Справа № 826/9517/14
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/9517/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Ісаєнко
У Х В А Л А

Іменем України

13 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів: Оксененка
О.М., Федотова І.В.,

за участю секретаря:
Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 26 серпня 2014 року у
адміністративній справі за позовом
Шелл Експлорейшн енд Продакшн Юкрейн
Інвестментс (IV) Б.В. до Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про визнання
неправомірним повідомлення від 07.03.2014
року №000261501,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
позовом до Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання нечинним
повідомлення від 07.03.2014 року №000261501.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 26
серпня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу з підстав порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
в якій просить скасувати постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 26 серпня 2014 року та ухвалити
нове судове рішення про відмову у
задоволенні позову.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив їх
задовольнити.

Представник позивача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення апеляційної скарги
посилаючись на те, що судом першої
інстанції було ухвалене законне та
обґрунтоване рішення, а підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, постанову
суду першої інстанції - без змін, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
24.01.2013 року між Державою Україною, яка
діє через Кабінет Міністрів України,
Шелл Експлорейшн енд Продакшн Юкрейн
Інвестментс (IV) Б.В. та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Надра
Юзівська» укладено Угоду про розподіл
вуглеводів, які видобуватимуться в
межах ділянки Юзівська, згідно якої
позивач є інвестором та оператором.

Згідно свідоцтва про реєстрацію
інвестора та угоди про розподіл
продукції як платника податків,
представництво «Шелл Експлорейшн енд
Продакшн Юкрейн Інвестментс (IV) Б.В.» є
відповідальним за утримання та
внесення податків до бюджету під час
виконання зазначеної вище угоди (далі -
інвестор (оператор).

Згідно положення про представництво
Шелл Експлорейшн енд Продакшн Юкрейн
Інвестментс (IV) Б.В., затвердженого
позивачем 06 лютого 2013 року,
представництво є відокремленим
підрозділом Компанії та не є юридичною
особою.

20 лютого 2014 року позивачем в особі
представництва подано до відповідача
заяву від 20.02.2014 року №Y032/14 про бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість за січень 2014 року у сумі 5715726,00
грн.; до заяви було подано декларацію з
податку на додану вартість разом з
додатками.

Так, в податковій декларації з податку
на додану вартість за січень 2014 року
інвестором (оператором) було визначено
суму, що підлягає бюджетному
відшкодуванню на рахунок платника у
банку у розмірі 5715726,00 грн. (рядок 23.1).
Також, разом з декларацією позивачем
подано розрахунок коригування сум
податку на додану вартість (додаток 1),
довідку про залишок суми від'ємного
значення попередніх податкових
періодів, що залишається непогашеним
після бюджетного відшкодування,
отриманого у звітному податковому
періоді, та підлягає включенню до
складу податкового кредиту наступного
податкового періоду (додаток 2),
розрахунок суми бюджетного
відшкодування (додаток 3) та заяву про
повернення суми бюджетного
відшкодування (додаток 4).

Проте, повідомленням від 07.03.2014 року
№000261501 повідомлено інвестора
(оператора) Угоди про розподіл
продукції від 24.01.2013 року, що він не має
право на автоматичне бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість відповідно до пункту 200.18
статті 200 ПК України, оскільки не
відповідає критеріям на автоматичне
бюджетне відшкодування, визначеним
пунктом 200.19 цієї статті.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з яким погоджується колегія
суддів, виходив з наступного.

Відповідно до пункту 200.18 статті 200 ПК
України платники податку, які мають
право на бюджетне відшкодування
відповідно до цієї статті, подали
відповідну заяву та відповідають
критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї
статті, мають право на автоматичне
бюджетне відшкодування податку.

Пунктом 200.19 цієї статті визначені
критерії, яким повинні відповідати
платники податку для отримання
автоматичного бюджетного
відшкодування податку.

Разом з тим, особливості оподаткування
операцій, що здійснюються в умовах дії
угоди про розподіл продукції
передбачені статтями 335 - 340 Розділу XVIII
Податкового кодексу України.

Так, відповідно до підпункту 2 пункту
337.4 статті 337 ПК України при від'ємному
значенні суми податку на додану
вартість, розрахованої відповідно до
цього Кодексу, така сума підлягає
відшкодуванню інвестору (оператору), в
порядку та строки, передбачені угодою
про розподіл продукції, затвердженою
Кабінетом Міністрів України. При цьому
інвестор (оператор) має право на
автоматичне бюджетне відшкодування
такої суми в повному обсязі.

