Справа № 814/4630/13-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

15 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/4630/13-а

Категорія: 3.7 Головуючий в 1 інстанції:
Брагар В. С.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді - Джабурія
О.В.

суддів - Крусяна
А.В.

- Шляхтицького О.І.

при секретарі -
Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрокомбінат
«Врадіївський» на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 16 квітня 2014
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Агрокомбінат «Врадіївський» до в.о.
заступника начальника Управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області Полторак О.В., Управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області про скасування постанови від
22.10.2013 року №002204, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з
позовом до в.о. заступника начальника
Управління Укртрансінспекції у
Миколаївській області Полторак О.В.,
Управління Укртрансінспекції у
Миколаївській області, в якому просив
визнати протиправною та скасувати
постанову відповідача від 22.10.2013 року
№002204.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідачем прийнято
постанову з порушенням Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті,
затвердженого Постановою КМУ від 08.11.06
№1567.

Відповідач проти позову заперечив, та
зазначив що, оскаржувана постанова
прийнята відповідного до вимог
зазначеного Порядку.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 16 квітня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням
товариство з обмеженою
відповідальністю «Агрокомбінат
«Врадіївський» звернулось з
апеляційною скаргою на вказану
постанову, просить її скасувати та
прийняти нову, якою позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що
позивач зареєстрований як юридична
особа та здійснює діяльність по
вантажоперевезенню.

11.09.2013 року відповідачем проведено
перевірку позивача щодо додержання
вимог законодавства про автомобільний
транспорт, а саме: перевірено вантажний
автомобіль КамАЗ 65117, д/н ВЕ 4672 АР, що
належить ТОВ «Агрокомбінат
«Врадіївський», згідно свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу САА
420724.

В ході перевірки встановлено, що
зазначений автомобільний транспорт
перевозив 42340 кг насіння ріпака без
дозволу на перевезення вантажів з
перевищенням вагових обмежень.

За результатами перевірки складено Акт
№077596 від 11.09.2013 року. Згідно висновкам
Акту позивачем було порушено вимоги
ст.. 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт» №2344-ІІІ від
05.04.2001 р..

19.09.2013 року на адресу позивача органами
Управління Укртрансінспекції у
Миколаївській області було направлено
запрошення на розгляд справи про
правопорушення законодавства про
автомобільний транспорт, з
встановленою датою прибуття 01.10.2013 року
о 10:00 год. 25.09.2013 року позивач отримав
вказане запрошення, проте 27.09.2013 року
направив відповідачу телеграму з
проханням про відкладення розгляду
справи.

07.10.2013 року позивач надіслав
відповідачу телеграму, згідно якої
просив повідомити останнього про
вирішення питання щодо відкладення
справи. 22.10.2013 року відповідачем, на
підставі Акту №077596 від 11.09.2013 року
прийнято постанову №002204 про
застосування
адміністративно-господарського штрафу
та застосовані фінансові санкції у
розмірі 1700, 00 грн.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши докази на їх підтвердження,
суд першої інстанції дійшов до
висновку про необхідність відмовити в
задоволенні позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій,
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед Законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України
передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2
КАС України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних
законів, Кодексом та контекстом
Конституції України можна зробити
висновок, що однією з найважливіших
тенденцій розвитку сучасного
законодавства України є розширення
сфери судового захисту, в тому числі
судового контролю за правомірністю і
обґрунтованістю рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно того, що відповідачем
правомірно винесено постанову №002204
про застосування
адміністративно-господарського штрафу
та застосовані фінансові санкції у
розмірі 1700, 00 грн.. виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 48 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
№2344-ІІІ від 05.04.2001 р. документами для
фізичної особи, що здійснює вантажні
перевезення на договірних умовах, є:
для автомобільного перевізника -
ліцензія та документ, що засвідчує
використання транспортного засобу на
законних підставах, інші документи,
передбачені законодавством України;
для водія - посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб,
ліцензійна картка, товарно-транспортна
накладна або іншій визначений
законодавством документ на вантаж,
інші документи, передбачені
законодавством України. У разі
перевезення вантажів з перевищенням
габаритних або вагових обмежень
обов'язковим документом також є дозвіл,
який дає право на рух автомобільними
дорогами України, виданий
компетентними уповноваженими
органами, або документ про внесення
плати за проїзд великовагових
(велекогабаритних) транспортних
засобів, якщо перевищення вагових або
габаритних обмежень над визначеними
законодавством становить менше семі
відсотків.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 60 того ж Закону
за порушення законодавства про
автомобільний транспорт до
автомобільних перевізників
застосовуються санкції, за надання
послуг з перевезень пасажирів та
вантажів без оформлення документів,
перелік яких визначений ст.ст. 39,48 цього
Закону, у вигляді штрафу у розмірі ста
неоподатковуваних мінімумів громадян.

Колегія суддів вважає, що приймаючи
рішення про застосування штрафних
санкції до позивача відповідач діяв в
рамках норм, встановлених
законодавством. Відповідачем вірно
встановлено порушення правил,
встановлених для автомобільного
перевізника під час виконання
перевезень пасажирів і вантажів ТОВ
«Агрокомбінат «Врадіївський».

В апеляційний скарзі апелянт наголосив
на тому питанні, що відповідачем не
було повідомлено про дату розгляду
справи, проте, колегія суддів не
погоджується з даними доводами,
виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 26 Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті,
затвердженого Постановою КМУ від 08.11.06
№1567 - справа про порушення
розглядається у присутності
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання. Про час і місце
розгляду справи про порушення
уповноважена особа суб'єкта
господарювання повідомляється під
розписку чи рекомендованим листом із
повідомленням.

Згідно запрошення від 19.09.2013 року про
розгляд справи про правопорушення
законодавства про автомобільний
транспорт, позивача було повідомлено
про час та місце розгляду справи.
Позивачем було надіслано лист від
07.10.2013 року про прохання відкласти
розгляд справи.

Пунктом 27 того ж Порядку встановлено,
що у разі неявки уповноваженої особи
суб'єкта господарювання справа про
порушення розглядається без її участі.
За наявності підстав керівник органу
державного контролю або його заступник
виносить постанову про застосування
адміністративно-господарських
штрафів.

Таким чином, згідно вимог Порядку,
відповідач наділений правом
самостійно розглянути справу про
правопорушення законодавства про
автомобільний транспорт, навіть за
відсутністю суб'єкта господарювання,
який при цьому, був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи.

Оскільки позивач не надав ніяких
документів, які б спростовували скоєне
ним правопорушення, колегія суддів
вважає, що відповідачем правомірно
прийнято рішення про винесення
оскаржуваної постанови від 22.10.2013 року
№002204.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення та надання відповідних доказів
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Отже, в адміністративному
процесі, як виняток із загального
правила, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень встановлена
презумпція його винуватості.
Презумпція винуватості покладає на
суб'єкта владних повноважень обов'язок
аргументовано, посилаючись на докази,
довести правомірність свого рішення,
дії чи бездіяльності та спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод чи інтересів. Такий
обов'язок відсутній, якщо відповідач
визнає позов.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 200; 205; 206; 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Агрокомбінат «Врадіївський» залишити
без задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 16 квітня 2014
року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення
виготовлений 17.10.2014 року.

Головуючий:
О.В. Джабурія

Суддя:
А.В. Крусяна

Суддя:
О.І. Шляхтицького