Справа № 2а-2709/12/2070
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 р.Справа № 2а-2709/12/2070Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі
м.Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 21.08.2014р. по
справі № 2а-2709/12/2070

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м.Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про визнання недійсним та скасування
податкового повідомлення- рішення та
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1, звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Харківської області Державної
податкової служби, в якому просить суд
визнати недійсними та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова №
/0 від 27.01.2010 року на суму 93021,53 грн.
та рішення Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова про застосування штрафних
(фінансових) санкцій № /0 від 25.03.2010
року на суму 710 000 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 31.05.2012 року
у задоволенні адміністративного
позову Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Харківської області Державної
податкової служби про визнання
недійсним та скасування податкового
повідомлення - рішення та рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.10.2012 року
за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Харківської області Державної
податкової служби про визнання
недійсним та скасування податкового
повідомлення - рішення та рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій. Апеляційну скаргу Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 залишено без
задоволення. Постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
31.05.2012 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 27.03.2014 року за позовом
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Харківської області Державної
податкової служби про визнання
недійсним та скасування податкового
повідомлення - рішення та рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій. Касаційну скаргу Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 задоволено.
Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 31.05.2012 року
та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.10.2012 року
скасовано. Справу 2а-2709/12/2070 направлено
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Положеннями ч.5 ст. 227 КАС України
встановлено, що висновки і мотиви, з
яких скасовані рішення, є обов`язковими
для суду першої чи апеляційної
інстанції при розгляді справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що вважає безпідставними
визначення інспекторами податкового
органу обсягу виручки за даними
перевірки у розмірі 3366205,34 грн. та
визначення розміру податку з доходів
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності за 2008 рік у
розмірі 27 077,34 грн. та за 2009 рік у розмірі
65 944,19 грн. ФОП ОСОБА_1 стверджувала, що
здійснювала облік операцій по
договорам комісії, згідно вимог 1 та 5
Порядку, відображаючи в обліку лише
суму виручки, яка дійсно належить саме
їй та є у свою чергу сумою комісійної
винагороди. Також, представник
позивача ОСОБА_3 в додаткових
поясненнях зазначив, що позивач з 12.08.2008
року по 30.09.2009 року включно діяла як
комісіонер по операціям з придбання
товарів за договорами комісії, тобто
покупці товарів (кузовів - фургонів)
укладали з ФОП ОСОБА_1 договір комісії
на пошук та придбання певного виду
товарів. Для виконання умов укладених
договорів комісії на придбання товару
ФОП ОСОБА_1 укладала договори придбання
з ППФ "КОНС". Товар, придбаний за
дорученням та за рахунок комітентів,
передавався згідно з актами виконаних
робіт, в яких водночас визначалась сума
комісійної нагороди комісіонера за
виконане доручення. Кошти, що надходили
від комітентів за договорами
доручення, перераховувались
постачальнику за товар. Суми
комісійної винагороди утримувались з
коштів, які надходили від комітентів за
договорами комісії. До виручки ФОП
ОСОБА_1 за відповідні періоди включено
суми комісійної винагороди, що
надійшла на розрахунковий рахунок або
готівкою від комітентів. Виконання
договорів комісії на придбання
підтверджується належним чином
оформленими первинними документами.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 21.08.2014 року
адміністративний позов Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
визнання недійсним та скасування
податкового повідомлення - рішення та
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій - задоволено.
Скасовано податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова від 27.01.2010 року №/0.
Скасовано рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова від
25.03.2010 року №/0.

Державна податкова інспекція у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, не погоджуючись з
вказаним рішенням суду, в апеляційній
скарзі вказує, що рішення суду першої
інстанції є незаконним та винесено з
порушенням норм матеріального права, у
зв`язку з ненаданням належної правової
оцінки обставинам справи, просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 21.08.2014 року
та прийняти нову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити в повному
обсязі.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були повідомлені належним
чином.

Від представника Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
надійшло клопотання про розгляд справи
без їх участі.

Представник позивача подав письмове
заперечення, в якому просить залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 21.08.2014 року
без змін.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які приймають участь у
справі, фіксування судового засідання
по справі за допомогою
звукозаписувального пристрою згідно
ст. 41 КАС України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що позовні
вимоги є обґрунтованими, доведеними, а
тому підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1)
зареєстрована як фізична особа -
підприємець 11.08.2008 року, перебувало на
обліку в ДПІ у Дзержинському районі м.
Харкові з 12.08.2008 року, як платник
єдиного податку.

