Справа № 2а/2370/4679/11
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/21885/12

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Христинівської міжрайонної державної
податкової інспекції Черкаської
області Державної податкової служби
(далі - Христинівська МДПІ)

на постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 05.07.2011

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2012

у справі № 2а/2370/4679/2011

за позовом суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
(далі - СПД ОСОБА_1)

до Христинівської МДПІ

про визнання протиправним податкового
повідомлення-рішення.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

У червні 2011 року СПД ОСОБА_1 звернувся
до Черкаського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просив визнати нечинним
податкове повідомлення-рішення від
11.03.2011 № , згідно з яким позивача
притягнуто до відповідальності у
вигляді штрафу в сумі 31620 грн. за
порушення пункту 9 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 05.07.2011,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 01.03.2012, позов задоволено частково;
оспорюване податкове
повідомлення-рішення визнано
протиправним та скасовано в частині
застосування до СПД ОСОБА_1 31280 грн.
штрафних санкцій; в решті позову
відмовлено.

На вказані судові акти Христинівською
МДПІ подано касаційну скаргу, в якій
заявник зазначає про неправильне
застосування судами положень пункту 9
статті 3, пункту 4 статті 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» та просить
скасувати оскаржувані судові акти,
повністю відмовивши у позові СПД
ОСОБА_1

Переглянувши справу у межах касаційної
скарги, вивчивши матеріали справи,
перевіривши відповідність висновків
судів наявним у матеріалах справи
доказам, правильність застосування
судами норм матеріального права та
дотримання ними процесуальних норм,
обговоривши доводи касаційної скарги,
Вищий адміністративний суд України не
вбачає підстав для задоволення
розглядуваних касаційних вимог з
урахуванням такого.

Попередніми судовими інстанціями у
розгляді справи встановлено, що 18.02.2011
працівниками податкового органу було
проведено перевірку належного
позивачеві магазину за дотриманням
суб'єктами господарювання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності торгових патентів і
ліцензій.

Під час цієї перевірки було виявлено,
зокрема, незабезпечення позивачем
зберігання у Книзі обліку
розрахункових операцій фіскальних
звітних чеків за періоди з 21.02.2010 по
28.03.2010, з 30.03.2010 по 16.05.2010, з 30.05.2010 по
01.06.2010, з 10.06.2010 по 14.06.2010, а також за 28.05.2010
та за 05.06.2010, що стало підставою для
застосування до СПД ОСОБА_1 штрафних
санкцій в загальній сумі 31620 грн. згідно
з оспорюваним податковим
повідомленням-рішенням, виходячи із
кількості відсутніх фіскальних
звітних чеків.

Згідно з пунктом 9 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

В силу вимог пункту 4 статті 17 цього
Закону у разі невиконання щоденного
друку фіскального звітного чеку або
його незберігання за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України до суб'єктів
підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у
розмірі двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Аналізуючи наведені норми Закону, суди
обох попередніх інстанцій дійшли
цілком правильного висновку про те, що
застосування до позивача фінансових
санкцій за кожний випадок
нероздрукування щоденного звіту або
його незберігання у КОРО є
неправомірним.

Адже за вчинення порушень, про які
йдеться у пункті 4 статті 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», відповідний
орган державної податкової служби
України може застосувати лише одну
фінансову санкцію у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян незалежно від кількості
випадків невиконання щоденного друку
фіскального звітного чека та/або його
незберігання в книзі обліку
розрахункових операцій, виявлених під
час перевірки суб'єкта підприємницької
діяльності, який здійснює розрахункові
операції за товари (послуги).

Не виконуючи протягом певного періоду
обов'язок щодня друкувати фіскальний
звітний чек, суб'єкт підприємницької
діяльності вчиняє продовжуване
порушення, а не зберігаючи
роздрукований чек у книзі обліку
розрахункових операцій - триваюче, що
обумовлює необхідність застосування
до нього фінансової санкції незалежно
від кількості таких щоденних
нероздрукувань та тривалості
незберігання.

З урахуванням викладеного суди обох
попередніх інстанцій з урахуванням
установленого ними факту порушення
позивачем вимог пункту 9 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» цілком
правомірно визнали законним
застосування до СПД ОСОБА_1 штрафу в
сумі 340 грн. та обґрунтовано не
погодилися із законністю накладення на
позивача решти штрафних санкцій.

Оскільки у розглядуваній справі норми
матеріального права було правильно
застосовано судами, а їх висновки
відповідають установленим у справі
обставинам та наявним у ній доказам, то
передбачених законом підстав для
скасування оскаржуваних постанови та
ухвали судів першої і апеляційної
інстанцій зі спору не вбачається.

З урахуванням викладеного,
керуючись статтями 220, 2201, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Христинівської
міжрайонної державної податкової
інспекції Черкаської області
Державної податкової служби відхилити.

2. Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 05.07.2011 та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2012 у
справі № 2а/2370/4679/2011 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку
статей 236-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова І.В. Приходько