Справа № 9101/178655/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"03" червня 2014 р. справа № 2а-3011/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 26.10.2011 р. у
справі № 2а-3011/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
в Ленінському районі м.
Дніпропетровська (далі - відповідач-1),
Управління праці та соціального
захисту населення Ленінського району
м. Дніпропетровська (далі -
відповідач-2),

про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

28 березня 2011 року позивач звернувся до
суду першої інстанції, в якому, з
урахуванням уточнень, просив:

- визнати дії щодо перерахунку,
встановлення та виплати недоотриманої
пенсії та щорічної допомоги на
оздоровлення особі, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
відповідача-1, відповідача-2 такими,
що були протиправно здійснені
зазначеними відповідачами без
урахування вимог ст. 152 Конституції
України, ст.1175 ЦК України, ст. 268 ЦК
України відносно нарахування та
здійснення перерахування раніше
призначеної основної та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та
нарахуванні й виплаті в заниженому
розмірі щорічної допомоги на
оздоровлення, як особі, котра
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи;

- зобов'язати відповідача-1 провести
перерахунок та виплату, як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи І категорії
(3 група інвалідності), основної пенсії
згідно вимог ст.152 Конституції України,
ст. 1175, ст. 268 ЦК України та ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з розрахунку не нижче 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна
становити 50 % від мінімальної пенсії за
віком, встановленої ч. 1 ст. 28 закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність з
01.05.2006 року по час прийняття судового
рішення;

- зобов'язати відповідача-1 усунути
порушення, а саме призначити
(встановити), як постраждалому
внаслідок Чорнобильської катастрофи І
категорії (3 група інвалідності),
основну пенсію, в розмірі не менше 6
мінімальних пенсій за віком
встановленої ч. 1 ст. 28 закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
повинна становити 50% від мінімальної
пенсії за віком,

встановленої ч. 1 ст. 28 закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», згідно вимог
ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991р. № 796-ХІІ з
01.05.2006 року і виплачувати щомісячно у
подальшому;

- зобов'язати відповідача-2 усунути
порушення і провести перерахунок
згідно ст. 48 Закону України №796-ХІІ від
28.02.1991р. щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі 4 мінімальних
заробітних плат з 01.01.2005 року по 01.01.2011
року;

- зобов'язати відповідача-2
призначити (встановити) в
подальшому, як постраждалому
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії (3 група інвалідності),
щорічну допомогу на оздоровлення
згідно вимог ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
р. № 796-ХІІ з 01.01.2011 року і виплачувати
щорічно у подальшому.

Постановою Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 26.10.2011 р. позов
задоволено частково, а саме:

- визнано незаконною бездіяльність
відповідача-2 щодо недонарахування та
виплати позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення за 2011 рік у розмірах,
передбачених ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язано відповідача-2 здійснити на
користь позивача донарахування
щорічної допомоги на оздоровлення за
2011 рік у розмірах передбачених ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», зобов'язавши забезпечити
виплату цих сум.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач оскаржив її в
апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та задовольнити позов у
повному обсязі, прийняти окрему ухвалу
щодо не реагування структурного
підрозділу органу державної влади на
грубе порушення прав і свобод людини.

Відповідач-1 надіслав апеляційному
суду клопотання про розгляд справи за
відсутності представника
відповідача-1.

Позивач та відповідачі, належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи, у судове засідання не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач перебуває на обліку у
відповідача-2, як особа, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, має інвалідність третьої
групи та, відповідно до ст. 48 Закону
України "Про соціальний статус
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", має право
на отримання щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі 4 мінімальних
заробітних плат.

Щорічна допомога на оздоровлення
позивачу виплачується відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№ 562 від 12 липня 2005 року "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", якою
встановлено щорічну допомогу
інвалідам 3 групи у сумі 90 гривень.

Разом з тим, пунктом 6 частини 1 статті 92
Конституції України встановлено, що
виключно законами визначаються,
зокрема, основи соціального захисту.

Відповідно до статті 113 Конституції
України Кабінет Міністрів України у
своїй діяльності керується
Конституцією та законами України, а
також указами Президента України та
постановами Верховної Ради України,
прийнятими відповідно до Конституції
та законів України.

У 2011 році зміст статті 48 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" не
змінювався, а дія зазначеної статті не
призупинялася.

Відповідно до частини 4 статті 9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, постанова
Кабінету Міністрів України № 562 від 12
липня 2005 року, застосуванню не
підлягає.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 18.04.2011 року позов
в частині вимог за період з 01.06.2004 року
по 27.09.2010 року залишено без розгляду.
Ухвала суду від 18.08.2010 року позивачем не
оскаржена та набрала законної сили,
тому вимоги позивача в цій частині
розгляду не підлягають.

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, що суд першої
інстанції об'єктивно, повно, всебічно
дослідив обставини, які мають суттєве
значення для вирішення справи, та
ухвалив судове рішення без порушення
норм матеріального і процесуального
права; доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому постанову слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 26.10.2011 р. у
справі № 2а-3011/11 залишити без змін.

Ухвалив апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун