Справа № 2а-15358/10/2070
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 р.Справа № 2а-15358/10/2070

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання
Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 20.06.2011р.
по справі № 2а-15358/10/2070

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області ,
Управління Державної автоінспекції
Головного Управління МВС України в
Харківській області

про скасування наказу, зобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, в якому , з урахуванням
уточнень позовних вимог , просив
поновити строк звернення до суду;
скасувати наказ ГУ МВС України в
Харківській області "Про порушення
службової дисципліни працівниками ДАІ
ГУ МВС України в Харківській області та
покарання винних" від 20 жовтня 2010 року
№ 965 та наказ ГУ МВС України в
Харківській області від 10 листопада 2010
року №168 о/с про звільнення старшого
прапорщика міліції ОСОБА_1 з органів
внутрішніх справ з посади інспектора
взводу ДПС м. Ізюм батальйону ДПС (для
обслуговування доріг державного
значення) ГУ МВС України в Харківській
області; зобов'язати відповідача
поновити позивача на посаді інспектора
взводу ДПС м. Ізюм батальйону ДПС (для
обслуговування доріг державного
значення) ГУ МВС України в Харківській
області; зобов'язати управління ДАІ ГУ
МВС України в Харківській області
повернути позивачу грошове
забезпечення, яке було утримано з нього
на виконання наказу від 20 жовтня 2010
року №965.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що з 14 вересня 2000 року позивач проходив
службу в органах внутрішніх справ. З
жовтня 2007 року займав посаду
інспектора ДПС взводу ДПС м. Краснодар
батальйону ДПС ГУ МВС України в
Харківській області. Наказом ГУ МВС
України в Харківській області від 17
лютого 2010 року №84 за порушення
службової дисципліни, що виразилось у
здійсненні прогулу, позивач був
притягнутий до дисциплінарної
відповідальності у вигляді
попередження про неповну посадову
відповідність. Наказом начальника ГУ
МВС України в Харківській області від 20
жовтня 2010 року № 965 за порушення
службової дисципліни, що виразилося в
порушенні вимог статті 7
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ, неухильного
виконання вимог Присяги працівника
органів внутрішніх справ, статутів і
наказів начальників, скоєння прогулів
(згідно матеріалів службового
розслідування позивач безпідставно
був відсутній на службі 29 та 30 травня 2010
року) позивач був звільнений з органів
внутрішніх справ. Наказом ГУ МВС
України в Харківській області від 10
листопада 2010 року №168 о/с позивач був
звільнений з органів внутрішніх справ
на підставі пункту 63 "є" (за порушення
дисципліни) Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ. На думку
позивача, наказ про звільнення його зі
служби є незаконним та підлягає
скасуванню. Із матеріалами службового
розслідування позивача не ознайомлено,
письмові пояснення за фактами вчинених
порушень позивач зміг надати лише 9
листопада 2010 року. Позивач вказує, що з
графіком чергування несення служби за
період з 27 травня 2010 року по 30 червня 2010
року його не ознайомлено, а тому він
виконував накази командирів та
начальників. Також позивач вказує на
пропущення відповідачем строку
накладення на нього стягнення,
оскільки після вчинення проступку до
часу звільнення позивача минуло 5
місяців. Позивач після 20 жовтня 2010 року
продовжував працювати у м. Краснодар
Харківської області. Про переведення
ОСОБА_1 до м. Ізюм позивача не
повідомляли та із відповідним наказом
не ознайомили.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 20 червня
2011року позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано наказ ГУ МВС України в
Харківській області "Про порушення
службової дисципліни працівниками ДАІ
ГУ МВС України в Харківській області та
покарання винних" від 20 жовтня 2010 року
№ 965 в частині звільнення з органів
внутрішніх справ старшого прапорщика
міліції ОСОБА_1, інспектора взводу ДПС
м. Ізюм батальйону ДПС (для
обслуговування доріг державного
значення) ГУ МВС України в Харківській
області.

Скасовано наказ ГУ МВС України в
Харківській області від 10 листопада 2010
року №168 о/с в частині звільнення з
органів внутрішніх справ старшого
прапорщика міліції ОСОБА_1, інспектора
взводу ДПС м. Ізюм батальйону ДПС (для
обслуговування доріг державного
значення) ГУ МВС України в Харківській
області.

Зобов'язано управління ДАІ ГУ МВС
України в Харківській області
повернути ОСОБА_1 грошове забезпечення,
яке було з нього утримано на виконання
наказу від 20 жовтня 2010 року № 965 у
розмірі 114,80 грн.

Відповідач не погодився з постановою
суду першої інстанції подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
вказану постанову та прийняти нову,
якою відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач вказував, що судом
першої інстанції не були взяті до уваги
ті обставини, що позивач допустив 2 дні
прогулів, а саме 29 та 30 травня.

Свою відсутність на роботі позивач
вмотивовував тим, що 29 червня 2010 року
був викликаний до прокуратури
Красноградського району Харківської
області і це підтверджується
відповідною повісткою, однак під час
проведення службового розслідування
позивач цієї повістки не надавав, а
повістка, що залучена до матеріалів
справи, не містить печатки установи,
яка її направляла. Крім того до
прокуратури позивач викликався на 29
травня 2010 року на 11 год. 00 хв. Відповідно
до довідки, що мається на повістці
перебував позивач в прокуратурі з 11 до
13 години 29.05.2010. Не зважаючи на це, до
підрозділу для несення служби в другій
половині дня позивач не з'явився,
виправдовуючих документів про
поважність причини відсутності на
службі не надав.

С доводами суду що 30 травня 2010 року є
вихідним днем і не вихід на службу в цей
день не може вважатися прогулом
апелянт не погоджується, оскільки
графік несення служби позивачем було
складено і затверджено заздалегідь.
Згідно зазначеного графіку робочими
днями несення служби були: 28 травня - 02
червня 2010 року, 05-10 червня 2010 року, 13-18
червня 2010 року, 21- 26 червня 2010 року,
вихідними днями є - 3, 4, 11, 12, 19, 20, 27 червня
2010 року.

Отже, 30 травня 2010 позивач повинен був
прибути на службу, але цього не зробив,
тим самим допустив прогул.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15 грудня 2011
року апеляційну скаргу ГУ МВС України в
Харківській області задоволено.
Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 20 червня 2011
року скасовано. Прийнято нову
постанову, якою в задоволенні позову
ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 08 серпня 2014р. касаційну
скаргу представника позивача ОСОБА_1
ОСОБА_3 задоволено частково.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15 грудня 2011
року скасовано, а справу направлено на
новий судовий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судом норм матеріального
і процесуального права, правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів, враховуючи межі апеляційної
скарги, дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції , що Позивач проходив службу
в органах внутрішніх справ з 14 вересня
2000 року.

З 19 жовтня 2007 року позивач займав
посаду інспектора взводу ДПС м.
Краснодар батальйону ДПС (для
обслуговування доріг державного
значення) ГУ МВС України в Харківській
області.

Наказом ГУ МВС України в Харківській
області "Про порушення службової
дисципліни працівниками
Державтоінспекції ГУ МВС України в
Харківській області та покарання
винних" від 20 жовтня 2010 року №965 за
порушення вимог статті 7
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, у частині
дотримання законодавства, неухильного
виконання вимог Присяги працівника
органів внутрішніх справ України,
статутів і наказів начальників,
скоєння прогулів на позивача накладено
дисциплінарне стягнення у вигляді
звільнення з органів внутрішніх справ
та утримано грошове забезпечення за
два дні прогулу у сумі 114,80 грн.

