Справа № 822/3499/14
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/3499/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в
складі:головуючого-суддіПетричковича
А.І. при секретаріЯворській І.Ю. за
участі:представника позивача Гащака
Б.В. представника відповідача
Малашиної Ю.В.розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Санітек Україна"
до Хмельницької митниці Міндоходів,
про визнання протиправними та
скасування рішення і картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 19.08.2014 року звернувся до суду з
адміністративним позовом без
реєстраційного номера від 31.07.2014 року,
в якому просить: 1) визнати протиправним
та скасувати рішення від 07 лютого 2014
року №400040000/2014/000004/1 про коригування
митної вартості товару винесене
Хмельницькою митницею Міндоходів
митний пост "Славута"; 2) Визнати
протиправною та скасувати картку
відмови у митному оформленні Товару
№400040000/2014/00004, складену 07 лютого 2014 року
Хмельницькою митницею Міндоходів
митний пост "Славута".

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
посилаючись на ті ж докази, що у
позовній заяві та додаткові письмові
пояснення за підписом представника від
08.09.2014 року та від 15.09.2014 року.

Представник відповідача позов не
визнав про що надав письмове
заперечення без реєстраційного номера
за підписом представника від 03.09.2014
року, яке підтвердила у суді.

Заслухавши учасників судового
розгляду і дослідивши докази, суд
прийшов до таких висновків, враховуючи
наступне.

Відповідно до п.1.1 Контракту на
поставку №16/1 від 16.01.2014 року (далі -
Контракт), укладеного між позивачем -
ТзОВ "Санітек Україна" (Покупець) та
Польською компанією - "DEFTRANS" (Продавець),
остання взяла зобов"язання на поставку
позивачу меблів для ванних кімнат, які
визначені в Специфікаціях (№1, і т.д.),
які є невід'ємною частиною цього
Контракту. Згідно п.4.1 Контракту
поставка товарів повинна виконуватись
по кожному окремому замовленню Покупця
на умовах, вказаних в кожній окремій
специфікації до цього контракту (ICC
INCOTERMS 2010) ( стор. 14 - 18 справи).

На виконання Контракту, відповідно
Специфікації №1, позивачу поставлений
товар, згідно Інвойсу № FE/0000004/2014 від
31.01.2014 року ( стор. 19 - 23 справи).

Міжнародною торговою палатою прийняті
Правила використання внутрішніх та
міжнародних торгових термінів
Інкотермс 2010 (далі - Інкотермс 2010), які
введені в дію МТП з 01.01.2011 року.
Інкотермс 2010 передбачено використання
11 торгових термінів. При цьому розподіл
витрат між продавцем та покупцем на
здійснення поставки товару на умовах
EXW, FCA, FAS, FOB, CPT, CIP, CFR, CIF, DDP Інкотермс 2010
відповідає розподілу зазначених
витрат при аналогічних умовах поставки
згідно з Інкотермс 2000.

Відповідно до Офіційних правил
тлумачення торговельних термінів
Міжнародної торгової палати (редакція
2000 року), FCA - термін "франко-перевізник"
означає, що продавець здійснює
поставку товару, який пройшов митне
очищення для експорту, шляхом
передання призначеному покупцем
перевізнику у названому місці. Слід
зазначити, що вибір місця поставки
впливає на зобов'язання щодо
завантаження й розвантаження товару у
такому місці. Якщо поставка
здійснюється на площах продавця,
продавець відповідає за завантаження.
Якщо ж поставка здійснюється в іншому
місці, продавець не несе
відповідальності за розвантаження
товару. Цей термін може бути
застосований незалежно від виду
транспорту, включаючи змішані
(мультимодальні) перевезення. Під
словом "перевізник" розуміється
будь-яка особа, що на підставі договору
перевезення зобов'язується здійснити
або забезпечити здійснення
перевезення товару залізницею,
автомобільним, повітряним, морським,
внутрішнім водним транспортом або
комбінацією цих видів транспорту. Якщо
покупець призначає іншу особу, ніж
перевізник, прийняти товар для
перевезення, то продавець вважається
таким, що виконав свої обов'язки щодо
поставки товару з моменту його
передання такій особі. Продавець
зобов'язаний надати товар перевізнику
або іншій особі, призначеній покупцем
або обраній продавцем у відповідності
зі статтею А.3 "а", у названому місці у
день чи в межах періоду, що узгоджені
сторонами для здійснення поставки.
Поставка вважається здійсненою: а) якщо
названим місцем поставки є площі
продавця: коли товар завантажений на
транспортний засіб, наданий
перевізником, що призначений покупцем,
чи іншою особою, що діє від імені
останнього; б) якщо назване місце
перебуває за межами площ продавця: коли
товар наданий у розпорядження
перевізника чи іншої особи,
призначеної покупцем або обраної
продавцем відповідно до статті А.3 "а",
нерозвантаженим з транспортного
засобу продавця. Продавець
зобов'язаний, з урахуванням положень
статті Б.6: нести всі витрати, пов'язані
з товаром, до моменту здійснення його
поставки у відповідності з статтею А.4;
сплатити, коли це належить, витрати
митних процедур, а також усі мита,
податки та інші збори, що підлягають
сплаті при експорті товару.

