Справа № 817/2599/14
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2599/14

20 жовтня 2014 року 16год. 02хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Комшелюк Т.О. за
участю секретаря судового засідання
Лукащик Ю.Ю. та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: представник Ригун А.М.,

відповідача: представник Дудкіна О.А.

третіх осіб: представники Дячук І.В.,
Лисюк О.С., Дудка В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

товариства з обмеженою
відповідальністю-фірми "Дівітракс"

допрокуратури Рівненського району
Рівненської області , треті особи, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
Державна екологічна інспекція в
Рівненській області, Департамент
екології та природних ресурсів
Рівненської обласної державної
адміністрації, про визнання
незаконною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до Рівненського
окружного адміністративного суду з
позовом до відповідача про визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень. Позовні вимоги
обґрунтовує тим, що 03.09.2014р.
відповідачем винесено постанову про
проведення перевірки у позивача та
інших СПД - юридичних осіб у порядку
нагляду за додержанням і застосуванням
законів. Підставою для проведення
перевірки стала інформація щодо
порушення позивачем норм Водного
кодексу України щодо спеціального
водокористування. Копію вказаної
постанови позивач отримав 11.09.2014р.
Позивач не погоджується із винесеною
постановою про проведення перевірки та
стверджує, що відповідач не
уповноважений на проведення перевірки
щодо дотримання норм Водного Кодексу
України в частині спеціального
водокористування, оскільки ст.19
вказаного кодексу визначені всі
уповноважені державні органи, які
здійснюють державний контроль за
використанням та охороною вод та
відтворенням водних ресурсів. Позивач
стверджує, що у відповідності до
законодавства, прокуратура не підміняє
органи відомчого управління та
контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству, однак, на думку
позивача, прийняттям оскаржуваної
постанови відповідач порушив норми та
приписи Водного Кодексу України та
перебрав на себе функції інших органів
влади, які мають повноваження на
здійснення таких перевірок. Також
позивач посилається на норми чинного
законодавства, якими встановлено, що
перевірки підприємств, установ та
організацій контролюючими органами
(крім Державної фіскальної служби
України) здійснюються виключно з
дозволу Кабінету Міністрів України або
за заявкою суб'єкта господарювання
щодо його перевірки. Однак, за змісту
оскаржуваної постанови наявність
такого дозволу чи заявки позивача не
вбачається. Просив визнати незаконною
та скасувати постанову відповідача про
проведення перевірки у порядку нагляду
за додержанням і застосуванням законів
в частині проведення перевірки у
позивача.

Усною ухвалою суду на підставі ст. 53, 133,
160, 165 КАС України, судом задоволено
клопотання позивача щодо залучення
третіх осіб та залучено до участі у
справі третіх осіб без самостійних
вимог, а саме: Державну екологічну
інспекцію у Рівненській області та
Департамент екології та природних
ресурсів Рівненської обласної
державної адміністрації.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав з підстав, викладених
у письмових запереченнях на позовну
заяву, просив в задоволенні позову
відмовити повністю. Відповідач
стверджує, що він діяв відповідно до
Закону України «Про прокуратуру», яким
надано право останньому здійснювати
перевірку у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів.
При цьому зазначив, що ним було
отримано інформацію від Департаменту
екології та природних ресурсів
Рівненської облдержадміністрації щодо
анулювання дозволу на спеціальне
водокористування позивачем і в даний
час останній новий дозвіл не отримав,
тому було винесено постанову про
проведення перевірки у порядку нагляду
за додержанням і застосуванням
законів. Вказану постанову відповідач
вважає правомірною та такою, що
відповідає нормам чинного
законодавства. Також в судовому
засіданні представник відповідача
зазначив, що перевірка була проведена
24.09.2014р., а відтак оскаржувана постанова
вичерпала свою дію.

Представники третіх осіб без
самостійних вимог на предмет спору в
судовому засіданні надали пояснення в
яких погоджуються із позицією,
викладеною відповідачем. Просили в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши в судовому засіданні
пояснення сторін, дослідивши подані
письмові докази, судом встановлено
наступне.

Обставини справи.

06.06.2014р. Департаментом екології та
природних ресурсів Рівненської
обласної державної адміністрації
направлено інформацію прокуратурі
Рівненської області щодо не отримання,
анулювання дозволів на спеціальне
водокористування та закінчення
термінів дії дозволів на викиди
забруднюючих речовин у атмосферне
повітря стаціонарними джерелами
підприємствами, установами,
організаціями Рівненської області (а.
с. 29).

Додатком 1 до такої інформації під
порядковим номером 71 значиться ТзОВ
фірма «Дівітракс» (а. с. 30).

24.07.2014р. прокуратурою Рівненської
області надано міським, районним і
міжрайонним прокурорам та прирівняним
до них завдання про проведення
перевірки додержання вимог
законодавства у сфері використання та
охорони водних ресурсів (а. с. 31-32).

03.09.2014р. прокуратурою Рівненського
району Рівненської області
постановлено постанову про проведення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів (а.
с. 5).

11.09.2014р. вказану постанову було
отримано позивачем, що підтверджується
ксерокопією поштового конверта,
відмітками на копії отриманої
постанови (а. с. 5-7).

24.09.2014р. відповідачем було проведено
перевірку, що підтверджується
доповідною запискою на ім'я заступника
прокурора Рівненського району (а. с.
57-59).

24.09.2014р. відповідачем направлено
позивачу подання про усунення порушень
вимог Водного кодексу України (а. с. 60-61).

24.09.2014р. відповідачем винесено
постанову, якою ініційовано питання
про притягнення заступника директора
ТзОВ-фірми «Дівітракс» до
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.48
КУпАП (а. с. 62-63).

Вирішуючи даний спір та надаючи
правову оцінку встановленим
обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В силу вимог ст. 1 Закону України «Про
прокуратуру», прокурорський нагляд за
додержанням і правильним
застосуванням законів Кабінетом
Міністрів України, міністерствами та
іншими центральними органами
виконавчої влади, органами державного
і господарського управління та
контролю, Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевими Радами, їх
виконавчими органами, військовими
частинами, політичними партіями,
громадськими організаціями, масовими
рухами, підприємствами, установами і
організаціями, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, посадовими особами та
громадянами здійснюється Генеральним
прокурором України і підпорядкованими
йому прокурорами.

Згідно із ст. 19 Закону України «Про
прокуратуру», предметом нагляду за
додержанням і застосуванням законів є:
1) відповідність актів, які видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України та чинним законам;
2) додержання законів про
недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян,
захист їх честі і гідності, якщо
законом не передбачений інший порядок
захисту цих прав; 3) додержання законів,
що стосуються економічних,
міжнаціональних відносин, охорони
навколишнього середовища, митниці та
зовнішньоекономічної діяльності.

Перевірка виконання законів
проводиться за заявами та іншими
повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора. Прокуратура не
підміняє органи відомчого управління
та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству.