Фахівцями ДПІ у Дзержинському районі м.
Харкові проведена планова
документальна виїзна перевірка
фінансово - господарської діяльності
ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 12.08.2008 року по
30.09.2008 року.

В результаті перевірки складений акт
від 13.01.2010 року №42/1702/228/НОМЕР_1 (т.1
а.с.11-25), яким встановлено порушення, а
саме:

- ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів
України "Про прибутковий податок з
громадян" від 26.12.1992 року № 13-92, який
діяв на час виникнення спірних
правовідносин, в результаті чого
донараховано податок з доходів
фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності нараховано
податок з доходів фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності
на загальну суму 90021,53 грн., а саме: у 2008
року на суму 27077,34 грн., у 2009 році на суму
65944,19 грн.;

- ст. 1 Указу Президента України "Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва" від 03.07.1998 року № 727/98,
який діяв на час виникнення спірних
правовідносин, виручкою від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг)
вважається сума, фактично отримана
суб'єктом підприємницької діяльності
на розрахунковий рахунок або (та) в касу
за здійснення операцій з продажу
продукції (товарів, робіт, послуг);

- п. п. 6, 12 ст. 9 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" від 06.07.1995 року №265/95-ВР, який
діяв на час виникнення спірних
правовідносин, за період з 12.08.2008 по
30.09.2009 року, не застосування
реєстраторів розрахункових операцій
на суму 154100 грн.

Згідно листа за підписом заступником
начальника ДПІ у Дзержинському районі
м. Харкова Дикань О.А. від 11.03.2010 року
№5495/10/17-224, позивачу повідомлялось, що у
зв'язку з допущеною опечаткою, яка
виникла при роздрукуванні акту "Про
результати документальної планової
виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 12.08.2008 року по 30.09.2009 року" від
13.01.2010 року № 42/1702/НОМЕР_1 податкова
просила вважати абзац 2 на сторінці 15
цього акту в наступній редакції: …" п. 1,
2 ст. 3, п. 6, 12 ст. 9 Закону України № 1776-ІІІ
від 01.06.2000 року "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", із змінами та
доповненнями за період 12.08.2008 по 30.09.2009,
не застосування реєстраторів
розрахункових операцій на суму 154100,00
грн." (т.1 а.с. 52).

19.01.2010 року ФОП ОСОБА_1 оскаржила акт
перевірки від 13.01.2010 року
№42/1702/228/НОМЕР_1 до ДПІ у Дзержинському
районі м. Харкова (т. 1 а.с. 31-33).

Листом ДПІ у Дзержинському районі м.
Харкові про розгляд заперечень від
22.01.2010 року №1137/10/17-224 висновки акту
перевірки були залишені без змін (т.1
а.с. 34-39).

На підставі висновків, викладених в
акті перевірки, ДПІ у Дзержинському
районі м. Харкові винесено податкове
повідомлення-рішення від 27.01.2010 року
№/0, яким визначено суму
податкового зобов'язання (з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій) за платежем - податок з доходів
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності у розмірі
93021, 53 грн. (т.1 а.с.27) та рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 27.01.2010 року №/0 (т.1
а.с.28).

Рішенням Державної податкової
адміністрації у Харківській області за
результатами розгляду скарги від 16.03.2010
року №386/14/25-203 скасовано рішення від
27.01.2010 року № /0, а скарга ФОП
ОСОБА_1 від 05.02.2010 року задоволена та
зобов'язано ДПІ у Дзержинському районі
застосувати штрафні (фінансові)
санкції у загальному розмірі 710000 грн.
(142000 грн.*5) з посиланням на порушення
пунктів 1,2 ст.3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" (т.1 а.с.47-50).

01.03.2010 року ДПІ у Дзержинському районі
м. Харкова була надіслана перша
податкова вимога за № 1/996 на суму
податку з доходів фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності у
розмірі 93 021,53 грн. (т. 1 а.с. 29-30).