Договір про надання
транспортно-експедиторських послуг з
організації перевезень вантажів
автомобільним транспортом в
міжнародному та міжміському
сполученні від 03.02.2014 року, укладено
позивачем ( Замовник) і ТОВ "Транспортна
компанія "Логолайн" (Експедитор),
відповідно до п.2.1 якого, Експедитор
зобов"язаний за плату і за рахунок
Замовника надати останньому
транспортно-експедиційні послуги, а
також інші супутні послуги, пов"язані з
організацією перевезення та
перевезенням вантажів автомобільним
транспортом по території України та за
її межами відповідно до узгоджених
сторонами заявок ( стор. 25 - 29 справи).

Згідно Міжнародної
товарно-транспортної накладної (CMR),
складеної 31.01.2014 року в Одолянов,
одержувач - ТОВ "Санітек Україна", а
перевізник - ТОВ "Транспортна компанія
"Логолайн" (НОМЕР_2, НОМЕР_3) ( стор. 30 - 31
справи).

Суд з урахуванням показів
представників сторін і свідка ОСОБА_5
встановив, що у Довідці з назвою
"Справка о транспортных расходах №6/02
от 6 декабря 2014 г." (далі - Довідка),
зроблено описку в місяці її складання,
так як фактично повинен бути вказаний
місяць - лютий, а не грудень. Довідкою
оформленою ТОВ "Транспортна компанія
"Логолайн", підтверджені видатки по
доставці товару для позивача по
маршруту м. Одолянов (Польща) - м.
Славута (Україна) автомобілем з
державним номером НОМЕР_1 ( стор. 24
справи).

Для митного оформлення товару
відповідачу - митний пост "Славута",
було надано: митна декларація №
400040000/2014/000614 від 07.02.2014 року; контракт №
16/01 від 16.01.2014 року та Специфікацію №1
від 16.01.2014 року на поставку товарів;
інвойс № FE/0000004/2014 від 31.01.2014 року;
договір від 03.02.2014 року про надання
транспортно-експедиторських послуг з
організації перевезень вантажів
автомобільним транспортом у
міжнародному та міжміському
сполученні; довідку № 6/02 від 06.12.2014 року
про транспортні витрати; митну
декларацію країни відправлення MRN
14PL394020E0004680 від 04.02.2014 року; міжнародну
товарно-транспортну накладну (CMR) від
31.01.2014 року.

Згідно Картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №400040000/2014/00004 від 07.02.2014
року, причиною відмови вказано,
неподання до митного оформлення
документів, які підтверджують складові
митної вартості товарів (стор. 12 - 13
справи).

Також, відповідачем винесено Рішення
про коригування митної вартості
№400040000/2014/000004/1 від 07.02.2014 року, та
зазначено, що документи, вказані у п.2
ст.53 Митного кодексу України містять
розбіжності в частині включення до
митної вартості складової щодо витрати
на навантаження, вивантаження та
обробку оцінюваних товарів, пов'язані з
їх транспортуванням до аеропорту,
порту або іншого місця ввезення на
митну територію України; у зв'язку з чим
необхідно подання додаткових
документів: виписки з бухгалтерської
документації, висновки про якісні та
вартісні характеристики товару,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.
Застосовано другорядний резервний
метод. МК України і інформація щодо
ціни товарів, митне оформлення яких вже
здійснено, зокрема МД №400040000/2013/006136 від
12.11.2013 року, №40004000/2013/006670 ( стор. 10 - 11
справи).

Відносини, пов'язані із справлянням
митних платежів, регулюються Митним
кодексом України (далі - МК України),
Податковим кодексом України та іншими
законами України з питань
оподаткування (ч.2 ст.1 МК України).

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення. Відповідно до переліку
даних документів, наведеного в частині
другій даної статті, такими
документами є: 1) декларація митної
вартості, що подається у випадках,
визначених у частинах п'ятій і шостій
статті 52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості; 2) зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; 3) рахунок-фактура
(інвойс) або рахунок-проформа (якщо
товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4)
якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару; 5) за наявності -
інші платіжні та/або бухгалтерські
документи, що підтверджують вартість
товару та містять реквізити, необхідні
для ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи: 1)
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Відповідно до ч.2 ст.57 МК України,
основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3
вказаної статті).

