Справа № 204/6398/14-а
Суддя: Токар Н. В.
Дата ухвалення: 2014-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/6398/14-а
Провадження № 2-а/204/204/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2014 року Красногвардійський
районний суд м.Дніпропетровська у
складі:

головуючої
судді Токар Н.В.,

при секретарі
Шляховій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у
м.Дніпропетровську адміністративну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області про
скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року позивач звернулася до
суду з адміністративним позовом до
відповідача, в якому просила скасувати
постанову №Д-170 від 01.07.2014 року по
справі про адміністративне
правопорушення, постановлену
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області про
притягнення до адміністративної
відповідності ОСОБА_1 за ч.1 ст.96 КУпАП
України та накладення на неї
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 850,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач вказала на те, що постановою
№Д-170 від 01 липня 2014 року по справі про
адміністративне правопорушення,
винесеною в.о. начальника інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області
Ратич Н.М. її було притягнуто до
адміністративної відповідальності, за
правопорушення, передбачене ч.1 ст.96
КУпАП. Відповідно до постанови, у 2005-2006
році на прибудинковій території за
адресою: м.Дніпропетровськ,
вул.Красночечелівська, буд. 46, вона,
самовільно без отримання відповідного
документу, який дає право виконувати
будівельні роботи, виконала будівельні
роботи з будівництва сараю. Вважає, що
постанова №Д - 170 від 01 липня 2014 року по
справі про адміністративне
правопорушення є незаконною, а тому
підлягає скасуванню, оскільки у 2005 - 2006
роках вона проводила капітальний
ремонт сараю без зміни зовнішніх
геометричних розмірів його фундаменту
у плані, а тому наявність документа, що
засвідчує право власності на
зазначений сарай не потрібно, що цілком
відповідає положенням ч.4 ст.34 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності». Крім того,
не може бути притягнута до
відповідальності за ч.1 ст.96 КУпАП у
зв'язку з відсутністю об'єктивної
сторони зазначеного адміністративного
правопорушення. В оскаржуваній
постанові №Д - 170 від 01.07.2014 року,
відповідачем не зазначено які саме
державні стандарти, державні правила
та державні норми було порушено, як і не
зазначено та не надано доказів даних
правопорушень. Розгляд справи про
адміністративне правопорушення в.о.
начальника інспекції Державного
архітектурно - будівельного контролю у
Дніпропетровській області Ратич Н.М. на
місці, без підготовки та надання
позивачу часу для звернення за
правовою допомогою, подання
документів, які характеризують особу,
інших доказів по справі, - не тільки
порушує її права, передбачені ст. 268
КУпАП, але й призводить до того, що при
винесенні постанови та визначенні
розміру штрафу не враховано особу,
матеріальний стан та інші обставини,
які слід враховувати при призначенні
адміністративного стягнення
відповідно до ст.33 КУпАП. Позивач
посилалася на те, що вона є пенсіонером,
має статус «дитина війни», її
матеріальний стан позбавляє
можливості сплатити максимальну суму
штрафу, передбачену за дане
правопорушення. За таких умов, вважає
що її права при такому розгляді справи,
були грубо порушені, а постанова є
незаконною і підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач не
з'явилась, надавши на адресу суду
письмову заяву про розгляд справи за її
відсутності, підтримала заявлені
позовні вимоги, просила позов
задовольнити, посилаючись на підстави,
зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про день і час
слухання справи був повідомлений
своєчасно та належним чином, причин
неявки суду не повідомив.

У зв'язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
згідно ч.1 ст.41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Вивчивши та дослідивши письмові
матеріали справи у їх сукупності,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд вважає що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Встановлено, що згідно постанови в.о.
начальника інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області Ратич Н.М.
№Д-170 від 01.07.2014 року, ОСОБА_1 визнано
винною у скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96
КУпАП та накладено на неї штраф у
розмірі 850 грн. 00 коп., що підтверджено
копією постанови (арк.с.3).

Підставою притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності
стало те, що вона порушила вимоги ст.34
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», а саме: у
2005-2006 році на прибудинковій території
за адресою: м.Дніпропетровськ,
вул.Красночечелівська, 46, самовільно
без відповідного документу, який дає
право виконувати будівельні роботи,
виконала будівельні роботи з
будівництва сараю.

Відповідно до ст.375 ЦК України, право
власника на забудову здійснюється ним
за умови додержання архітектурних,
будівельних, санітарних, екологічних
та інших норм і правил, а також за умови
використання земельної ділянки за її
цільовим призначенням.