25.03.2010 року ДПІ у Дзержинському районі
м. Харкова було винесене та направлено
позивачу рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій № ,
яким визначено суму штрафу у розмірі 710
000 грн. (а.с. 54).

Щодо позовних вимог про визнання
недійсним та скасування податкового
повідомлення-рішення від 27.01.2010 року №
/0, суд зазначає наступне.

З акту перевірки від 13.01.2010 року
№42/1702/228/НОМЕР_1 вбачається, що
підставою для висновку щодо визначення
суми податкового зобов'язання (з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій) за платежем - податок з доходів
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності у розмірі
93021, 53 грн. стало, на думку податкового
органу, перевищення виручки,
встановленої для платників єдиного
податку відповідно до ст.1 Указу
Президента України "Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва" від 03.07.1998 року № 727/98№
727/98, яка склала у 3 кварталі 2008 році 91377,16
грн. У зв'язку з порушенням ФОП ОСОБА_1,
платник єдиного податку перейшла на
загальну систему оподаткування, тому
сума перевищення підлягає
оподаткуванню у порядку, встановленому
розділом IV Декрету Кабінету міністрів
України "Про прибутковий податок з
громадян" від 26.12.1992 року №13-92, податком
з доходів фізичних осіб, у 2008 році та
І-ІІІ кварталі 2009 року - 15%.

Проте суд першої інстанції правомірно
не погоджується з висновками,
зазначеними в акті перевірки від 13.01.2010
року №42/1702/228/НОМЕР_1, виходячи з
наступного.

Між комисіонером ФОП ОСОБА_1 та
комітентами: ПП "ТД Конс", ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ПП "Укравтоснаб", ТОВ
"Шостинский Хлібокомбінат", ВАТ
"Україна", ФОП ОСОБА_7, ПП "Транссервіс",
ОСОБА_8, ВАТ ТПК "ОМЕГА - АВТОПОСТАВКА",
ВАТ Хлібзавод "Нова - Баварія", ЗАТ АТГ
"Спецтехніка" та іншими укладено
договори комісії від 07.11.2008 року, від
18.12.2008 року, 17.12.2008 року, від 02.12.2008 року,
від 24.11.2008 року, від 20.11.2008 року, 19.11.2008
року, від 18.11.2008 року, від 13.11.2008 року, від
10.11.2008 року, від 02.03.2009 року, від 23.02.2009
року тощо (т.1
а.с.90,92,94,96,98,100,102,104,106,108,110-248, т.2 а.с.1-91, т.7
а.с.71-111).

Згідно п.1. договорів - комісіонер
зобов'язується заключити від свого
імені за дорученням та за рахунок
комітента договір на поставку ТМЦ
(кузова- фургона), також відповідно до
п.1.3 договорів - товар придбаний
комісіонером для комітента є власністю
комітента.

На виконання умов договорів комісії
ФОП ОСОБА_1 виконала роботи за
договорами комісії, що підтверджується
актами виконаних робіт від 26.11.2008 року,
від 29.12.2008 року, від 25.12.2008 року, від
29.12.2008 року, 27.11.2008 року, від 26.11.2008 року,
від 28.11.2008 року, від 26.11.2008 року, 12.12.2008
року, від 21.11.2008 року, 11.03.2009 року, 16.04.2009
року тощо (т.1 а.с. 91,93,97,99,101,103,105,107,109,111-249,
т.2 а.с.2-92, т.7 а.с.2-110), видатковими
накладними (т.4 а.с.73-166, т.5 а.с.115-173).

Отримання коштів на придбання за
договором комісії товарів та списання
коштів за придбаний товар для
комітентів, підтверджується виписками
по рахунку ФОП ОСОБА_1 (т.2 а.с.93-250, т.3
а.с.1-21, т.4 а. с. 157-250, т.5 а.с.1-114).

До матеріалів справи позивачем надано
докази оприбуткування винагороди за
договорами комісії у бухгалтерському
обліку позивача - журнали-ордери
"Розрахунки з комітентами по операціям
з придбання товарів за договорами
комісії" за 3-4 квартал 2008 року та 1-3
квартал 2009 року (т. 4 а.с. 48-56) та книга
обліку доходів і витрат (т.4 а.с.57-66), що
також підтверджує фактичне здійснення
фінансово-господарських відносин між
позивачем та комісіонерами.