Згідно з ч.1 ст. 58 МК України метод
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
застосовується у разі, якщо: 1) немає
жодних обмежень щодо прав покупця
(імпортера) на використання оцінюваних
товарів, за винятком тих, що: а)
встановлюються законом чи
запроваджуються органами державної
влади в Україні; б) обмежують
географічний регіон, у якому товари
можуть бути перепродані (відчужені
повторно); в) не впливають значною мірою
на вартість товару; 2) щодо продажу
оцінюваних товарів або їх ціни
відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів; 3)
жодна частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу, розпорядження
або використання товарів покупцем не
надійде прямо чи опосередковано
продавцеві, якщо тільки не буде
зроблено відповідне коригування з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті; 4) покупець і продавець не
пов'язані між собою особи або хоч і
пов'язані між собою особи, однак ці
відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною 10 ст. 58 МК України визначено
перелік складових митної вартості. Але
зазначено, що ці складові (додаткові
витрати) повинні додаватись до ціни
товару для визначення митної вартості
лише в тому випадку, коли вони не були
включені до ціни товару.

Отже, у митного органу виникає право
щодо зобов"язання декларанта подати
додаткові документи для підтвердження
митної вартості: 1) наявність
розбіжностей між окремими документами;
2) наявність ознак підробки певних
документів; 3) відсутність достатніх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари. Цей висновок
митного органу повинен бути
обґрунтованими та підтверджений
відповідними доказами. Тому,
встановивши відсутність достатніх
відомостей, що підтверджують
задекларовану митну вартість товарів,
митний орган повинен вказати, які саме
складові митної вартості товарів є
непідтвердженими, чому з поданих
декларантом документів неможливо
встановити дані складові та які
документи необхідні для підтвердження
того чи іншого показника.

Згідно частин 1 - 2 ст.71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Крім цього, суд враховує, що рішеннями
судів у справах №822/2212/14 та №822/1826/14 вже
було дано оцінку МД №400040000/2013/006136 і
№40004000/2013/006670, які (МД) в тому числі стали
підставою для застосування до
позивача другорядного резервного
методу (п.33 Рішення про коригування
митної вартості №400040000/2014/000004/1 від
07.02.2014 року). Відповідно до ухвали ВААС
від 23.07.2014 року у справі №822/1826/14,
залишено в силі постанову ХОАС від
05.06.2014 року, якою визнано протиправними
та скасовані Картка відмови у митному
оформленні товару № 400040000/2013/00074 від 12
листопада 2013 року та Рішення про
коригування митної вартості товару від
11 листопада 2013 року за № 400040000/2013/000038/1,
винесених Хмельницькою митницею
Міндоходів митного посту "Славута",
тому це не потребує доказування, згідно
вимог ч.1 ст.72 КАС України.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що у митного органу - відповідача не
було законних підстав вимагати у цьому
випадку в позивача додаткових
документів для підтвердження митної
вартості, адже подані ТОВ "Санітек
Україна" документи не свідчили про
наявність розбіжностей в частині
включення до митної вартості
складової, щодо витрат на навантаження,
вивантаження оцінюваних товарів,
пов'язаних з їх транспортуванням до
аеропорту, порту або іншого місця
ввезення на митну територію України, а
навпаки давали відповіді на питання,
які могли цікавити відповідача, що
видно з їх змісту за відсутності інших
об"єктивних даних, про порушення
позивача. Тому, відповідно відповідач
не мав законних підстав видавати
Картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№400040000/2014/00004 від 07.02.2014 року і приймати
Рішення про коригування митної
вартості №400040000/2014/000004/1 від 07.02.2014 року,
що підтверджено доказами, які
перевірено судом.

Відповідно п.5 ч.1 ст.161 КАС України, суд
під час прийняття постанови зокрема,
вирішує як розподілити між сторонами
судові витрати.

Згідно ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись МК
України і ст.ст. 4-15, 70-71, 86, 99, 122, 158-163, 167
КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати Рішення про коригування
митної вартості товарів №400040000/2014/000004/1
від 07.02.2014 року та Картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
транспортних засобів комерційного
призначення №400040000/2014/00004 від 07.02.2014
року, визнавши їх протиправними.

Стягнути з Державного бюджету на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Санітек Україна"
судовий збір у розмірі 255,08 (двісті
п"ятдесят п"ять гривень вісім копійок)
гривень.

Копії постанови надати сторонам,
повний текст якої виготовлено 22.09.2014
року.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Суддя А.І. Петричкович