Згідно ч.1 ст.96 КУпАП, на яку посилається
відповідач в постанові № Д-170 від 01.07.2014
року, порушення вимог законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил та затверджених проектних
рішень під час нового будівництва,
реконструкції, реставрації,
капітального ремонту об'єктів чи
споруд тягнуть за собою накладення
штрафу на громадян від десяти до
п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та на
посадових осіб - від п'ятдесяти до ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до ст.96 КУпАП, об'єктом
даного правопорушення є встановлений
порядок проектування, розміщення,
будівництва, реконструкції та
експлуатації об'єктів чи споруд. Такий
порядок встановлюється, зокрема,
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Згідно ч.1 ст.34 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», замовник має право
виконувати будівельні роботи після: 1)
направлення замовником повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт центральному органу виконавчої
влади, що реалізує державну політику з
питань державного
архітектурно-будівельного контролю -
щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта, які не потребують реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт або отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
згідно з переліком об'єктів
будівництва, затвердженим центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування. Форма
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт та порядок його
подання визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування; 2)
реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I-III
категорій складності; 3) видачі
замовнику органом державного
архітектурно-будівельного контролю
дозволу на виконання будівельних робіт
- щодо об'єктів будівництва, що належать
до IV і V категорій складності.

Згідно з ч.4 ст.34 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», реконструкцію,
реставрацію або капітальний ремонт
об'єктів будівництва без зміни
зовнішніх геометричних розмірів їх
фундаментів у плані, а також
реконструкцію або капітальний ремонт
автомобільних доріг, залізничних
колій, ліній електропередачі, зв'язку,
трубопроводів, інших лінійних
комунікацій у межах земель їх
розміщення, а так само нове будівництво
відповідно до містобудівної
документації об'єктів
інженерно-транспортної інфраструктури
на замовлення органів державної влади
та органів місцевого самоврядування на
відповідних землях державної чи
комунальної власності, може бути
проведено за відсутності документа, що
засвідчує право власності чи
користування земельною ділянкою.

В силу ст.ст. 245, 280 КУпАП посадова
особа, уповноважена розглядати
адміністративну справу при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язана з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з'ясувати інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи з метою всебічного,
повного і об'єктивного з'ясування
обставин кожної справи, вирішення її в
точній відповідності з законом.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі
про адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото - і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Так, в постанові Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області №Д - 170 від
01.07.2014 року не зазначено які саме
державні стандарти, державні правила
та державні норми було порушено, як і не
зазначено та не надано доказів даних
правопорушень.

Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 245,
280 КУпАП, провадження у справах про
адміністративні правопорушення має
забезпечувати повне, всебічне й
об'єктивне з'ясування всіх обставин
справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

При прийнятті рішення, яке зазначене в
постанові № Д-170 від 01.07.2014, посадова
особа керувалася тільки протоколом про
адміністративне правопорушення від
16.06.2014, актом від 16.06.2014 року, приписом
від 16.06.2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставах яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Але, згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача.

Так, відповідачем не надано доказів, що
ОСОБА_1 у 2005 - 2006 роках виконала саме
будівельні роботи з будівництва сараю,
а не проводила капітальний ремонт
сараю, на що посилається позивач у
своїй позовній заяві.

Крім того, позивач була позбавлена
права передбаченого ст.268 КУпАП, а саме
надати свої особисті пояснення та бути
присутньою при розгляді протоколу про
адміністративне правопорушення та
винесенні постанови про притягнення її
до адміністративної відповідальності,
оскільки не була викликана до
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області.

За таких обставин, та за відсутності
інших доказів з боку відповідача, суд
приходить до висновку, що постанову
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області № Д-170 від
01.07.2014 року по справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 необхідно визнати
протиправною та скасувати.

На підставі вищевикладеного, керуючись
Законом України №3038-VІ від 17.02.2011р.
«Про регулювання містобудівної
діяльності», Законом України № 687-ХIV
від 20.05.1999р. «Про архітектурну
діяльність», ст.ст. 96,245,251,254,280 КУпАП,
ст.ст.2,6,8,9,69,71,104,159,157,160,163 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області про
скасування постанови - задовольнити.

Постанову Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області № Д-170 від
01.07.2014 року в справі про
адміністративне правопорушення про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.96 КУпАП та накладенню
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 850 (вісімсот п'ятдесят)
гривень 00 копійок - скасувати.

Судові витрати віднести на рахунок
держави.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя
Н.В.
Токар