Справа № 2а-19455/11/2670
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" жовтня 2014 р.
К/9991/78183/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Головуючого судді Малиніна
В.В.,суддів Черпака Ю.К., Швеця
В.В.розглянувши у попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Дочірній банк Сбербанку Росії» на
ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05 вересня 2012 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 06 листопада
2012 року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дочірній
банк Сбербанку Росії» до Підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області про визнання протиправними дій
щодо проведення оцінки майна, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Дочірній банк Сбербанку Росії»
звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Підрозділу примусового
виконання рішень відділу Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області, у якому просило: визнати
протиправними дії відповідача щодо
проведення оцінки майна, що належить
ТОВ «СВАН-1», відповідно до якої ринкова
вартість майна станом на 15.08.2011 р.
становить: нежиле приміщення за
адресою: Черкаська обл., м. Черкаси, бул.
Шевченка, 335 - 220 417 грн. 00 коп. без ПДВ;
комплекс, що знаходяться за адресою:
Черкаська обл., м. Черкаси, вул.
Паризької комуни, 65-А - 1 416 750 грн. 00 коп.
без ПДВ.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05.09.2012 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 06.11.2012 року було закрито
провадження у справі з підстав не
підсудності її адміністративному
судочинству.

Вважаючи, що рішення першої та
апеляційної інстанцій прийнято з
порушенням норм процесуального права,
позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати, направити справу для
продовження розгляду до місцевого
адміністративного суду.

Письмових заперечень на касаційну
скаргу від відповідача до суду
касаційної інстанції не надходило.

Відповідно до частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга позивача не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на правовідносини,
що виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Частиною 1 статті 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачені особливості провадження у
справах з приводу рішень, дій або
бездіяльності державної виконавчої
служби і зазначено, що учасники
виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

З системного аналізу зазначених
положень вбачається, що
правовідносини, що виникають
змінюються або приняються при
здійснені суб'єктом оціночної
діяльності визначення вартості чи
оціни арештованого майна боржника не є
публічно-правовими, так як висновки
експерта є результатом практичної
діяльності фахівця-оцінювача, а не
актом державного органу.

Тому колегія суддів вважає, що суди
попередніх інстанцій вірно визначивши
предмет позовної заяви, встановили, що
спірні правовідносини не можуть
розглядатись в порядку
адміністративного судочинства.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах
касаційної скарги порушень судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права при вирішенні цієї
справи не допущено. Правова оцінка
обставин у справі дана правильно, а
тому касаційну скаргу слід відхилити, а
оскаржувані рішення - залишити без
змін.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, висновків судів першої та
апеляційної інстанцій і обставин
справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційні скарги без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дочірній
банк Сбербанку Росії» залишити без
задоволення.

2. Ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05 вересня 2012 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 06 листопада
2012 року у справі № 2а-19455/11/2670 залишити
без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.В. Малинін

Судді:
Ю.К. Черпак

В.В. Швець