На підтвердження виконання за
договором комісії зобов'язань, між ФОП
ОСОБА_1 (покупець) та ППФ "КОНС"
(продавець) укладено договори поставки
від 03.08.2009 року, від 29.07.2009 року, від
28.07.2009 року, від 22.07.2009 року, від 20.07.2009
року, від 15.07.2009 року, від 13.07.2009 року, від
07.07.2009 року, від 02.07.2009 року, від 23.06.2009
року, від 18.06.2009 року, від 16.06.2009 року
тощо. Згідно п. 1.1 договорів поставки -
продавець продає, а покупець придбає
кузова фургони (т.3 а.с.43-170, т.5 а.с.175-250, т.6
1-45).

Позивачем надані всі належні первинні
документи, що підтверджують реальність
та факт придбання товарів для
комісіонерів за договором комісії.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем включено до складу доходу
кошти отримані за виконання
зобов'язань за договорами комісій, та
зазначена сума прибутку не перевищує
визначену ст.1 Указу Президента України
"Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва" від 03.07.1998 року № 727/98.

Постановою Верховного суду України від
17.10.2011 року у справу за позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_9 до Лозівської
об'єднаної державної податкової
інспекції у Харківській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень рішень та
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій, встановлено, що
абзацом 5 статті 1 Указу № 727/98, виручкою
від реалізації продукції (товарів,
робіт, послуг) вважається сума,
фактично одержана суб'єктом
підприємницької діяльності на
розрахунковий рахунок або в касу за
здійснення операцій з продажу
продукції (товарів, робіт, послуг).
Відповідно до пункту 1 частини другої
статті 1007 Цивільного кодексу України
довіритель зобов'язаний, якщо інше не
встановлено договором, забезпечити
повіреного засобами, необхідними для
виконання доручення. З таких підстав
суд касаційної інстанції погодився з
тим, що кошти, необхідні для виконання
позивачем своїх обов'язків за
договором доручення, передавалися йому
тільки після надання плану
використання цих коштів саме в
розпорядження, а не для використання на
власний розсуд, а отже не були
власністю позивача.

Зазначені кошти є саме засобами,
необхідними для виконання договорів
доручення, тому підстави для включення
їх до складу виручки позивача відсутні.

Таким чином, оскільки позивач не
перевищив встановлений Указом № 727/98
граничний обсяг виручки, то він не
повинен переходити на загальну систему
оподаткування та сплачувати податкові
зобов'язання, у тому числі з податку з
доходів та податку на додану вартість.

При виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
згідно ч.2 ст.161 КАС України, суд
зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 244-2 КАС України
встановлено, що рішення Верховного
Суду України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Відповідно до ст.1011 Цивільного кодексу
України від 16.01.2003, № 435-IV, який діяв на
час виникнення спірних правовідносин,
за договором комісії одна сторона
(комісіонер) зобов'язується за
дорученням другої сторони (комітента)
за плату вчинити один або кілька
правочинів від свого імені, але за
рахунок комітента.

Положеннями ст.1018 Цивільного кодексу
України встановлено, що майно, придбане
комісіонером за рахунок комітента, є
власністю комітента.

Згідно ст.. 1007 Цивільного кодексу
України, довіритель зобов'язаний, якщо
інше не встановлено договором,
забезпечити повіреного засобами,
необхідними для виконання доручення.

Положеннями ч.1 ст.1013 Цивільного
кодексу України встановлено, що
комітент повинен виплатити
комісіонерові плату в розмірі та
порядку, встановлених у договорі
комісії.

Статтею 1 Указу Президента України "Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва" № 727/98 від 03.07.1998 року
(діяв на час виникнення спірних
правовідносин) встановлено, що
спрощена система оподаткування, обліку
та звітності запроваджується для таких
суб'єктів малого підприємництва
фізичних осіб, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і у трудових
відносинах з якими, включаючи членів їх
сімей, протягом року перебуває не
більше 10 осіб та обсяг виручки яких від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за рік не перевищує 500 тис.
гривень.

Суб'єкти малого підприємництва фізичні
особи мають право перебувати на
спрощеній системі оподаткування, якщо
в трудових відносинах з ними, включаючи
членів їх сімей, протягом року
перебуває не більше 10 осіб та обсяг
виручки яких від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) за рік не
перевищує 500 тис. гривень.