Аналогічна позиція висловлена в листі
Міністерства доходів та зборів України
від 10.09.2013 року №1080916/99-99-19-04-02-15,
адресованого Представництву позивача,
в якому зазначено, що при від'ємному
значенні суми податку на додану
вартість, розрахованої відповідно до
Кодексу, така сума підлягає
відшкодуванню інвестору (оператору), в
порядку та строки, передбачені угодою
про розподіл продукції, затвердженою
Кабінетом Міністрів України. При цьому
інвестор (оператор) має право на
автоматичне бюджетне відшкодування
такої суми у повному обсязі.

Відповідачем не заперечується, що
позивачем правомірно визначено суму
бюджетного відшкодування ПДВ за січень
2014 року у розмірі 5715726,00 грн.

Також те, що позивачем правомірно
визначено суму бюджетного
відшкодування підтверджується
довідкою від 26.06.2014 року
№995/2-26-50-15-01-592740078 про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки підприємства «Угода про
розподіл продукції від 24.01.2013 року №1 -
інвестор (оператор) Представництво
Шелл Експлорейшн енд Продакшн Юкрейн
Інвестментс (IV) Б.В.», з питань
достовірності нарахування бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника у банку за
січень - квітень 2014 року, згідно якої за
результатами перевірки правомірності
визначення податкових зобов'язань та
податкового кредиту, розрахунків з
бюджетом та показників, відображених у
декларації за січень - квітень 2014 року
порушень не встановлено.

Відповідно до підпункту 28.9.6 пункту 28.9
статті 28 Угоди про розподіл
вуглеводнів від 24.01.2013 року якщо сума
ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету,
відображена Оператором у декларації з
ПДВ за цією Угодою, має від'ємне
значення, таке від'ємне значення
підлягає відшкодуванню Оператору у
порядку, в строки та на умовах,
визначених в цій Угоді. Оператор має
право на автоматичне бюджетне
відшкодування такої суми ПДВ у повному
обсязі.

В підпункті 28.6.10 пункту 28.6 статті 28
вказаної Угоди визначено, що загальні
умови та критерії отримання бюджетного
відшкодування ПДВ або автоматичного
відшкодування, передбачені ПК України,
а також будь - які обмеження щодо права
на отримання бюджетного відшкодування
ПДВ та автоматичного відшкодування не
поширюються на Оператора. Оператор має
право на бюджетне відшкодування ПДВ
грошовими коштами незалежно від
тривалості його реєстрації як платника
ПДВ та обсягів оподатковуваних
операцій згідно з пунктом 200.5 статті 200
ПК України. Критерії для отримання
автоматичного бюджетного
відшкодування, передбачені пунктом 200.19
статті 200 ПК України, не поширюються на
Оператора.

Отже, як вірно зазначено судом першої
інстанції, від'ємне значення суми
податку на додану вартість підлягає
відшкодуванню позивачу у повному
обсязі незалежно від загальних умов,
критеріїв та обмежень щодо права на
отримання бюджетного відшкодування
податку на додану вартість або
автоматичного відшкодування,
передбачених ПК України, і, зокрема,
встановлених пунктом 200.19 статті 200
Податкового кодексу України.

При цьому, згідно положень пункту 335.1
статті 335 ПК України протягом строку
дії угоди про розподіл продукції та в
межах діяльності, пов'язаної з
виконанням такої угоди, оподаткування
інвестора (оператора) здійснюється з
урахуванням особливостей,
встановлених цим розділом Кодексу та
угодою про розподіл продукції. У разі
розбіжностей між положеннями розділу
XVIII та іншими положеннями цього Кодексу
застосовуються правила, передбачені
розділом XVIII цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції,
що положення статей 335, 337 ПК України та
Угоди про розподіл вуглеводнів від
24.01.2013 року є спеціальними, які також
передбачають право інвестора
(оператора) на автоматичне бюджетне
відшкодування суми податку на додану
вартість.

Тому, суд першої інстанції
обґрунтовано визнав неправомірним та
скасував повідомлення від 07.03.2014 року
№000261501, та, відповідно, обґрунтовано
задовольнив позов.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, з повним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстави для
скасування або зміни постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві залишити без
задоволення, постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 26
серпня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено
20.10.2014 року)

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
О.М. Оксененко

Суддя:
І.В. Федотов

Головуючий суддя
Ісаєнко Ю.А.

Судді:
Оксененко О.М.

Федотов І.В.