Повноваження прокурора встановлені ст.
20 вказаного закону, відповідно до якої,
при здійсненні прокурорського нагляду
за додержанням і застосуванням законів
прокурор має право: 1) безперешкодно за
посвідченням, що підтверджує займану
посаду, входити у приміщення органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, військових частин,
підприємств, установ та організацій
незалежно від форм власності без
особливих перепусток, де такі
запроваджено. Отримання від
Центрального депозитарію цінних
паперів, Національного банку України
та депозитарних установ інформації, що
міститься у системі депозитарного
обліку цінних паперів, здійснюється в
порядку та обсязі, встановлених
Законом України "Про депозитарну
систему України"; 2) витребовувати від
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, військових
частин, державних підприємств, установ
та організацій рішення, розпорядження,
інструкції, накази та інші акти і
документи, одержувати інформацію про
стан законності і заходи щодо її
забезпечення, мати доступ до
відповідних інформаційних баз даних
державних органів; 3) вимагати від
керівників та колегіальних органів
проведення перевірок, ревізій
діяльності підпорядкованих і
підконтрольних підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, а також виділення
спеціалістів для проведення перевірок,
відомчих і позавідомчих експертиз; 4)
мати доступ до документів і матеріалів,
необхідних для проведення перевірки, у
тому числі за письмовою вимогою, і
таких, що містять комерційну таємницю
або інформацію з обмеженим доступом.
Письмово вимагати подання в
прокуратуру у визначений ним розумний
строк зазначених документів та
матеріалів, видачі необхідних довідок,
у тому числі щодо операцій і рахунків
юридичних осіб та інших організацій,
для вирішення питань, пов'язаних з
перевіркою. Отримання від банків
інформації, яка містить банківську
таємницю, здійснюється у порядку та
обсязі, встановлених Законом України
"Про банки і банківську діяльність"; 5)
отримувати від посадових та службових
осіб і громадян усні або письмові
пояснення, в тому числі шляхом виклику
відповідної особи до органу
прокуратури.

Дії, передбачені пунктами 3, 4 та 5
частини першої цієї статті, можуть бути
вчинені виключно під час проведення
перевірки в порядку, передбаченому
статтею 21 цього Закону.

При виявленні порушень закону прокурор
у межах своєї компетенції має право: 1)
вносити подання; 2) у встановленому
законом порядку ініціювати
притягнення особи до дисциплінарної,
адміністративної відповідальності,
складати протокол про адміністративне
правопорушення та починати досудове
розслідування; 3) звертатися до суду в
передбачених законом випадках.

Статтею 21 вказаного закону передбачено
перевірки та порядок їх проведення.

Так, вказаною нормою закону
встановлено, що перевірки проводяться
за письмовими зверненнями органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, депутатів усіх рівнів,
фізичних та юридичних осіб, а також за
власною ініціативою прокурора. При
цьому перевірки за заявами фізичних чи
юридичних осіб, зверненнями та
запитами депутатів усіх рівнів, крім
заяв та повідомлень про кримінальне
правопорушення, проводяться лише у
разі їх попереднього розгляду
компетентними органами виконавчої
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими чи
службовими особами або неприйняття
ними у встановлені строки рішень з цих
питань.

У разі якщо захист прав і свобод людини
і громадянина та інтересів держави
згідно із законом є компетенцією
відповідних органів державного
нагляду (контролю), перевірки
проводяться з обов'язковим наданням
оцінки щодо законності їх діяльності. У
зв'язку з бездіяльністю уповноваженого
органу державного нагляду (контролю)
або відсутністю такого органу
вживаються відповідні заходи
прокурорського реагування, спрямовані
на забезпечення захисту прав і свобод
людини і громадянина, інтересів
держави.

Для здійснення перевірки прокурор
приймає постанову, в якій зазначає
підстави, що свідчать про можливі
порушення законності, та обґрунтовує
необхідність вчинення дій,
передбачених пунктами 3, 4 та 5 частини
першої статті 20 цього Закону. Не
допускається проведення перевірки без
надання копії зазначеної постанови
представнику підприємства, установи,
організації незалежно від форм
власності, підпорядкованості чи
приналежності, фізичній особі -
підприємцю.

Постанова прокурора може бути
оскаржена цими особами до прокурора
вищого рівня або суду в порядку
адміністративного судочинства
протягом десяти днів з дня одержання
копії постанови. За результатами
розгляду скарги прокурор вищого рівня
приймає рішення про задоволення скарги
та скасування постанови або про
відмову у задоволенні скарги.
Оскарження постанови до прокурора
вищого рівня не позбавляє особу права
на її оскарження до суду, яке може бути
здійснене нею протягом десяти днів з
дня одержання рішення прокурора вищого
рівня про результати розгляду скарги.

