Справа № 818/2614/14
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 р. 16:44
Справа №818/2614/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Кравченка Є.Д.,

за участю секретаря судового засідання
- Терехової О.Ю.,

представника позивача - Петрищева О.О.,

представника відповідача - Федорченка
А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Сумихімпром" до Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
"Сумихімпром" (далі - позивач)
звернулось до Сумського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області (далі - відповідач)
про скасування податкового
повідомлення-рішення від 09.09.2014 №
/47025 про зменшення суми бюджетного
відшкодування ПДВ в розмірі 40 778, 00 грн.
та застосування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 20 389, 00 грн. та
податкового повідомлення-рішення від
09.09.2014 № /47024 про збільшення суми
грошового зобов'язання з ПДВ в розмірі 2
505, 00 грн. та застосування штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 626
грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ДПІ у
м. Сумах проведено невиїзну
документальну перевірку ПАТ
«Сумихімпром» з питань достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника податку у
банку за січень 2012 року, жовтень 2012 рок,
січень 2014 року, лютий 2014 року, квітень
2014 року та позитивного значення по
декларації з податку на додану
вартість за березень 2013 року.

За результатами перевірки складено акт
від 26.08.14 № 3478/18-19-15-2/05766356, яким
встановлено:

- завищення ПАТ «Сумихімпром»
від'ємного значення різниці поточного
звітного періоду яке буде зараховано
до складу наступного звітного періоду
податкової декларації за вересень 2012
на суму 838 грн., за березень 2014 року на
суму 4452, 00 грн., за грудень 2013 року на
суму 25 647, 87 грн., грудень 2011 року на суму
6 511, 92 грн., січень 2014 року на суму 3 327, 85
грн.;

- завищення ПАТ «Сумихімпром» суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за жовтень 2012 року, на
суму 838 грн., за квітень 2014 року на суму 4
452, 00 грн., за січень 2014 року на суму 25 647,
87 грн., січень 2012 року на суму 6 511, 92 грн.,
лютий 2014 року на суму 3 327, 85 грн.;

- заниження ПАТ «Сумихімпром» суми
податку на додану вартість, яка
підлягає - сплаті у бюджет за
підсумками поточного звітного періоду
з урахуванням залишку від'ємного
значення попереднього звітного
періоду за березень 2013 року на суму 2505,
00 грн.

Підставами для вказаних висновків
стала інформація, отримана з актів
перевірок фінансово-господарської
діяльності контрагентів позивача ПАТ
«Будінмашсервіс», ТОВ «Мастертрейд»,
ТОВ «Інвестодорсервіс», ТОВ
«Елемер-Україна» та ТОВ ВКФ «Мікон»,
якими було встановлено відсутність
реального здійснення господарських
операцій між цими суб'єктами
господарювання та їх постачальниками у
зв'язку із відсутністю об'єкту
оподаткування по ланцюгам постачання.

Не погоджуючись з висновками
відповідача, позивач зазначає, що факти
отримання ним товарів та послуг від ПАТ
«Будінмашсервіс», ТОВ «Мастертрейд»,
ТОВ «Інвестодорсервіс», ТОВ
«Елемер-Україна» та ТОВ ВКФ «Мікон»
підтверджуються документально,
господарські операції належним чином
відображені у бухгалтерському і
податковому обліку позивача та його
податковій звітності, право на
включення до податкового кредиту сум
податку на додану вартість, сплачених у
складі вартості продукції та послуг,
придбаних у вищезазначених
контрагентів, підтверджується
належним чином оформленими
податковими накладними.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив суд позов задовольнити з
підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував,
просив суд відмовити у його
задоволенні.

У письмовому запереченні, поданому до
суду, зазначив, що ДПІ у м. Сумах
проведено невиїзну документальну
перевірку ПАТ «Сумихімпром» з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника
податку у банку за січень 2012 року,
жовтень 2012 рок, січень 2014 року, лютий 2014
року, квітень 2014 року та позитивного
значення по декларації з податку на
додану вартість за березень 2013 року.

Під час проведення перевірки
встановлено наявність господарських
відносин позивача з наступними
контрагентами: ПАТ «Будінмашсервіс»,
ТОВ «Мастертрейд», ТОВ
«Інвестодорсервіс», ТОВ
«Елемер-Україна» та ТОВ ВКФ «Мікон».

В ході перевірки було встановлено, що
ПАТ «Будінмашсервіс», ТОВ
«Мастертрейд», ТОВ «Інвестодорсервіс»,
ТОВ «Елемер-Україна» та ТОВ ВКФ «Мікон»
мали взаємовідносини з контрагентами,
діяльність яких спрямована на
проведення операцій, пов'язаних з
наданням податкової вигоди третім
особам.

Відповідач зазначає, що за
результатами перевірок контрагентів
позивача встановлено відсутність
реального здійснення ними
господарських операцій з
постачальниками та покупцями у зв'язку
із неможливістю проведення зустрічних
звірок та відсутністю об'єктів
оподаткування у останніх.

На думку відповідача, вищезазначене
свідчить про неможливість реального
проведення фінансово-господарських
операцій між позивачем та ПАТ
«Будінмашсервіс», ТОВ «Мастертрейд»,
ТОВ «Інвестодорсервіс», ТОВ
«Елемер-Україна», ТОВ ВКФ «Мікон», тому
ПАТ "Сумихімпром" не мало права
включати до податкового кредиту суми
ПДВ по взаємовідносинам із вказаними
контрагентами.

Враховуючи викладене, відповідач
вважає оскаржувані податкові
повідомлення-рішення законними,
обґрунтованими та такими, що не
підлягають скасуванню.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази у їх сукупності, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов підлягає задоволенню, виходячи
із наступного.

З 20.08.2014 по 22.08.2014 посадовими особами
відповідача було проведено
невневиїзну документальну перевірку
ПАТ «Сумихімпром» з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника
податку у банку за січень 2012 року,
жовтень 2012 рок, січень 2014 року, лютий 2014
року, квітень 2014 року та позитивного
значення по декларації з податку на
додану вартість за березень 2013 року, за
результатами якої складено акт від
26.08.2014 № 3478/18-19-15-02/05766356 (а.с. 14-104).

Актом перевірки від 26.08.2014 №
3478/18-19-15-02/05766356 встановлено, що в
порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198,
п. 200.1, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200 Податкового
кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010
позивачем завищено від'ємне значення
різниці поточного звітного періоду,
яке буде зараховано до складу
податкового кредиту наступного
звітного періоду податкової
декларації по ПДВ за вересень 2012 р. на
суму 838 грн., за березень 2014 р. на суму 4
452, 00 грн., за грудень 2013 р. на суму 25 647, 87
грн., грудень 2014 р. на суму 16 511, 92 грн.,
січень 2014 р. на суму 3 327, 85 грн., завищено
суму бюджетного відшкодування податку
на додану вартість за жовтень 2012 р. на
суму 838 грн., квітень 2014 р. на суму 4 452, 00
грн., січень 2014 р. на суму 25 647, 87 грн.,
січень 2012 р. на суму 6 511, 92 грн.,
лютий 2014 р. на суму 3 327, 85 грн. та
занижено суму податку на додану
вартість, яка підлягає нарахуванню та
сплаті в бюджет за підсумками
поточного звітного періоду з
урахуванням залишку від'ємного
значення попереднього звітного
періоду за березень 2013 року на суму 2 505,
00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 09.09.2014 №
/47025 про зменшення суми бюджетного
відшкодування ПДВ в розмірі 40 778, 00 грн.
та застосування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 20 389, 00 грн. (а.с. 105) та
податкове повідомлення-рішення від
09.09.2014 № /47024 про
збільшення суми грошового зобов'язання
з ПДВ в розмірі 2 505, 00 грн. та
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 626 грн. (а.с. 107).