Наказом начальника ГУ МВС України в
Харківській області від 10 листопада 2010
року № 168 о/с ОСОБА_1 був звільнений з
посади інспектора взводу ДПС м. Ізюм
батальйону ДПС (для обслуговування
доріг державного значення) ГУ МВС
України в Харківській області на
підставі пункту 63 "є" (за порушення
дисципліни) Положення про проходження
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ з 10 листопада
2010 року.

Наказом від 08.12.2010 року № 183 ос пункт
наказу ГУ від 10.11.2010 року № 168 о/с в
частині звільнення з органів
внутрішніх справ у запас Збройних сил
за ст. 63 п. «Є» (за порушення дисципліни)
«Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України»
старшого прапорщика міліції ОСОБА_1,
вважати звільненим за тією ж статтею
того ж Положення з 23.11.2010 року. (а.с.121,
том 1).

Підставою для прийняття оскаржуваних
наказів слугував висновок службового
розслідування за фактом порушення
службової дисципліни працівниками
БДПС (для обслуговування доріг
державного значення) ГУ МВС України в
Харківській області, затвердженого
начальником ГУ МВС України в
Харківській області 18 серпня 2010 року,
яким встановлено грубе порушення
позивачем вимог ст. 7 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України у частині дотримання
законодавства, неухильного виконання
вимог Присяги працівника органів
внутрішніх справ України, статутів і
наказів начальників, скоєння прогулів
29.05.2010 та 30.05.2010 року, за що він підлягає
притягненню до суворої дисциплінарної
відповідальності. У висновку
службового розслідування також
вказано, що ОСОБА_1 вже був притягнутий
до дисциплінарної відповідальності у
вигляді попередження про неповну
посадову відповідність наказом ГУМВС
України в Харківській області від 17
лютого 2010 року № 84 за вчинення
порушення службової дисципліни
(прогулу).

З матеріалів справи вбачається , що з
метою вдосконалення навичок
регулювання дорожнім рухом для
забезпечення виконання Галузевої
цільової програми підготовки та
проведення в України фінальної частини
чемпіонату Європи 2012 року з футболу на
підставі розпорядження ГУМВС України в
Харківській області від 22 травня 2010
року № 1/334 інспектор ДПС взводу ДПС м.
Красноград старший прапорщик міліції
ОСОБА_1 був відряджений з 25 травня 2010
року до особливого розпорядження до
БДПС ВДАІ з обслуговування м. Харкова
та АТІ ГУМВС України в Харківській
області.

Згідно графіку виходу на службу, який
був затверджений 28 травня 2010 року
заступником начальника ВДАІ з
обслуговування м. Харкова та АТІ ГУМВС
України в Харківській області Юрченком
Ю.О., робочими днями несення служби були
28 травня - 2 червня 2010 року, 5 - 10 червня
2010 року, 13 - 18 червня 2010 року, 21 - 26 червня
2010 року.

Висновок відповідача ГУМВСУ в
Харківській області про скоєння
позивачем прогулів 29-30.05.2010 року
ґрунтується на твердженні про
ознайомлення позивача з графіком
виходу на службу, складеним 28.05.2010 року
командиром БДПС ВДАІ з обслуговування
м. Харкова та АТІ ГУМВСУ в Харківській
області майором міліції Ігнатенком
С.І., який того ж дня затверджений
заступником начальника ВДАІ з
обслуговування м. Харкова та АТІ ГУМВСУ
в Харківській області підполковником
міліції Юрченком Ю.О., а також на даних,
що встановлені в результаті проведення
службового розслідування (висновок від
13.08.2010 року).

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд першої інстанції виходив з того, що
накладення дисциплінарного стягнення
та звільнення позивача було
безпідставним.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

За приписами п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України
-публічна служба, це діяльність на
державних політичних посадах,
професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова служба),
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади та
соціальних умов реалізації
громадянами України права на державну
службу, регулює Автономної Республіки
Крим, органах місцевого
самоврядування.

Колегія суддів зазначає, що суспільні
відносини, пов'язані зі створенням
правових, організаційних, економічних
та соціальних умов реалізації
громадянами Країни права на державну
службу є Закон України "Про державну
службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

Згідно зі статтями 9 і 30 цього Закону
правовий статус окремих категорій
державних службовців регулюється
Конституцією України, спеціальними
законами та Кодексом законів про працю
України.

Спеціальним законодавством
урегульовані питання, пов'язані із
прийняттям (обранням, призначенням)
громадян на публічну службу, її
проходженням та звільненням із неї (її
припиненням).

Порядок проходження служби особами
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, їх права і
обов'язки регулюється спеціальним
законодавством, зокрема, Законом
України "Про міліцію", Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів
Української РСР від 29 липня 1991 року N 114,
Дисциплінарним статутом органів
внутрішніх справ України, що
затверджений Законом України від 22
лютого 2006 року N 3460-IV.

Погоджуючись з висновком суду першої
інстанції про необхідність скасування
наказів начальника ГУМВСУ в
Харківській області від 20.10.2010 року №
965, від 10.11.2010 року № 168 о/с, поновлення
позивача на службі та стягнення з
відповідача Управління Державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області на
користь позивача сум грошового
забезпечення, колегія суддів зазначає,
що відповідно до ст. 2 Закону України
"Про Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України"
дисциплінарним проступком є
невиконання чи неналежне виконання
особою рядового або начальницького
складу службової дисципліни.

Звільнення зі служби осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни як вид
дисциплінарного стягнення передбачено
п. 6 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України" та
відповідно до ст. 14 цього Закону є
крайнім заходом дисциплінарного
впливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України
"Про Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України", - з метою
з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник призначає службове
розслідування.

Порядок проведення службових
розслідувань визначається Інструкцією
"Про порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ України", затвердженої наказом
МВС України від 06.12.1991 року № 552, якою
визначено, що завданнями службового
розслідування є повне, об'єктивне і
всебічне розслідування обставин
порушень, скоєних особами рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, виявлення причин і
умов, що сприяли їхньому скоєнню,
встановлення винних і забезпечення
правильного застосування чинних
нормативних актів для того, щоб кожний
винний був притягнутий до
відповідальності, а жоден невинний не
постраждав.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що з графіком виходу
на службу, складеним 28.05.2010 року
командиром БДПС ВДАІ з обслуговування
м. Харкова та АТІ ГУМВСУ в Харківській
області майором міліції Ігнатенком
С.І., його ніхто не знайомив.

Навпаки з висновку службової перевірки
службою ВВБ в Харківській області з СВБ
ГУБОЗ МВС України від 14.02.2011р.
вбачається , що заступник командира
БДПС ВДАІ з обслуговування м. Харкова
та АТІ ГУМВСУ в Харківській області
підполковника міліції Колісника Б.І.
підтвердив не доведення позивачу
графіку виходу на службу, складеного
28.05.2010 року.

Як вбачається з графіку виходу на
службу, складеного 28.05.2010 року, час
несення служби позивачем за період з
28.05.2010р. по 02.06.2010р. з 7-00 години до 15-00
години.

Належними документами не підтверджено
твердження представника відповідача
ГУМВСУ в Харківській області щодо
доведення 28.05.2010 року до позивача
графіку виходу на службу від 28.05.2010
року, згідно з яким робочими днями
служби для ОСОБА_1, відрядженого до
батальйону ДПС ВДАІ з обслуговування м.
Харкова та АТІ ГУМВС України в
Харківській області, є: 28.05.-02.06.2010 року,
05.06.-10.06.2010 року, 13.06.-18.06.2010 року,
21.06.-26.06.2010 року, вихідними днями -3, 4, 11, 12,
19, 20, 27 червня 2010 року.

Стосовно прогулу позивачем 29 травня 2010
року, колегія суддів зазначає наступне.

З висновку службової перевірки заяви
колишнього інспектора ДПС взводу ДПС
м.д.м. Красноградського батальйону ДПС
(для обслуговування доріг державного
значення) ГУМВСУ в Харківській області
ОСОБА_1, проведеної в лютому 2011 року
службою ВВБ в Харківській області з СВБ
ГУБОЗ МВС України від 14.02.2011р.,
вбачається, що 29.05.2010 року заявник
(позивач) разом іншими співробітниками
міліції, оскільки знаходились
прокуратурі Краснокутського району
Харківської області, з відома та
дозволу заступника командира БДПС ВДАІ
з обслуговування м. Харкова та АТІ
ГУМВСУ в Харківській області
підполковника міліції Колісника Б.І.,
що підтверджується повістками про
виклик до прокуратури та наведеним
висновком.

Відповідно до положень пункту 4 Кодексу
законів про працю України прогулом
визнається відсутність працівника на
роботі більше трьох годин протягом
робочого дня без поважних причин.

Тобто, для встановлення факту прогулу
позивачем 29 травня 2010 року слід
врахувати поважність відсутності
працівника на роботі , обідню перерву,
час на дорогу тощо.

Судом апеляційної інстанції
встановлено , що 29 травня 2010 року в
період з 11-00 год. до 13-00 години позивач
перебував у прокуратурі
Красноградського району Харківської
області, яка знаходиться за межами м.
Харкова.

Враховуючи наведену інформацію,
відстань м. Красноград- м. Харків, данні
про час роботи, колегія суддів дійшла
висновку щодо помилковості висновку
відповідача про відсутність позивача
29.5.2010р. на службі без поважних причин.

Стосовно відсутності ОСОБА_1 на службі
також 30 травня 2010 року, колегія суддів
зазначає наступне.

30.05.2010 року є вихідним днем - неділя, про
необхідність виходу на службу (у м.
Харкові) позивача ніхто не попереджав.

Відповідно до частини 2 статті 67
Кодексу законів про працю України
неділя є загальним вихідним днем.

Пунктом 21 Положення про проходження
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ визначено, що
для осіб рядового і начальницького
складу встановлюється 41-годинний
робочий тиждень. У необхідних випадках
вони несуть службу понад установлену
тривалість робочого часу, а також у
вихідні та святкові дні. Оплата праці в
понадурочний, нічний час, у вихідні та
святкові дні провадиться відповідно до
законодавства.

Порядок оплати праці у вихідні та
святкові дні встановлено статтею 107
Кодексу законів про працю України,
відповідно до положень якої робота у
святковий і неробочий день (частина
четверта статті 73) оплачується у
подвійному розмірі, зокрема
працівникам, які одержують місячний
оклад, - у розмірі одинарної годинної
або денної ставки зверх окладу, якщо
робота у святковий і неробочий день
провадилася у межах місячної норми
робочого часу, і в розмірі подвійної
годинної або денної ставки зверх
окладу, якщо робота провадилася понад
місячну норму.

Оплати у зазначеному розмірі
провадиться за години, фактично
відпрацьовані у святковий і неробочий
день.

На бажання працівника, який працював у
святковий і неробочий день, йому може
бути наданий інший день відпочинку.

За правилами статті 71 Кодексу законів
про працю України, які підлягають
застосуванню щодо цих правовідносин,
оскільки порядок застосування роботи у
вихідні та святкові дні Положенням про
проходження рядовим і начальницьким
складом органів внутрішніх справ не
урегульований (аналогія закону),
залучення працівників до роботи у
вихідні дні провадиться за письмовим
наказом (розпорядженням) власника або
уповноваженого ним органу.

Зазначена норма є обов'язковою для
виконання, оскільки саме наказ про
залучення працівника, у тому числі і
особи рядового та начальницького
складу органів внутрішніх справ, є
єдиною законною підставою для
наступного нарахування відповідної
оплати за роботу у вихідні дні.

З матеріалів справи не вбачається
відповідно до якого наказу чи
розпорядження відповідної
уповноваженої особи (керівника)
складався графік несення служби
позивачем 28 травня - 2 червня 2010 року.

Крім цього, з метою уникнення будь-яких
непорозумінь щодо несення служби та
наступної оплати праці за роботу у
вихідні дні зазначені накази
(розпорядження) та графіки несення
служби повинні бути доведені до
виконавців під розписку. В іншому
випадку слово однієї посадової особи
проти слова іншої посадової особи не
може вважатися належним доказом.

Також, як вбачається з висновку
службового розслідування ВВБ в ході
перевірки командир БДПС ВДАЇ з
обслуговування м. Харкова та АТІ ГУМВС
України в Харківській області
підтвердив, що 30.05.2010р. у неділю
регулювання не здійснювалось, тому
працівники БДПС, відрядже6ні згідно
розпорядження від 22.05.2010р. були
вихідними.

Таким чином, дні відсутності 29.05.2010р. та
30.05.2010р. ОСОБА_1 на службі не можна
вважати прогулом (фактом відсутності
на службі без поважних причин).

Судам першої та апеляційної інстанції
встановлено , що відповідачем ГУМВСУ в
Харківській області не надано доказів
на підтвердження того факту, що при
проведенні в серпні 2010 року службового
розслідування щодо обставин скоєння
інспектором ДПС взводу ДПС м.д.м.
Красноградського батальйону ДПС (для
обслуговування доріг державного
значення) ГУМВСУ в Харківській області,
старшим прапорщиком міліції ОСОБА_1
дисциплінарного проступку - прогулів
29-30.05.2010 року, останньому пропонувалося
надати пояснення з цього приводу, що в
свою чергу свідчить про не
встановлення всіх обставин
дисциплінарного проступку позивача, як
це передбачено ст. 14 Закону України "Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України", а тому
висновок зазначеного службового
розслідування не може визнаватись
об'єктивним та неупередженим.

Колегія суддів, також зазначає, що
відповідачем ГУМВСУ в Харківській
області також ненадані докази того, що
на час прийняття оскаржуваного наказу
про накладення на позивача ОСОБА_1
дисциплінарного стягнення у вигляді
звільнення з органів внутрішніх справ
зазначений недолік був виправлений,
пояснення ОСОБА_1 перевірені та цим
поясненням надана відповідна оцінка.

Крім того, при проведенні службового
розслідування в серпні 2010 року у
позивача не відбиралися пояснення з
приводу обставин за якими це службове
розслідування було призначене. 06.10.2010
року він ознайомлений з текстом
висновків проведеного розслідування.
До часу прийняття відповідачем ГУМВСУ
в Харківській області наказу від 20.10.2010
року № 965 про накладення
дисциплінарного стягнення
неодноразово звертався до керівництва
ГУМВСУ в Харківській області щодо
можливості ознайомлення з матеріалами
проведеного службового розслідування,
надання пояснень по суті викладеного в
його висновку та документів, які
спростовують факт скоєння ним порушень
службової дисципліни.

Згідно з п. 24 "Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ Української
РСР", - у разі незаконного звільнення
або переведення на іншу роботу особи
рядового, начальницького складу
органів внутрішніх справ підлягають
поновленню на попередній роботі
(посаді).

У разі поновлення на роботі (посаді)
орган, який розглядає трудовий спір,
одночасно вирішує питання про виплату
особі рядового і начальницького складу
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
про необхідність задоволення позовних
вимог ОСОБА_1

Інші доводи та заперечення сторін
висновків колегії суддів не
спростовують.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції погоджується повністю із
висновком суду першої інстанції, так як
обставини справи встановлені
правильно, докази досліджені вірно,
відповідно рішення ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, тому
судове рішення не підлягає скасуванню,
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 20.06.2011р.
по справі № 2а-15358/10/2070 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло
З.Г.Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В.
Григоров А.М. Повний текст ухвали
виготовлений 20.10.2014 р.