Справа № 825/4268/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/19570/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року

у справі №825/4268/13-а

за позовом ОСОБА_4

до головного державного
інспектора Інспекції державного
архітектурно-

будівельного контролю у Чернігівській
області Єзути Олександра Віталійовича

про визнання протиправним
та скасування припису,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до головного державного
інспектора Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області Єзути
Олександра Віталійовича (далі по
тексту Державний інспектор), яким
просив визнати протиправним та
скасувати припису № 334 від 12.07.2013року
про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 17 грудня
2013року у справі №825/4268/13-а позов
задоволено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2014року у справі №825/4268/13-а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2013
року скасовано. Прийнято нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовлено.

При скасуванні рішення окружного
адміністративного суду, Київський
апеляційний адміністративний суд
виходив з того, що позивачем без
дозвільних документів в травні 2003року
здійснена самовільна реконструкція
квартири АДРЕСА_1. Тому, враховуючи
норми статті 38 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», оскаржений припис
прийнятий Державним інспектором на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, ОСОБА_4
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального права, просить
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року скасувати, постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 17 грудня
2013року у справі №825/4268/13-а - залишити без
змін.

Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області подала до Вищого
адміністративного суду України
заперечення на касаційну скаргу, в
якому наголошувало на відповідність
судового рішення суду другої інстанції
обставинам справи та вимогам
законодавства України, просила
залишити касаційну скаргу без
задоволення, постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 13 березня 2014 року - без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, встановленого пунктом 1
частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги та заперечень на неї,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права і наданої ними
правової оцінки обставин у справі,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 12.07.2013 року Державним
інспектором проведено позапланову
перевірку позивача на предмет
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил за
адресою АДРЕСА_1.

За результатами проведеної перевірки
складено акт перевірки вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил №674 від
12.07.2013 року, яким встановлено
самовільне будівництво прибудови до
вказаної вище квартири, чим порушено
статтю 376 Цивільного кодексу України.

Самовільна реконструкція здійснена
позивачем в травні 2003 року.

На підставі акту перевірки
відповідачем постановлено припис №334
про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, яким
ОСОБА_4 зобов'язано усунути порушення в
термін до 31.12.2013 року та оформити
документацію на прибудову згідно з
вимогами чинного законодавства
України.

В судовому рішенні апеляційного
адміністративного суду вказано, що
згідно до Відповідно до п.4 ч. 4 ст.41
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», посадові
особи інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають, зокрема, право
видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Згідно пунктів 16, 17 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 року № 553 «Про затвердження
Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю»,
за результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки, у разі
виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

Статтею 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
передбачено, що замовник має право
виконувати будівельні роботи, зокрема,
після: направлення замовником
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт центральному органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - органи державного
архітектурно-будівельного контролю), -
щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта, які не потребують реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт або отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
згідно з переліком об'єктів
будівництва, затвердженим центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування. Форма
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт та порядок його
подання визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування.

Приписами ст. 27 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
передбачено що забудова присадибних,
дачних і садових земельних ділянок
може здійснюватися на підставі
будівельного паспорта забудови
земельної ділянки.

Порядок видачі будівельного паспорта
забудови земельної ділянки,
затверджений наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 05.07.2011 №103, зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України.

Судова колегія Вищого
адміністративного суду України вважає
застосування до спірних правовідносин
вказаних вище норм матеріального права
помилковим виходячи з наступного.

Як встановлено матеріалами справи,
самовільна реконструкція здійснена
ОСОБА_4 в травні 2003 року.

Натомість Закон України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
набрав чинності 12.03.2011 року.

Згідно статті 58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.
Ніхто не може відповідати за діяння,
які на час їх вчинення не визнавалися
законом як правопорушення.

Постановляючи оскаржений припис
Державний інспектор вказав на
порушення позивачем частини 1 статті 376
Цивільного кодексу України, згідно
якої житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважається самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Вказана норм була встановлена в
Цивільному кодексі України 435-IV від
16.01.2003року, який набрав чинності 01.01.2004
року, а отже на час здійснення
самовільного будівництва прибудови
позивачем норми статті 376 Цивільного
кодексу України порушені не були.

Конституційний принцип незворотності
дії законів, які погіршують становище
особи, дає суду підстави для висновку
про неможливість застосування санкцій
за дії (бездіяльність), які на момент,
коли вони мали місце, за попереднього
правового регулювання не були
правопорушенням.

Зазначена правова позиція висловлена в
постанові Верховного Суду України від
04 березня 2014 року у справі 21-433а13.

Враховуючи наведене, колегія суддів
касаційної інстанції вважає
оскаржений припис №334 від 12.07.2013року
таким, що не відповідає вимогам діючого
законодавства України.

Задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та
скасування припису відповідача є
правильним.

Таким чином, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що судом другої інстанції скасоване
вірне по суті рішення суду першої
інстанції.

Відповідно до норм статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишає в
силі рішення суду першої інстанції, яке
ухвалено відповідно до закону і
скасоване або змінене помилково.

З огляду на наведене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
дійшла висновку, що апеляційним
адміністративним судом скасоване
вірне по суті рішення суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року у справі №825/4268/13-а - скасувати.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2013
року у справі №825/4268/13-а - залишити в
силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і може переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: