Справа № 808/4834/14
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 808/4834/14

16 жовтня 2014 року 17год. 13хв. м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі судді Дуляницької С.М., за
участю секретаря судового засідання
Ширшова А.А., та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: представник Цесельський
Д.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

приватного підприємця ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м.Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області про визнання
дій незаконними -, -

ВСТАНОВИВ :

Приватний підприємець ОСОБА_1 (далі по
тексту постанови - позивач, ПП ОСОБА_1)
звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м.Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області (відповідач, ДПІ у
Ленінському районі м.Запоріжжя), в
якому просить визнати незаконними дії
відповідача, вчинені щодо приватного
підприємця ОСОБА_1:

- надіслання 23.04.2014 і 08.05.2014 вимог про
надання документів;

- вилучення 12.05.2014 документів
первинного обліку;

- відмова 15.05.2014 у поверненні документів
первинного обліку;

- відмова 12.06.2014 у наданні повної
інформації щодо звернень, які стали
підставою для витребування документів
і проведення перевірки.

В обґрунтування заявленого позову
позивач зазначає, що у відповідача були
відсутні підстави для направлення
вимог про надання документів.
Відповідач протиправно вилучив у
позивача 12.05.2014 документи первинного
обліку та відмовлявся такі документи
повернути. Також вважає протиправною
відмову у наданні повної інформації
щодо звернень, які були підставою для
направлення запитів про надання
документів. На письмове звернення
позивача відповідач надав копії
звернень, в яких деяка інформація була
відсутня. Вважає дії відповідача
незаконними, просить позов
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив з підстав, викладених в
письмових запереченнях та вказав, що
відповідно до вимог Податкового
кодексу України (далі по тексту
постанови - ПК України), у податкового
органу наявні повноваження щодо
направлення письмових запитів та
отримання інформації. Документи
первинного обліку позивачу були
повернуті. В копіях звернень, що
надавалися на запит позивача, була
закрита інформація щодо імен
заявників, адреси їх проживання,
оскільки заявники усно зверталися до
працівників податкового органу про не
розголошення такої інформації. Просить
у задоволенні позову відмовити
повністю.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, з'ясувавши обставини
справи та перевіривши їх доказами, суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні позову з огляду на таке.

23.04.2014 та 08.05.2014 відповідач направив
позивачу запити про надання документів
та пояснень (а.с.12, 15). 05.05.2014 позивач
направив відповідачу відповідь на
запит від 23.04.2014 (а.с.13-14).

15.05.2014 позивач направив відповідачу
інформаційний запит про надання копій
всіх звернень, надісланих до ДПІ в 2008-2014
роках від імені "кооперативу "Дніпро",
ЗОО ВСА, громадян ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_7 та інших, а також копії
відповідей ДПІ на зазначені звернення
(а.с.16). 12.06.2014 відповідач направив
позивачу відповідь на запит (а.с.28-40),
разом з якою направив позивачу копії
звернень та результати їх розгляду.
Також відповідач повідомив, що
документи, надані для проведення
документальної перевірки (книги
обліку, касові ордери та платіжні
відомості) повернуті позивачу 12.05.2014.

Даючи оцінку діям відповідача суд
зазначає таке.

Відповідно до пп. 20.1.2, 20.1.3 п. 20.1 ст. 20 ПК
України, контролюючі органи мають
право для здійснення функцій,
визначених законом, отримувати
безоплатно від платників податків, у
тому числі благодійних та інших
неприбуткових організацій, усіх форм
власності у порядку, визначеному
законодавством, довідки, копії
документів, засвідчені підписом
платника або його посадовою особою та
скріплені печаткою (за наявності), про
фінансово-господарську діяльність,
отримані доходи, видатки платників
податків та іншу інформацію, пов'язану
з обчисленням та сплатою податків,
зборів, платежів, про дотримання вимог
законодавства, здійснення контролю за
яким покладено на контролюючі органи, а
також фінансову і статистичну
звітність у порядку та на підставах,
визначених законом; отримувати
безоплатно від державних органів,
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ та організацій
усіх форм власності та їх посадових
осіб, у тому числі від органів, які
забезпечують ведення відповідних
державних реєстрів (кадастрів),
інформацію, документи і матеріали.

Пункт 73.3 ст. 73 ПК України визначає, що
контролюючі органи мають право
звернутися до платників податків та
інших суб'єктів інформаційних відносин
із письмовим запитом про подання
інформації (вичерпний перелік та
підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій, завдань, та її документального
підтвердження.

Такий запит підписується керівником
(заступником керівника) контролюючого
органу і повинен містити перелік
інформації, яка запитується, та
документів, що її підтверджують, а
також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації
надсилається платнику податків або
іншим суб'єктам інформаційних відносин
за наявності хоча б однієї з таких
підстав:

1) за результатами аналізу податкової
інформації, отриманої в установленому
законом порядку, виявлено факти, які
свідчать про порушення платником
податків податкового, валютного
законодавства, законодавства у сфері
запобігання та протидії легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванню
тероризму та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи;

2) для визначення рівня звичайних цін на
товари (роботи, послуги) під час
проведення перевірок та в інших
випадках, передбачених статтею 39 цього
Кодексу;

3) виявлено недостовірність даних, що
містяться у податкових деклараціях,
поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу
про ненадання таким платником податків
податкової накладної покупцю або про
порушення правил заповнення
податкової накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим
Кодексом.

