Справа № 820/7517/14
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2014 р.
№ 820/7517/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Мороко
А.С., розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом об'єднання житлових
кооперативів "Сфера" до Фрунзенського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, третя особа - Харківське
обласне відділення Фонду соціального
захисту інвалідів, про визнання
незаконною бездіяльності, скасування
постанови,

В С Т А Н О В И В :

Об'єднання житлових кооперативів
"Сфера" звернулося до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому, з урахуванням
уточнених позовних вимог, просить суд
визнати незаконною та протиправною
бездіяльність відповідача, що виражена
в порушенні встановленого частиною 5
статті 25 Закону України "Про виконавче
провадження" строку надсилання
сторонам копії постанови про відкриття
виконавчого провадження від
26.03.2014 року; скасувати постанову
відповідача від 26.03.2014 року про
відкриття виконавчого провадження №
42739895; стягнути з відповідача грошові
кошти у сумі 23688,61 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що відповідачем
порушено частину 1 статті 22 Закону
України "Про виконавче провадження",
оскільки виконавче провадження за
виконавчим листом від 28.11.2012 року
відкрито лише 26.03.2014 року, що перевищує
строк пред'явлення виконавчого листа
до виконання. Також позивачем
зазначено, що в порушення частини 5
статті 25 Закону України "Про виконавче
провадження, позивачем порушено строк
надсилання боржникові постанови про
відкриття виконавчого провадження, що
порушило його право на оскарження
даної постанови до суду у встановлений
термін. Крім того, 27.06.2014 року
відповідач примусово неправомірно
списав з банківського рахунку позивача
грошові кошти на суму 23688,61 грн., які
підлягають поверненню.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, звернувся до
суду з заявою про розгляд справи без
його участі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав до суду
письмові заперечення, у яких зазначив,
що постанова про відкриття виконавчого
провадження від 26.03.2014 року
винесена у відповідності до вимог
Закону України "Про виконавче
провадження", та у зв'язку з великим
об'ємом робіт та повної відсутності
фінансування витрат виконавчого
провадження, вказана постанова була
направлена боржнику з запізненням.
Просив справу розглянути без його
участі, в задоволенні позову -
відмовити.

Харківське обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалідів в судове
засідання свого представника не
направило, хоча належним чином
повідомлено про дату, час та місце
розгляду справи.

Відповідно до частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
сторін у письмовому провадженні,
оскільки відсутні перешкоди для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначені цією статтею, і прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
та відсутні потреби заслухати свідка
чи експерта. Фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється, згідно до вимог статті
41 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд прийшов до наступного
висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 28
листопада 2012 року Харківським окружним
адміністративним судом видано
Харківському обласному відділенню
Фонду соціального захисту інвалідів
виконавчий лист по адміністративній
справі № 2а-5756/12/2070 про стягнення з
позивача
адміністративно-господарських санкцій
за незайняті робочі місця, призначені
для працевлаштування інвалідів у сумі
21505 грн., та пені за порушення термінів
слати адміністративно-господарських
санкцій в сумі 30,10 грн., всього на суму
21535,10 грн. Строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання до
26.09.2013 року.

Листом від 17.03.2014 року за вих. № 03-81/241
Харківським обласним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
зазначений виконавчий лист по
адміністративній справі
№ 2а-5756/12/2070 подано для примусового
виконання до Фрунзенського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції.

Постановою заступника начальника
Фрунзенського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції Сокуренко
І.О. про відкриття виконавчого
провадження від 26.03.2014 року відкрито
провадження з виконання виконавчого
листа № 2а-5756/12/2070, виданого 28.11.2012 року.

Зазначена постанова направлена
позивачу 08.04.2014 року, що
підтверджується штампом на конверті.

Оцінюючи обґрунтованість позовних
вимог, суд виходить з наступного.

Щодо позовних вимог про визнання
незаконною та протиправною
бездіяльності відповідача, що виражена
в порушенні встановленого частиною 5
статті 25 Закону України "Про виконавче
провадження" строку надсилання
сторонам копії постанови про відкриття
виконавчого провадження від 26.03.2014 року
та скасування постанови відповідача
від 26.03.2014 року про відкриття
виконавчого провадження № 42739895.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України "Про виконавче
провадження" від 21.04.1999 року № 606-ХІV
(далі - Закон № 606).

Відповідно до статті 1 Закону № 606,
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно частини 1 статті 2 Закону № 606,
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Частиною 2 статті 2 Закону № 606
встановлено, що примусове виконання
рішень здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України "Про
державну виконавчу службу" (далі -
державні виконавці).

Приписами статті 6 Закону № 606
встановлені гарантії прав фізичних і
юридичних осіб у виконавчому
провадженні.

Відтак, державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Державний виконавець роз'яснює особам,
які беруть участь у виконавчому
провадженні або залучаються до
проведення виконавчих дій, їхні права
згідно з вимогами цього Закону.

Рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця можуть бути
оскаржені в порядку, встановленому цим
Законом.

Положенням частини 1 статті 11 Закону №
606 передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно частини 1 статті 17 Закону № 606,
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті
17 Закону № 606, відповідно до цього
Закону підлягають виконанню державною
виконавчою службою виконавчі листи, що
видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті.

Статтею 18 Закону № 606 визначені вимоги
до виконавчого документа.

Так, у виконавчому документі
зазначаються:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної)
сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Виконавчий документ повинен бути
підписаний уповноваженою посадовою
особою із зазначенням її прізвища та
ініціалів і скріплений печаткою.
Скріплення виконавчого документа
гербовою печаткою є обов'язковим у
разі, якщо орган (посадова особа), який
видав виконавчий документ, за законом
зобов'язаний мати печатку із
зображенням Державного Герба України.

Законом можуть бути встановлені також
інші додаткові вимоги до виконавчих
документів.

Підстави для відкриття виконавчого
провадження встановлені приписами
статті 19 Закону № 606.

Державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону:

1) за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення;

2) за заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов
від суду на підставі ухвали про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом;

4) в інших передбачених законом
випадках.

Згідно статті 22 Закону № 606, виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових
спорах, постанови судів у справах про
адміністративні правопорушення та
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення, -
протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом
року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї
статті, встановлюються для виконання
судових рішень - з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а в разі якщо судове
рішення підлягає негайному виконанню, -
з наступного дня після його
постановлення.

Відповідно до статті 23 Закону № 606,
строки пред'явлення виконавчого
документа до виконання перериваються:

1) пред'явленням виконавчого документа
до виконання;

2) частковим виконанням рішення
боржником;

3) наданням судом, який видав виконавчий
документ, відстрочки або розстрочки
виконання рішення.

Статтею 24 Закону № 606 встановлено, що
державний виконавець відмовляє у
прийнятті до провадження виконавчого
документа, строк пред'явлення для
примусового виконання якого
закінчився, про що виносить відповідну
постанову.

Стягувач, який пропустив строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, має право звернутися із
заявою про поновлення строку
пред'явлення до суду, який видав
виконавчий документ, або до суду за
місцем виконання. Суд розглядає таку
заяву в десятиденний строк, якщо інше
не передбачено законом.

Приписами статті 25 Закону № 606
встановлено, що державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
26 Закону № 606, державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження у разі пропуску
встановленого строку пред'явлення
документів до виконання.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що попри те, що Харківським обласним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів при поданні виконавчого
листа по адміністративній справі №
2а-5756/12/2070 для примусового виконання до
Фрунзенського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції вже було
пропущено встановлений строк його
пред'явлення до виконання,
відповідачем незаконно та в порушення
вимог Закону України «Про виконавче
провадження» винесено постанову від
26.03.2014 року про відкриття виконавчого
провадження № 42739895.

Згідно частини 5 статті 25 Закону № 606,
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Як вже зазначалося судом вище,
постанова заступника начальника
Фрунзенського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції Сокуренко
І.О. про відкриття виконавчого
провадження від 26.03.2014 року відкрито з
виконання виконавчого листа №
2а-5756/12/2070, направлена позивачу 08.04.2014
року, що підтверджується штампом на
конверті.

Також суд зазначає, що відповідач у
наданих до суду письмових запереченнях
зазначає, що вказана постанова
направлена боржнику з запізненням, у
зв'язку з великим об'ємом робіт та
повною відсутністю фінансування
витрат виконавчого провадження.

Таким чином, зважаючи на те, що
відповідач фактично не заперечує того,
що постанова про відкриття виконавчого
провадження від 26.03.2014 року направлена
позивачу з запізненням, суд приходить
до висновку, суд вважає протиправною
бездіяльність відповідача, що виражена
в порушенні встановленого частиною 5
статті 25 Закону України "Про виконавче
провадження" строку надсилання
сторонам копії постанови про відкриття
виконавчого провадження від 26.03.2014
року.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
визнання незаконною та протиправною
бездіяльності відповідача, що виражена
в порушенні встановленого частиною 5
статті 25 Закону України "Про виконавче
провадження" строку надсилання
сторонам копії постанови про відкриття
виконавчого провадження від 26.03.2014 року
та скасування постанови відповідача
від 26.03.2014 року про відкриття
виконавчого провадження № 42739895 є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з
відповідача грошових коштів у сумі
23688,61 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 3, 4 статті 65 Закону
№ 606,, державний виконавець звертає
стягнення на кошти боржника - юридичної
особи, що перебувають у банках або
інших фінансових установах, у порядку,
встановленому цим Законом. Інформацію
про наявні у боржника рахунки і вклади
державний виконавець отримує в органах
доходів і зборів, інших органах
державної влади, підприємствах,
установах та організаціях, які
зобов'язані надати йому інформацію у
триденний строк, а також за
повідомленнями стягувача.

Державний виконавець може звернути
стягнення на кошти боржника - юридичної
особи, що знаходяться на його рахунках,
а також на рахунках, відкритих
боржником - юридичною особою через свої
філії, представництва та інші
відокремлені підрозділи.

Згідно статті 52 Закону № 606, звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитарних
установах.

Судом встановлено, що відповідачем під
примусового виконання виконавчого
листа по адміністративній справі №
2а-5756/12/2070, примусово списано з
банківського рахунку позивача грошові
кошти у сумі 23688,61 грн. згідно платіжної
вимоги № 476/8 від 16.06.2014 року.

Згідно пункту 1.39 статті 1 Закону
України «Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні», списання
примусове - списання коштів, що
здійснюється стягувачем без згоди
платника на підставі встановлених
законом виконавчих документів у
випадках, передбачених законом.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України
«Про платіжні системи та переказ
коштів в Україні» передбачено, що
ініціювання переказу здійснюється,
зокрема, за платіжною вимогою.

Загальні правила, види і стандарти
розрахунків клієнтів банків та банків
у грошовій одиниці України на
території України, що здійснюються за
участю банків встановлює Інструкція
про безготівкові розрахунки в Україні
в національній валюті, затверджена
постановою Правління Національного
банку України від 21.01.2004 року № 22 та
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 29.03.2004 року за № 377/8976 (далі -
Інструкція № 22).

Пунктом 5.5 Інструкції № 22 встановлено,
що для примусового списання коштів
стягувач оформляє не менше ніж у трьох
примірниках платіжну вимогу за формою,
наведеною в додатку 4, згідно з вимогами
щодо заповнення реквізитів
розрахункових документів, що викладені
в додатку 8 до цієї Інструкції та цій
главі.

У реквізиті "Призначення платежу"
платіжної вимоги стягувач зазначає
назву, дату видачі та номер (якщо він
присвоєний) виконавчого документа.
Якщо в реквізиті "Призначення платежу"
платіжної вимоги зазначено характер
сум, що підлягають списанню згідно з
виконавчим документом, то платіжна
вимога виконується відповідно до
пункту 2.22 глави 2 цієї Інструкції.
Виконавчий документ, на підставі якого
оформлено платіжну вимогу, банку не
подається.

