Справа № 2а-13724/12/2670
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/16027/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів : Логвиненко А.О.
(доповідач), Калашнікова О.В., Мороз В.Ф.

здійснивши попередній розгляд
касаційної скарги Державної
екологічної інспекції у м. Києві на
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 7.02.2013р. у
справі

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Київський завод
шампанських вин «Столичний»

до відповідача Державної екологічної
інспекції у м. Києві

про визнання незаконним та скасування
припису, -

В С Т А Н О В И В :

8.10.2012р. до суду з позовом про визнання
незаконним та скасування припису
Державної екологічної інспекції у м.
Києві (далі Екологічна інспекція)
звернулось публічне акціонерне
товариство «Київський завод
шампанських вин «Столичний» (далі
Товариство). Свої вимоги позивач
мотивував тим, що після проведення
перевірки відповідач 6.09.2012р. видав
припис з вимогами усунення порушень
природоохоронного законодавства.
Вважаючи висновки Екологічної
інспекція щодо наявності в діяльності
Товариства порушень законодавства про
охорону навколишнього середовища
безпідставними, позивач просив
задовольнити позов.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від
30.10.2012р., залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 7.02.2013р.,
позов задоволено.

Не погодившись з ухвалою
апеляційного суду, Екологічна
інспекція звернулась з касаційною
скаргою, в якій, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
просила її змінити та відмовити в
задоволенні позову.

У своїх запереченнях позивач
зазначає, що судові рішення є законними
та обґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що
Товариство, на підставі дозволу на
спеціальне водокористування від
18.06.2012р., видобуває для власних потреб
підземні води трьома артезіанськими
свердловинами.

У вересні 2012р. Екологічна інспекція
здійснила перевірку дотримання
Товариством вимог природоохоронного
законодавства, за наслідками якої
складено акт від 6.09.2012р. В той же день,
відповідачем винесено припис щодо
усунення порушень законодавства, в
якому, зокрема, зазначено, що
Товариству до 6.10.2012р. слід отримати
спеціальний дозвіл (ліцензію) на
користування надрами.

Свою вимогу відповідач обґрунтував
тим, що Товариство використовує
підземні води через водозаборі
споруди, в зв'язку з чим повинно мати
передбачений статтею 21 Кодексу України
про надра спеціальний дозвіл
(ліцензію).

Відповідно до статті 21 Кодексу
України про надра (в редакції, що діяла
на час здійснення перевірки) надра у
користування для видобування прісних
підземних вод і розробки родовищ торфу
надаються без надання гірничого
відводу на підставі спеціальних
дозволів, що видаються після
попереднього погодження з органами
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України,
Державного комітету України по нагляду
за охороною праці та Міністерства
охорони здоров'я України на місцях.

Згідно зі статтею 23 Кодексу України
про надра землевласники і
землекористувачі в межах наданих їм
земельних ділянок мають право без
спеціальних дозволів та гірничого
відводу видобувати підземні води для
власних господарсько-побутових потреб,
нецентралізованого та
централізованого (крім виробництва
фасованої питної води)
господарсько-питного водопостачання,
за умови що продуктивність водозаборів
підземних вод не перевищує 300 кубічних
метрів на добу.

Частиною другою статті 71 КАС України
обумовлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Екологічною інспекцією, в порушення
приписів статті 71 КАС України, під час
розгляду справи не надано належних
доказів того, що сумарна
продуктивність водозаборів підземних
вод Товариства перевищує 300 кубічних
метрів на добу. Акт перевірки від
6.09.2012р. також не містить інформації
щодо сумарної продуктивності
артезіанських свердловин позивача.

За таких обставин, судами зроблено
правильний висновок про те, що припис
Екологічної інспекції отримати
передбачений статтею 21 Кодексу України
про надра спеціальний дозвіл не
відповідає вимогам законодавства, і
доводи касаційної скарги правильність
цих висновків не спростовують та
ґрунтуються на неправильному
тлумаченні закону.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231, 254
КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Державної
екологічної інспекції у м. Києві
залишити без задоволення, постанову
окружного адміністративного суду м.
Києва від 30.10.2012р. та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 7.02.2013р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України в
порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС
України.

Судді
А.О.
Логвиненко

О.В.
Калашнікова

В.Ф. Мороз