Платники податків та інші суб'єкти
інформаційних відносин зобов'язані
подавати інформацію, визначену у
запиті контролюючого органу, та її
документальне підтвердження протягом
одного місяця з дня, що настає за днем
надходження запиту (якщо інше не
передбачено цим Кодексом). У разі коли
запит складено з порушенням вимог,
викладених в абзацах першому та
другому цього пункту, платник податків
звільняється від обов'язку надавати
відповідь на такий запит.

З наведених норм вбачається, що
податкові органи, з метою виконання
покладених на них функцій, наділені
правом направляти платникам податків
письмові запити про подання
інформації. Тобто, направлення запитів
є службовою діяльністю відповідача.
Водночас, Податковим кодексом України
передбачено, що якщо запит складено з
порушенням встановлених вимог, платник
податків звільняється від обов'язку
надавати відповідь на такий запит. А
відтак, якщо позивач вважає, що
направлені запити не містили підстав
для їх направлення, в нього було
передбачене законом право не надавати
відповіді на такі запити.

Щодо позовних вимог про визнання
незаконним вилучення 12.05.2014 у позивача
документів первинного обліку та
відмови 15.05.2014 у поверненні документів
первинного обліку, суд не вбачає
підстав для їх задоволення з огляду на
таке. Позивач до матеріалів справи не
надав доказів протиправного вилучення
в нього документів первинного обліку.
Крім того, в судовому засіданні
встановлено, що документи, надані для
проведення документальної перевірки
(книги обліку касові ордери та платіжні
відомості) позивачу повернуті. Вказані
обставини підтверджуються копією
листа про надання відповіді на запит
від 12.06.2014 № 6304/10/08-28-17-02 (а.с.28-29) та
позивачем не заперечується. А відтак,
право позивача відновлено
відповідачем самостійно.

Окрім наведеного суд вважає за
необхідне зазначити таке. Враховуючи
предмет оскарження та обставини
справи, у даному випадку платником
податків оспорюються власне дії
суб'єкта владних повноважень.

Позивач на власний розсуд визначає, чи
порушені його права рішеннями, дією або
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень. Проте, ці рішення, дії або
бездіяльність за будь-яких обставин
повинні бути такими, які породжують,
змінюють або припиняють права, свободи
або інтереси особи у сфері
публічно-правових відносин.

Оскільки наслідком розв'язання
публічно-правового спору по суті має
бути захист порушеного суб'єктивного
права позивача, то при розгляді даного
спору про визнання дій відповідача
незаконними слід встановити, чи є
оскаржувані дії відповідача такими, що
породжують для позивача настання
будь-яких юридичних наслідків і
впливають на його права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин, а
також чи буде задоволення таких
позовних вимог мати своїм правовим
наслідком безпосередній захист прав
позивача.

Суд зазначає, що дії по направленню
запитів є частиною процесу реалізації
податковим органом повноважень,
наданих йому чинним законодавством.

Виключно результат реалізації
повноваження податкового органу (а
саме - рішення контролюючого органу), а
не процес реалізації його повноважень
(як то, дії по направленню запитів,
проведенню перевірки тощо) може бути
об'єктом судового оскарження.

Щодо позовної вимоги про визнання
незаконною відмови відповідача у
наданні повної інформації щодо
звернень, які стали підставою для
витребування документів і проведення
перевірки суд зазначає таке.

В судовому засіданні представник
відповідача пояснив, що підставою для
направлення позивачу запитів про
надання інформації стало звернення
ОСОБА_6 (а.с.95). Копію такого звернення
відповідач надав позивачу(а.с.39). На
усну вимогу заявника щодо не
розголошення його імені та адреси,
інформація щодо імені та адреси
проживання заявника позивачу на
надавалася.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про
звернення громадян", громадянин, який
звернувся із заявою чи скаргою до
органів державної влади, місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, засобів
масової інформації, посадових осіб, має
право висловлювати усно або письмово
вимогу щодо дотримання таємниці
розгляду заяви чи скарги.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
захист персональних даних",
персональні дані це відомості чи
сукупність відомостей про фізичну
особу, яка ідентифікована або може бути
конкретно ідентифікована. Стаття 14
вказаного Закону передбачає, що
поширення персональних даних
передбачає дії щодо передачі
відомостей про фізичну особу за згодою
суб'єкта персональних даних. Поширення
персональних даних без згоди суб'єкта
персональних даних або уповноваженої
ним особи дозволяється у випадках,
визначених законом, і лише (якщо це
необхідно) в інтересах національної
безпеки, економічного добробуту та
прав людини. Стаття 24 Закону України
"Про захист персональних даних"
передбачає, що володільці,
розпорядники персональних даних та
треті особи зобов'язані забезпечити
захист цих даних від випадкових втрати
або знищення, від незаконної обробки, у
тому числі незаконного знищення чи
доступу до персональних даних.

Оскільки ім'я заявника, місце його
проживання є відомостями про фізичну
особу, які її ідентифікують, з
врахуванням наведених вимог
законодавства щодо не розголошення
персональних даних суд не вбачає
незаконності в діях відповідача щодо
не надання позивачу інформації про
імена та місце проживання осіб, які
направляли письмові звернення до
податкового органу.

За наведених обставин, у задоволенні
позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
С.М.Дуляницька