Оригінали витребуваних чи отриманих
прокурором актів, документів та
матеріалів мають бути повернуті
відповідним особам після закінчення
перевірки, крім випадків долучення їх
до матеріалів кримінального
провадження в порядку, передбаченому
процесуальним законодавством.

У разі необхідності до закінчення
перевірки можуть бути повернуті копії
зазначених документів.

Із змісту вказаних положень
законодавства вбачається, що
відповідач здійснює нагляд за
додержанням і застосування законів
Кабінетом Міністрів України,
міністерствами та іншими центральними
органами виконавчої влади, органами
державного і господарського
управління та контролю, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевими Радами, їх виконавчими
органами, військовими частинами,
політичними партіями, громадськими
організаціями, масовими рухами,
підприємствами, установами і
організаціями, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, посадовими особами та
громадянами.

Відповідний контроль здійснюється
шляхом проведення перевірки на
підставі постанови. У випадку
встановлення порушень законодавства,
відповідач має право пред'являти
подання про усунення порушень законів.

Крім того, вказаними нормами
встановлено, що підставами для
перевірки є письмові звернення органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, депутатів усіх рівнів,
фізичних та юридичних осіб, за умови,
коли їх розглянуто компетентними
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими чи службовими особами або
неприйняті ними у встановлені строки
рішення з цих питань. Також перевірку
може бути проведено за власною
ініціативою прокурора.

А відтак, отримавши відповідну
інформацію щодо можливого порушення
норм чинного законодавства, відповідач
мав всі повноваження на проведення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів у
позивача, отже оскаржувана постанова є
правомірною.

Посилання позивача на Закон України
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» судом до уваги не беруться з
огляду на таке.

Статтею 31 вказаного закону
установлено, що перевірки підприємств,
установ та організацій, фізичних осіб -
підприємців контролюючими органами
(крім Державної фіскальної служби
України) здійснюються протягом
серпня-грудня 2014 року виключно з
дозволу Кабінету Міністрів України або
за заявкою суб'єкта господарювання
щодо його перевірки.

На виконання вказаної статті Кабінетом
Міністрів України винесено Постанову

від 13 серпня 2014 р. № 408 «Питання
запровадження обмежень на проведення
перевірок державними інспекціями та
іншими контролюючими органами».

Додатком 1 до вказаної постанови
встановлений Перелік державних
інспекцій та інших контролюючих
органів, яким надаватиметься дозвіл
Кабінету Міністрів України на
проведення перевірок підприємств,
установ, організацій, фізичних
осіб-підприємців і відповідач у
вказаному додатку відсутній.

Таким чином, проведення перевірки в
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів відповідачем не
підпадає під обмеження, встановлені
зазначеним законом.

Крім того, як встановлено в судовому
засіданні та вбачається з матеріалів
справи перевірка відповідачем
фактично проведена. За наслідками
вказаної перевірки складена доповідна
записка та внесено подання про
усунення порушенням вимог Водного
кодексу України.

Суд, в даному випадку, вважає за
необхідне зауважити, що постанова про
проведення перевірки є актом
одноразового застосування і вичерпала
свою дію фактом її виконання.

Відтак, з огляду на наведене, оскільки
правові наслідки оскаржуваних дій за
таких обставин є вичерпаними, то
задоволення позову не може призвести
до відновлення порушених прав
позивача, оскільки після проведення
перевірки права позивача порушують
лише наслідки проведення такої
перевірки.

Підсумовуючи вище викладене, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
позивача задоволенню не належать.

Судовий збір на користь позивача у
відповідності до ст. 94 КАС України не
присуджується.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Товариству з обмеженою
відповідальністю-фірмі "Дівітракс" у
задоволенні позову до прокуратури
Рівненського району Рівненської
області, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Державна
екологічна інспекція в Рівненській
області, Департамент екології та
природних ресурсів Рівненської
обласної державної адміністрації, про
визнання незаконною та скасування
постанови - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Комшелюк Т.О.