Справа № 750/8626/14
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/8626/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Лічевецького І.О.,
суддів - Мацедонської В.Е., Мельничука
В.П., розглянувши в порядку письмового
провадження за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на постанову Деснянського
районного суду м. Чернігова від 05
вересня 2014 року адміністративну справу
за позовом ОСОБА_2 до управління праці
та соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Чернігові
ради про визнання неправомірними дій
та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

У серпні 2014 року ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом про
визнання неправомірними дій
управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м. Чернігові ради (надалі за
текстом - «Управління») та зобов'язання
призначити допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі відповідно до ст. 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» за період з 23.09.2013 року по
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 05 вересня 2014 року
в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати вказане
судове рішення та прийняти нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Перевіривши повноту встановлення
місцевим загальним судом фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального і
процесуального права, Київський
апеляційний адміністративний суд
дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

23 вересня 2013 року Управління ухвалило
рішення про призначення допомоги
сім'ям з дітьми заявнику ОСОБА_2

Відповідно до вказаного рішення ОСОБА_2
застрахована в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та їй
призначені виплати відповідно до
Закону України: з 01.08.2013 року по 31.08.2013
року допомога при народженні дитини, з
23.09.2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 допомога по
догляду за дитиною до 3 років працюючим
жінкам, з 01.09.2013 року по 31.08.2015 року
допомога при народженні дитини.

З вересня 2013 року по липень 2014 року
позивачці виплачувалась допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі 130 грн.,
встановленому ст. 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

Оскільки позивач є застрахованою в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
правовідносини, пов'язані з виплатами
їй допомоги по догляду за дитиною
регулюються спеціальним Законом, який
відповідно до Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
визначає правові, організаційні та
фінансові основи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян на
випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, народженням дитини та
необхідністю догляду за нею, у разі
смерті, а також надання послуг із
санаторно-курортного лікування та
оздоровлення застрахованим особам та
членам їх сімей є Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» від 18 січня 2001 р. № 2240-III
(надалі за текстом - «Закон № 2240-III»).

Згідно частини 1 статті 42 цього Закону
право на допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку має
застрахована особа (один із батьків
дитини, усиновитель, баба, дід, інший
родич або опікун), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

За приписами частини 1 статті 43 Закону
№ 2240-III допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Законом України від 28 грудня 2007 року №
107-VІ «Про Державний бюджет України на
2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», зокрема
підпунктом 12 пункту 25 Розділу II, було
виключено статті 40 - 44 Закону № 2240-III.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 (справа
щодо предмета та змісту закону про
Державний бюджет України) визнані
неконституційними положення підпункту
12 пункту 25 розділу II Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» щодо
виключення статей 40 - 44 Закону № 2240-III.

В силу вимог частини другої статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Таким чином, після прийняття
Конституційним Судом України
вказаного рішення знову почали діяти
положення статті 43 Закону № 2240-III.

Тобто з часу прийняття цього рішення у
осіб, які застраховані у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відновилось
право на отримання допомоги по догляду
за дитиною у розмірі, що встановлюється
правлінням Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Таким чином, Управління повинно
виплачувати позивачу допомогу по
догляду за дитиною по досягненню нею
трирічного віку відповідно до Закону №
2240-III.

Аналізуючи наведені вище норми та
фактичні обставини справи судова
колегія приходить до висновку про
наявність у відповідача правових
підстав для перерахунку та виплати
позивачеві допомоги по догляду за
дитиною відповідно до ст.ст. 42, 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням».

Водночас, суд попередньої інстанції
порушив правила застосування норм
матеріального права, застосувавши
Закон України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми». Тоді як, за наведених
обставин, до спірних правовідносин
підлягають застосування норми Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», як спеціального закону.

Крім того, відповідно до частини другої
ст. 99 Кодексу адміністративного
судочинства України, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно із ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Особа, право, свобода чи інтерес якої
порушуються, не визнаються чи
оспорюються, має право на звернення до
суду за їх захистом чи поновленням.
Проте позивач звернувся до суду лише 22
серпня 2014 року.

Суд першої інстанції на зазначені
положення уваги не звернув та
припустився помилки, вирішивши спір по
суті поза межами строку звернення до
суду.

Оскільки ухвалене у справі судове
рішення не відповідає вимогам статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України щодо законності та
обґрунтованості, то воно підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про часткове задоволення
позову.

При цьому, з огляду на компетенцію
Управління, суд апеляційної інстанції
не знаходить за можливе стягнення з
відповідача недоплачених коштів у
твердій формі.

Керуючись статтями 160, 198, 202, 205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 05 вересня 2014 року
скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати дії управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Чернігові
ради протиправними.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Чернігові
ради здійснити перерахунок та
виплатити позивачу допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі, що
встановлений ст. 43 «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» з 22.02.2014 року.

Адміністративний позов в частині
позовних вимог за період до 21 лютого 2014
року залишити без розгляду.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з моменту набрання нею законної
сили шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
І.О.Лічевецький

суддя
В.П.Мельничук

суддя
В.Е.Мацедонська

Головуючий суддя

Лічевецький І.О.

Судді:

Мацедонська В.Е.

Мельничук В.П.