В силу пункту 10.1. Інструкції № 22,
обмеження прав клієнта щодо
розпоряджання грошовими коштами, що
знаходяться на його рахунку/ах,
відповідно до статті 1074 Цивільного
кодексу України не допускається, крім
випадків обмеження права
розпоряджання рахунком/ами за рішенням
суду або в інших випадках, установлених
законом, а також у разі зупинення
фінансових операцій, які можуть бути
пов'язані з легалізацією (відмиванням)
доходів, одержаних злочинним шляхом,
або фінансуванням тероризму,
передбачених законом. Виконання банком
арешту коштів, що зберігаються на
рахунку клієнта, здійснюється за
постановою державного виконавця чи
рішенням суду (у тому числі ухвалою,
постановою, наказом, виконавчим листом
суду) про стягнення коштів або про
накладення арешту в порядку,
установленому законом.

Згідно пункту 10.10. Інструкції № 22, у
разі надходження до банку платіжної
вимоги/ інкасового доручення
(розпорядження) за тим виконавчим
документом, для забезпечення виконання
якого на кошти клієнта накладено арешт,
банк виконує її в повній або частковій
сумі в межах наявної арештованої суми
на рахунку.

Крім того, статтею 45 Закону України
«Про виконавче провадження» чітко
визначений порядок виплати стягнутих
грошових сум.

Зокрема, вказаною статтею передбачено,
що грошові суми, стягнуті з боржника,
зараховуються державним виконавцем на
відповідний рахунок органу державної
виконавчої служби.

За письмовою заявою стягувача -
фізичної особи чи його представника (за
наявності відповідних повноважень)
стягнуті грошові суми можуть бути
перераховані державним виконавцем на
зазначений ним рахунок у банку або в
іншій фінансовій установі чи надіслані
на адресу стягувача поштовим
переказом,

Стягувачу - юридичній особі стягнуті
грошові суми перераховуються
державним виконавцем у встановленому
порядку на визначені стягувачем
належні йому

Грошові суми, стягнуті державним
виконавцем до Державного бюджету
України або місцевих бюджетів,
перераховуються в порядку,
встановленому центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної фінансової
політики.

Згідно частини 5 статті 45 Закону, не
допускається виплата стягувачу
стягнутих сум готівкою або виплата
стягнутих сум іншим особам, які не є
стягувачами (крім виплати грошових сум
заставодержателю, який не є стягувачем,
згідно із статтею 54 цього Закону).
Забороняється використовувати
стягнуті з боржників грошові суми, що
підлягають виплаті стягувачам, на цілі,
не передбачені цією статтею, а також
звертати на них стягнення для виплати
іншим особам, які не є стягувачами за
виконавчими документами, під час
примусового виконання яких ці суми
стягнуто (крім випадків, коли стягувач
є одночасно боржником у іншому
виконавчому провадженні).

Із змісту наведеної норми права
вбачається, що державний виконавець
зобов'язаний перерахувати стягнуті з
боржника гроші виключно стягувачам за
виконавчим провадженням. Також,
частина 5 даної правової норми містить
пряму заборону державному виконавцю
направляти стягнуті з боржника грошові
суми іншим особам, які не є
стягувачами.

Отже, суд зазначає, що виконавча служба
лише здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
виконавчому документі, здійснює
примусове стягнення з боржника боргу
на користь стягувача, та не є власником
стягнутих з боржника коштів.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позовних вимог
в частині стягнення з відповідача
грошових коштів у сумі 23688,61 грн.

Керуючись статтями 17, 86, 94, 122, 159, 162, 163, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати незаконною та протиправною
бездіяльність Фрунзенського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції (61099, м. Харків,
б-р Б. Хмельницького, 30, 1 під'їзд, 4
поверх, ідентифікаційний код 34952422), що
виражена в порушенні встановленого
частиною 5 статті 25 Закону України "Про
виконавче провадження" строку
надсилання сторонам копії постанови
про відкриття виконавчого провадження
від 26.03.2014 року.

Скасувати постанову Фрунзенського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції (61099, м. Харків, б-р Б.
Хмельницького, 30, 1 під'їзд, 4 поверх,
ідентифікаційний код 34952422) від 26.03.2014
року про відкриття виконавчого
провадження № 42739895.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
А.С. Мороко