Обсяг виручки, отриманий від
господарської діяльності у 2008 році та
2009 році не перевищує 500 тис. грн.,
оскільки позивач діяв як комісіонер, а
тому прибутком для нього було тільки
винагорода за договорами комісії.

Відповідно до абз. 3 ст.6 Указу
Президента України "Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва", суб'єкт малого
підприємництва, який сплачує єдиний
податок, не є платником таких видів
податків і зборів (обов'язкових
платежів): податку на доходи фізичних
осіб (для фізичних осіб - суб'єктів
малого підприємництва).

Положеннями абз. 8 ст. 2 Указу Президента
України "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва"
встановлено, що доходи, отримані від
здійснення підприємницької
діяльності, що обкладається єдиним
податком, не включаються до складу
сукупного оподатковуваного доходу за
підсумками звітного року такого
платника та осіб, що перебувають з ним у
трудових відносинах, а сплачена сума
єдиного податку є остаточною і не
включається до перерахунку загальних
податкових зобов'язань як самого
платника податку, так і осіб, які
перебувають з ним у трудових
відносинах, включаючи членів його
сім'ї, які беруть участь у
підприємницькій діяльності.

Таким чином, позивач правомірно
включив до складу доходів тільки
винагороду за договорами комісії.

Вимогами ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що в адміністративних
справа про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене, в ході судового
розгляду справи не підтвердився
висновок відповідача щодо порушення
позивачем ст.13 Декрету Кабінету
Міністрів України "Про прибутковий
податок з громадян" та ст.1 Указу
Президента України "Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва".

Щодо позовних вимог про визнання
недійсним та скасування рішення
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 25.03.2010 року № /0 на суму
710 000 грн., судом встановлено наступне.

Як вбачається з акту перевірки,
висновок щодо порушення позивачем
вимог Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" випливає з
висновку відповідача щодо перевищення
позивачем граничної суми виручки та
необхідність переходу позивача на
загальну систему оподаткування, а
відповідно і застосування реєстратора
розрахункових операцій.

При цьому колегія суддів зазначає, що
згідно п. 6 ст. 9 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» реєстратори не застосовуються
при продажу товарів (наданні послуг)
суб'єктами підприємницької діяльності
- фізичними особами, оподаткування
доходів яких здійснюється відповідно
до законодавства з питань
оподаткування суб'єктів малого
підприємництва (в тому числі шляхом
отримання свідоцтва про сплату єдиного
податку), якщо такі суб'єкти не
здійснюють продаж підакцизних товарів
(крім пива на розлив), за умови ведення
такими особами книг обліку доходів і
витрат у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України за
поданням державного органу,
уповноваженого провадити державну
регуляторну політику.

З будь якими іншими порушеннями, крім
необхідності переходу на загальну
систему оподаткування, відповідач
необхідність застосування реєстратора
розрахункових операцій не пов`язує.

Як наведено судом вище, зазначений
висновок податкового органу не
підтвердився.

Таким чином, у податкового органу
відсутні підстави для застосування до
позивача п. п. 6, 12 ст. 9 Закону України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг".

Отже, рішення Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова про застосування штрафних
(фінансових) санкцій № /0 від 25.03.2010
року на суму 710 000 грн. винесено
неправомірно.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС
України, у справах щодо оскарження
рішень суб'єктів владних повноважень,
суди перевіряють, зокрема, чи прийняті
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 27.01.2010 року №
/0 та рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 25.03.2010
року № /0 прийняті Державною
податковою інспекцією у Дзержинському
районі м. Харкова необґрунтовано, не у
відповідності до чинного
законодавства, через що позовні вимоги
про визнання недійсним та скасування
податкового повідомлення - рішення та
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій підлягають
задоволенню у повному обсязі.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо задоволення позову та
зазначає, що доводи апеляційної скарги
не впливають на правомірність
висновків суду. Підстави для
скасування рішення суду першої
інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200,
ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 21.08.2014р. по
справі № 2а-2709/12/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров
А.М.Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г.
Тацій Л.В. Повний текст ухвали
виготовлений 20.10.2014 р.