Справа № 813/3590/13-а
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
Справа №
4690/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Макарика В.Я.

суддів -
Глушка І.В. Большакової О.О.

за участю секретаря судового засідання
- Баранкевич А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лендком ЮА» на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 08.04.2014р. у
справі № 813/3590/13-а за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «Лендком
ЮА» до управління Пенсійного фонду
України в Буському районі Львівської
області, Буської ОДПІ про скасування
вимоги про сплату боргу, -

В С Т А Н О В
И В:

08 травня 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Лендком ЮА»
звернулося до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Буському районі Львівської області,
Буської ОДПІ у якому просило визнати
протиправними та скасувати вимоги
управління Пенсійного фонду України у
Буському районі № Ю-115 від 04.04.2013 року
про сплату боргу в розмірі 770129,53 грн..

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 08.04.2014 року
в адміністративному позові відмовлено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції товариство з
обмеженою відповідальністю «Лендком
ЮА» оскаржило її в апеляційному
порядку та просить постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 08.04.2014 року
скасувати та винести нову, якою
задовольнити апеляційну скаргу.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що
позивач подав відповідачу заяву про
незгоду із вимогою №Ю-115 від 04.04.2013 р.
про сплату боргу в розмірі 770 129,53 грн. та
просив узгодити суму недоїмки.

Позивач отримав від відповідача
рішення №13 від 17.04.2013 р. вих. №2134/04-31, про
залишення вимоги без змін. У даному
рішенні позивач вказує, що суми єдиного
соціального внеску, сплачені позивачем
у березні 2013 р. на загальну суму 3 812,30
грн., були зараховані в рахунок сплати
недоїмки, штрафів та пені у порядку
календарної черговості їх виникнення,
а саме: частково за серпень 2012 р., і
станом на 01.04.2013 р. сума недоїмки
становить 770 129,53 грн. Крім того, 06
листопада 2013 року позивач отримав від
Відповідача 2 вимогу про сплату боргу
недоїмки) від 04 листопада 2013 року №Ю-6. У
даній вимозі, відповідно до ст. 25 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» та на підставі
картки особового рахунку платника,
Буська ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській
області вимагає від ТзОВ «Лендком ЮА»
сплатити сум недоїмки зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в сумі:
770129,54 грн.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст.
196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянта у їх сукупності, апеляційний
суд приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції було
встановлено, що у зв'язку із
накладенням державним виконавцем
арешту у період з серпня 2012р. по
вересень 2012р. на кошти, що містяться на
рахунках ТОВ "Лендком ЮА", останнім
07.09.2012р. було укладено договір
доручення №1 ЮА1/070912 з ТОВ "Агрокультура
Менеджмент", згідно з яким ТОВ
"Агрокультура Менеджмент"
зобов'язалось безоплатно, від імені та
за рахунок позивача сплатити суми
єдиного соціального внеску та податку
з доходів фізичних осіб із зарплати
працівників ТОВ за серпень 2012р,
здійснити оплату зарплати працівникам
ТОВ "Лендком ЮА"за серпень 2012р.

12.09.2012р. ТОВ "Агрокультура Менеджмент"
було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 770130,15 грн.
за ТОВ "Лендком ЮА", однак листом №6681/04-31
від 27.09.2012р. відповідач повідомив
позивача про неможливість зарахування
таких коштів відповідно до ч.9 ст. 25
Закону № 2464-VI.

У зв'язку із цим, 04.10.2012р. позивачем
отримано вимогу відповідача про сплату
боргу №Ю278 від 01.10.2012р. в сумі 769084,70 грн..

Не погодившись із вимогою №Ю-115 від
04.04.2013р. та діями відповідача позивач
звернувся до суду з позовом. Окрім того,
отримав вимогу про сплату боргу від
04.11.2013р. №Ю-6 з аналогічних підстав, яку
також оскаржив у судовому порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI,
платниками єдиного внеску є:
роботодавці - підприємства, установи та
організації, інші юридичні особи,
утворені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми власності,
виду діяльності та господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), у
тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами.

Отже, позивач по справі віднесений до
платників єдиного внеску за п.1 ч.1 ст.4
Закону №2464-I.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону №2464-VI
платник єдиного внеску зобов'язаний,
зокрема, своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Згідно ч.1 ст.7 Закону №2464-VI, єдиний
внесок нараховується для платників,
зазначених у пунктах 1 (крім абзацу
сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої
статті 4 цього Закону, на суму
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України "Про оплату праці", та
суму винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами.

Статтею 9 Закону №2464-VI передбачений
наступний порядок обчислення і сплати
єдиного внеску.

Сплата єдиного внеску здійснюється
виключно у національній валюті шляхом
внесення відповідних сум єдиного
внеску на рахунки територіальних
органів Пенсійного фонду, відкриті в
центральному органі виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, для його зарахування
(ч.5). Єдиний внесок сплачується шляхом
перерахування платником безготівкових
коштів з його банківського рахунку (ч.7).

Платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом. При цьому
платники, зазначені у пункті 1 частини
першої статті 4 цього Закону, під час
кожної виплати заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення), на
суми якої (якого) нараховується єдиний
внесок, одночасно з видачею зазначених
сум зобов'язані сплачувати нарахований
на ці виплати єдиний внесок у розмірі,
встановленому для таких платників
(авансові платежі). Винятком є випадки,
якщо внесок, нарахований на ці виплати,
вже сплачений у строки, встановлені
абзацом першим цієї частини, або за
результатами звірення платника з
територіальним органом Пенсійного
фонду за платником визнана переплата
єдиного внеску, сума якої перевищує
суму внеску, що підлягає сплаті, або
дорівнює їй. Кошти перераховуються
одночасно з отриманням
(перерахуванням) коштів на оплату праці
(виплату доходу, грошового
забезпечення), у тому числі в
безготівковій чи натуральній формі.
При цьому фактичним отриманням
(перерахуванням) коштів на оплату праці
(виплату доходу, грошового
забезпечення) вважається отримання
відповідних сум готівкою, зарахування
на рахунок одержувача, перерахування
за дорученням одержувача на будь-які
цілі, отримання товарів (послуг) або
будь-яких інших матеріальних цінностей
у рахунок зазначених виплат, фактичне
здійснення з таких виплат відрахувань
згідно із законодавством або
виконавчими документами чи будь-яких
інших відрахувань. Базовим звітним
періодом є календарний місяць, а для
платників, зазначених в абзацах
третьому та четвертому пункту 1 частини
першої статті 4 цього Закону, -
календарний рік (ч.8);

Днем сплати єдиного внеску вважається:
1) у разі перерахування сум єдиного
внеску з рахунку платника на
відповідні рахунки Пенсійного фонду -
день списання банком або Державним
казначейством України суми платежу з
рахунку платника незалежно від часу її
зарахування на рахунок Пенсійного
фонду; 2) у разі сплати єдиного внеску
готівкою - день прийняття до виконання
банком або іншою установою - членом
платіжної системи документа на переказ
готівки разом із сумою коштів у
готівковій формі (ч.10);

У разі несвоєчасної або не в повному
обсязі сплати єдиного внеску до
платника застосовуються фінансові
санкції, передбачені цим Законом, а
посадові особи, винні в порушенні
законодавства про збір та ведення
обліку єдиного внеску, несуть
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність згідно із законом
(ч.11); Єдиний внесок підлягає сплаті
незалежно від фінансового стану
платника (ч.12).

Згідно ч.9 ст. 25 Закону №2464-VI передача
платниками єдиного внеску своїх
обов'язків з його сплати третім особам
заборонена, крім випадків,
передбачених законодавством.

Із системного аналізу наведених вище
норм вбачається, що законодавцем чітко
визначено порядок сплати єдиного
внеску, зокрема ним передбачено, що
сплата єдиного внеску здійснюється
виключно у національній валюті шляхом
перерахування платником безготівкових
коштів з його банківського рахунку.

Згідно наявних у матеріалах справи
платіжних доручень (а.с. 104-109) сплата
єдиного внеску здійснена в порушення
ч.7 ст. 9 Закону №2464-VI платником - ТОВ
"Агрокультура Менеджмент" з власного
банківського рахунку, а не з рахунку
позивача.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI,
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до ч.10 ст. 9 Закону №2464-VI,
днем сплати єдиного внеску вважається
день списання банком або Державним
казначейством України суми платежу з
рахунку платника незалежно від часу її
зарахування на рахунок Пенсійного
фонду.

Доказів сплати єдиного внеску
позивачем суду надано не було, а його
посилання на неможливість сплати
такого у зв'язку із арештом коштів не
заслуговують на увагу, оскільки в силу
положень ч.12 ст. 9 Закону №2464-VI єдиний
внесок підлягає сплаті незалежно від
фінансового стану платника.

Окрім того, суд першої інстанції
зазначив, що згідно з ч.9 ст. 25 Закону
№2464-VI передача платниками єдиного
внеску своїх обов'язків з його сплати
третім особам заборонена.

Щодо адміністрування єдиного внеску
суд апеляційної інстанції зазначає
наступне.

Відповідно до наказу Міністерства
доходів і зборів України від 09.09.2013р. за
№454, зареєстрованого в Мін'юсті 19.09.2013р.
за №1622/24154 затверджено Інструкцію про
порядок нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі -
Інструкція).

Відповідно до вказаного наказу,
починаючи з 01.10.2013р. органи податкової
служби розпочали роботу з
адміністрування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Згідно з пп. 6.3 розділу 6 Інструкції,
органи доходів і зборів надсилають
платникам вимогу про сплату недоїмки в
таких випадках, зокрема, якщо платник
має на кінець календарного місяця
недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Таким чином, спірна вимога Буської ОДПІ
від 04.11.2013 року № Ю-6 на суму 770129,53 грн.
винесена у межах повноважень та у
спосіб, що передбачений
законодавством, чинним на момент
виникнення спірних правовідносин.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, на підставі
правильно встановлених обставин
справи та визначених їм правовідносин,
прийшов до обґрунтованих і законних
висновків. Доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції і не свідчать про порушення
судом норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи і
відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
не можуть бути підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, ст. 198, ст. 200,
ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський
апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Лендком
ЮА» залишити без задоволення , а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 08.04.2014р. у
справі № 813/3590/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя:
В.Я. Макарик

Судді:
І.В. Глушко

О.О. Большакова

Повний текст ухвали складений 14 жовтня
2014 року.