XIV
(далі за текстом - Закон № 996-XIV)
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Частинами 1, 2 ст.9 Закону № 996-XIV
встановлено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно зі ст.14.1.36 ПК України
господарська діяльність - це
діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу і проводиться такою
особою самостійно та/або через свої
відокремлені підрозділи, а також через
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами.

Відповідно до ст. 14.1.27 ПК України
витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК Кодексу
України податковий кредит визначено як
суму, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій зокрема з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податкової накладною
(п.198.2 ст.198 ПК України).

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до ст. 39 цього
Кодексу, та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 193.1
ст.193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

У п. 198.6 ст. 198 ПК України зазначено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього
Кодексу). У разі якщо на момент
перевірки платника податку органом
державної податкової служби сумі
податку, які попередньо віднесені до
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Водночас, за відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу податкового
кредиту з податку на додану вартість
навіть за наявності формально
складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Згідно зі п. 201.1, п.201.4, п.20.8, п. 201.10 ст. 201
ПК України, платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в
паперовому вигляді, або в електронній
формі.

Право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Зі змісту наведених норм випливає, що
право на віднесення сум ПДВ, сплачених
суб'єктом господарювання при придбанні
товару (робіт, послуг), до складу
податкового кредиту виникає у нього на
підставі наявності податкових
накладних, складених особою,
зареєстрованою платником ПДВ,
фактичного придбання товару (робіт,
послуг) та подальшого використання
його в господарській діяльності
підприємства.

Як передбачено п. 44.1 ст.44 ПК України для
цілей оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення,
воднораз під господарською операцією
слід розуміти дію або подію, яка
викликає зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Згідно з ч. 1 та 2 ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в України" підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Згідно з п. 2.1., 2.2. Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року № 88, первинні документи -
це документи, створені у письмовій або
електронній формі, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Первинні документи повинні бути
складені у момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це
неможливо, безпосередньо після її
завершення. При реалізації товарів за
готівку допускається складання
первинного документа не рідше одного
разу на день на підставі даних касових
апаратів, чеків тощо. Для контролю та
впорядкування обробки інформації на
основі первинних документів можуть
складатися зведені документи.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов
висновків про доведеність позивачем
зв'язку здійснених ним господарських
операцій із придбання у ТОВ
"Торгівельна компанія "Настрій" та ТОВ
"Компанія "Ініціатива" товарів та
послуг.

Дослідивши надані до суду первинні
документи, суд встановив, що останні
складені відповідно до вимог ч. 2 ст. 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні".

За таких обставин, факт здійснення
господарських операцій
підтверджується позивачем належним
чином оформленими первинними та
розрахунковими документами, що згідно
з вимогами ст.198 ПК України свідчить про
належне формування позивачем на
підставі цих первинних документів
податкового кредиту з податку на
додану вартість

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч вимогам зазначеної статті
відповідач не надав суду доказів в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення, а також
не довів суду правомірність та
обґрунтованість прийнятих ним
податкових повідомлень-рішень від
16.06.2014 р. № та №.

Таким чином, суд, перевіривши
відповідно до вимог ч. 3 ст. ст. 2 КАС
України податкові повідомлення
рішення від 16.06.2014 р. № та №,
вважає, що вони підлягають скасуванню
а позовні вимоги ПрАТ "Креатив" є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд виходить із того, що
згідно ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

З огляду на задоволення позову, суд
вважає за необхідне присудити ПрАТ
"Креатив" з Державного бюджету України
здійснені ним судові витрати у сумі 487,20
грн.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити в
повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення від 16.06.2014 року №, яким
збільшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість в сумі 1
586 889,00 грн.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення від 16.06.2014 року №, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в сумі 3 325
626,00 грн., в тому числі за основним
платежем - 2 217 084,00 грн. та застосованих
штрафних (фінансових) санкцій - 1 108 542,00
грн.

Присудити ПрАТ "Креатив" (код ЄДРПОУ -
31146251 ) судовий збір в розмірі 487,20 грн. з
Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подання в
10-денний строк з дня її проголошення, а
у разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України -протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови, апеляційної скарги, копія
якої одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Суддя
В.С.
Мирошниченко