Підставою для зменшення підприємству
суми бюджетного відшкодування стали
висновки податкового органу про
відсутність господарських операцій
між ПАТ «Сумихімпром» та його
контрагентами ПАТ «Будінмашсервіс»,
ТОВ «Мастертрейд», ТОВ
«Інвестодорсервіс», ТОВ
«Елемер-Україна» та ТОВ ВКФ «Мікон».

Суд не погоджується із позицією
Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області з огляду на
наступне.

10.10.2008 між ПАТ «Сумихімпром» та ПАТ
«Будінмашсервіс» було укладено
договір підряду № 411/8, згідно якого
підрядник взяв на себе обов'язок
провести підготовчі та земляні роботи
1-го яруса секції № 4 шламонакопичувача
(а.с. 109-111).

На виконання зазначеного вище договору
ПАТ «Будінмашсервіс» складено
локальні кошториси 2-1-1/03/05-1 та 2-1-1/03/05-СМ,
а ПАТ «Сумихімпром» здійснено оплату
за виконання робіт, що підтверджується
платіжними дорученнями № 10589 від 15.12.2011,
№ 10692 від 19.12.2011, № 10963 від 22.12.2011,
№ 11082 від 26.12.2011, № 11242 від 28.12.2011 (а.с.
112-116) та складено податкові накладні
від 30.12.2011 № 29 та № 30 (а.с. 117, 118).

Факт виконання підрядних робіт
підтверджується актами
приймання-передачі виконаних робіт за
грудень 2011 року № 13 та № 14 (а.с. 119-120,
121-122).

12.09.2012 між ПАТ «Сумихімпром» та ТОВ
«Мастертрейд» укладено договір
купівлі - продажу № 27/2236 (а.с. 124-125).

На підтвердження реальності виконання
умов договору позивачем надано
видаткову накладну № РН-0000761 (а.с. 126),
товарно-транспортну накладну від 24.09.2012
(а.с. 126 а), прибуткову накладну № 6815 від
25.09.2012 (а.с. 127), платіжне доручення № 25044
від 28.09.2012 (а.с. 128) та податкову накладну
№ 73 від 24.09.2012 (а.с. 129).

11.12.2012 між позивачем та ТОВ ВКФ "Мікон"
укладено договір поставки № 27/1026 (а.с.
131-132), відповідно до якого ПАТ
"Сумихімпром придбавав у ТОВ ВКФ "Мікон"
підшипники.

Реальність здійснення господарських
операцій за цим договором
підтверджується видатковою накладною
№ 75 від 15.03.2013 (а.с. 133), прибутковою
накладною № 37 від 15.03.2013 (а.с. 135),
податковою накладною від 15.03.2013 № 37 (а.с.
136) та відомістю по взаєморозрахункам з
ТОВ ВКФ «Мікон» за березень 2013 року (а.с.
137).

На підтвердження транспортування
товару позивачем надано квитанції про
приймання вантажу перевізником ТОВ
«Делівері» № ПЛ2-1600 від 18.10.2013 та
№ ДН2-129371 від 16.03.2013 (а.с. 134).

Оплата за товар здійснювалась шляхом
безготівкового розрахунку, що
підтверджується платіжним дорученням
№ 36256 від 15.04.2013 (а.с. 189).

Оприбуткування товару на складі
позивача підтверджується накладними
на переміщення від 04.06.2013 № 6917 та від
19.03.2013 № 3430 (а.с. 186, 187).

28.11.2013 між ПАТ «Сумихімпром» та ПП
«Інвестдорсервіс» укладено договір
поставки № 27/2135 (а.с. 138-139).

На підтвердження реальності виконання
умов договору позивачем надано
видаткові накладні № 44 від 17.12.2013, № 45
від 17.12.2013 (а.с. 140, 141), податкові накладні
№ 39 від 17.12.2013, № 40 від 17.12.2013 (а.с. 144, 145),
прибуткові накладні № 7795 від 19.12.2013 та
№ 7794 від 19.12.2013 (а.с. 146, 147) та відомість
по взаєморозрахункам з ПП
«Інвестдорсервіс» за грудень 2013 року
(а.с. 150).

Транспортування товару
підтверджується товарно-транспортними
накладними № 44 від 17.12.2013 та № 45 від
17.12.2013 (а.с. 142, 143).

Оплата за товар здійснювалась шляхом
безготівкового розрахунку,
щопідтверджується платіжними
дорученнями № 47547 від 23.12.2013 та № 47574 від
24.12.2013 (а.с. 148-149).

Оприбуткування товару на складі
позивача підтверджується накладною на
переміщення від 19.12.2013 № 16752 (а.с. 188).

21.05.2012 між ПАТ «Сумихімпром» та ТОВ
«Елмер - Україна» укладено договір
поставки № 27/2337 (а.с. 151-154).

Реальність здійснення господарських
операцій за цим договором
підтверджується видатковими
накладними № РН-0000039 від 25.01.2014, №
РН-0000159 від 25.03.2014 (а.с. 155, 164), податковими
накладними № 40 від 21.01.14, № 70 від 28.01.2014,
№ 13 від 05.03.2014, № 58 від 20.03.2014 (а.с. 156, 157,
165, 166), прибутковими накладними № 200 від
27.01.2014, № 1250 від 27.03.2014 (а.с. 160, 169) та
відомостями по взаєморозрахункам з ТОВ
«Елмер - Україна» за січень 2014 року та
березень 2014 року (а.с. 163, 172).

Оприбуткування товару на складі
позивача підтверджується накладною на
переміщення від 06.05.2014 № 5247 (а.с. 192).

На підтвердження транспортування
товару позивачем надано
товарно-транспортні накладні №
1900 від 25.03.2014, № 3580 від 25.01.2014
(а.с. 158, 167) та подорожні листи № 006048 від
27.01.2014, № 006178 від 27.03.2014 (а.с. 159, 168).

Оплата за товар, придбаний позивачем у
ТОВ «Елмер - Україна» здійснена згідно
платіжних доручень № 48199 від 21.01.2014, №
48375 від 28.01.2014, № 49983 від 05.03.2014 та № 50922
від 20.03.2014 (а.с. 161, 162, 170, 171).

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Питання формування податкового
кредиту з податку на додану вартість
врегульовано статтею 198 ПК України,
згідно з п. 198.1. якої право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ПК України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно із статтею 200 ПК України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду (п. 200.1).

Відповідно до пункту 200.2 ПК України при
позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

Згідно із пунктом 200.3 ПК України при
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Згідно із п. 200.4 ст. 200 Податкового
кодексу України, якщо в наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має
від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частка такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем товарів/послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК
України платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
(за наявності) податкову накладну, у
якій зазначаються в окремих рядках
такі обов'язкові реквізити: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання без
урахування податку; ж) ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; и) вид цивільно-правового
договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Згідно із пунктом 201.6 ПК України
податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Відповідно до пункту 201.10 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Згідно із положеннями статті 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність», підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Суд зазначає, що наявні в матеріалах
справи і досліджені в ході судового
розгляду первинні
фінансово-господарські документи
позивача по взаємовідносинах з ТОВ
«Будінмашсервіс», ТОВ «Мастертрейд»,
ТОВ «Інвестодорсервіс», ТОВ
«Елемер-Україна» та ТОВ ВКФ «Мікон»
(договори, видаткові, податкові
накладні, прибуткові накладні,
товарно-транспортні накладні, платіжні
доручення) за формою та змістом
відповідають вимогам законодавства, що
пред'являються до первинних
документів, належні докази
недостовірності даних в цих документах
відповідачем не надані.

Судом встановлено, що ТОВ
«Будінмашсервіс», ТОВ «Мастертрейд»,
ТОВ «Інвестодорсервіс», ТОВ
«Елемер-Україна» та ТОВ ВКФ «Мікон» на
момент складення та видачі податкових
накладних включені до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, що
підтверджується витягами з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (а.с. 193-194, 195,
196, 197, 198).

Таким чином, матеріалами справи
підтверджено реальний характер
спірних фінансово-господарських
операцій і наявність у позивача
передбачених законодавством підстав
для віднесення сум податку на додану
вартість за цими операціями до складу
податкового кредиту.

При цьому, суд не погоджується з
доводами відповідача щодо наявності
підстав для зменшення позивачу сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість через відсутність
документального підтвердження
господарських відносин між ТОВ
«Будінмашсервіс», ТОВ «Мастертрейд»,
ТОВ «Інвестодорсервіс», ТОВ
«Елемер-Україна» та ТОВ ВКФ «Мікон» та
їх контрагентами, оскільки зазначені
доводи суперечать практиці
Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 57 Рішення
Європейського суду з прав людини по
справі «Булвес» АД проти Болгарії від 22
січня 2009 року судом зазначено, що
оскільки компанія-заявник у повному
обсязі та вчасно виконала обов'язки з
дотримання встановлених Державою -
членом Конвенції норм стосовно ПДВ та
не мала засобів для забезпечення
виконання податкових зобов'язань
постачальником і не знала про
невиконання останнім своїх обов'язків,
вона могла правомірно очікувати
отримання вигоди від застосування
одного із основних правил системи
оподаткування ПДВ, а саме від визнання
права на податковий кредит щодо суми
ПДВ, яка була сплачена постачальнику.
Більше того, лише після подачі
декларації із віднесенням відповідних
сум до складу податкового кредиту та
проведення податковими органами
зустрічної перевірки постачальника
могло бути встановлено, чи виконав
постачальник свій обов'язок подання
звітності з ПДВ у повному обсязі.

Водночас, відповідачем не доведено
обізнаності позивача щодо
недобросовісного декларування своїх
зобов'язань його контрагентами.

Таким чином, позивач не може нести
наслідків невиконання постачальником
його зобов'язань. Такі вимоги,
відповідно до зазначеного рішення
Європейського суду з прав людини, є
надмірним тягарем для платника
податку, що порушує справедливий
баланс, який повинен підтримуватись
між вимогами суспільного інтересу та
вимогами захисту прав власності.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов
висновку, що позивачем правомірно, у
відповідності з приписами чинного
законодавства включено суму податку на
додану вартість з вартості придбаних у
ТОВ «Будінмашсервіс», ТОВ
«Мастертрейд», ТОВ «Інвестодорсервіс»,
ТОВ «Елемер-Україна» та ТОВ ВКФ «Мікон»
продукції та послуг до складу
податкового кредиту, у зв'язку з чим
позовні вимоги щодо скасування
податкових повідомлень-рішень від
09.09.2014 № /47025 та від 09.09.2014
№ /47024 є обґрунтованими
і підлягають задоволенню.

Враховуючи приписи частини 1 статті 94
КАС України, згідно з якою якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа), суд
присуджує позивачеві понесені ним
судові витрати зі сплати судового
збору.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства "Сумихімпром"
до Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області про скасування
податкових повідомлень-рішень -
задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області від 09.09.2014
№ /47025 про зменшення суми
бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі
40 778, 00 грн. та застосування
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
20 389, 00 грн.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області від 09.09.2014
№ /47024 про збільшення суми
грошового зобов'язання з ПДВ в розмірі
2 505, 00 грн. та застосування
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
626 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром" (40012, м. Суми,
вул. Харківська п/в 12, ,
розрахунковий рахунок № 8598 в ПАТ
КБ "Правекс-Банк" м. Київ, МФО 380838)
судовий збір у розмірі 182 (сто
вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
Є.Д. Кравченко

З оригіналом згідно

Суддя
Є.Д. Кравченко

Повний текст постанови складений та
підписаний 20.10.2014.