Справа № 826/8809/14
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/8809/14
інстанції: Добрівська Н.А.
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

16 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Твердохліб В.А., Бужак
Н.П.;

за участю секретаря: Кінзерської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від 21
серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м.Києві про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов»язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року, позивач звернувся до
Окружного адміністративного суду
м.Києва з позовом до Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м.Києві про визнання протиправною
бездіяльності та зобов»язання вчинити
певні дії. Свої позовні вимоги
мотивував тим, що 25.04.2014 року він
надіслав необхідний для здійснення
реєстрації права власності на садовий
будинок комплект документів до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві, який
отриманий останнім 13 травня 2014 року,
однак в порушення положень Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» станом на день звернення до
суду із даним позовом позивач не
отримав жодного з документів, що
визначені діючим законодавством в
підтвердження реагування відповідача
на подану заяву. Просив суд визнати
протиправною бездіяльності
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві, що
стала наслідком не належного
реагування на заяву ОСОБА_2 щодо
державної реєстрації права власності
на садовий будинок, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1 в ОК «Магнолія»
Дарницького району міста Києва;
зобов'язати Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві на підставі поданої заяви ОСОБА_2
провести державну реєстрацію права
власності на садовий будинок, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 в ОК
«Магнолія» Дарницького району міста
Києва.

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від 21
серпня 2014 року позов задоволено
частково.

Визнано протиправними дії
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві щодо
не вчасного та не належного вручення
(направлення) рішення №13371174 від 28.05.2014
року про зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень.

Зобов'язано Реєстраційну службу
Головного управління юстиції у місті
Києві видати рішення №13371174 від 28.05.2014
року про зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень ОСОБА_2 особисто або надіслати
поштою заявникові з повідомленням про
вручення.

В задоволені решти позовних вимог -
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нову, якою позов задоволити
повністю.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без змін
з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
часткового задоволення позовних вимог,
з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач, через уповноважену особу -
ОСОБА_3 (довіреність від 13.02.2014р. видана
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу та
зареєстрована в реєстрі за №201)
направлено рекомендованим листом
заяву про державну реєстрацію прав на
садовий будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1 в Обслуговуючому
кооперативі «Магнолія».

Вказана заява згідно рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення була отримана
відповідачем 13.05.2014р. та прийнята
державним реєстратором 22 травня 2014
року з реєстраційним номером 6719833.

За результатами розгляду заяви
державним реєстратором прав на
нерухоме майно Чернієнко В.Г. 28 травня
2014 року прийнято рішення про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень №13371174 у в зв'язку з
встановленням під час розгляду заяви
відсутність у повному обсязі
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації прав та їх
обтяжень, визначених порядком
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і Порядку надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.10.2013р. №868
(надалі - Порядок №868).

За твердження позивача, станом на день
звернення до суду - 20 червня 2014 року у
відповідь на свою заяву жодного
документа від реєстратора він не
отримував.

Надаючи правову оцінку позовним
вимогам необхідно зазначити наступне.

Нормативно-правовим актом, що регулює
відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень є Закон України від 01.07.2004р.
№1952-IV «Про державну реєстрацію речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 3 Закону №1952-IV, права на
нерухоме майно та їх обтяження, які
підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону, виникають з
моменту такої реєстрації.

Постановою Кабінету міністрів України
від 17.10.2013р. №868 затверджено Порядок
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і Порядку надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно (надалі -
Порядок №868), який визначає процедуру
проведення державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень (далі - державна реєстрація
прав), перелік документів, необхідних
для її проведення, права та обов'язки
суб'єктів у сфері державної реєстрації
прав, а також процедуру взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна.

Згідно п.5 Порядку №868, подання
документів для проведення державної
реєстрації прав, взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна
здійснюється особисто заявником або
шляхом надсилання поштою з описом
вкладення.

В пункті 6 Порядку №868 закріплено, що
документи, які подаються для
проведення державної реєстрації прав,
взяття на облік безхазяйного
нерухомого майна, повинні відповідати
вимогам, що встановлені законом, цим
Порядком та іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідальність за достовірність
відомостей, які містяться у документах,
поданих для проведення державної
реєстрації прав, взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна, несе
заявник.

У відповідності до пунктів 1, 2 частини 2
статті 9 Закону №1952-IV, державний
реєстратор, зокрема, встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями та приймає рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав.

Згідно частини 1 статті 15 Закону №1952-IV,
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:
1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Статтею 22 Закону №1952-IV встановлено, що
у разі якщо документи для державної
реєстрації прав та їх обтяжень подано
не в повному обсязі, передбаченому
нормативно-правовими актами, державний
реєстратор у строк, встановлений
частинами п'ятою, сьомою і восьмою
статті 15 цього Закону для розгляду
заявлених прав, приймає рішення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень і
письмово повідомляє про це заявника.

Якщо заявник протягом п'яти робочих
днів після отримання письмового
повідомлення виконав вимоги
державного реєстратора, загальний
строк розгляду заявленого права
продовжується з урахуванням часу, що
минув до його зупинення.

У разі невиконання зазначених вимог
державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав та їх обтяжень.

Аналогічні положення знайшли своє
відображення в пункті 16 Порядку №868,
відповідно до якого, у разі подання
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації речових прав, не в
повному обсязі державний реєстратор
приймає рішення про зупинення розгляду
заяви, яке містить рекомендації щодо
усунення обставин, що були підставою
для його прийняття.

Орган державної реєстрації прав,
нотаріус у день прийняття рішення про
зупинення розгляду заяви видає таке
рішення особисто або надсилає поштою
заявникові з повідомленням про
вручення.

Заявник усуває обставини, що були
підставою для прийняття державним
реєстратором рішення про зупинення
розгляду заяви, у строк, що не перевищує
п'яти робочих днів з моменту отримання
відповідного рішення.

Державний реєстратор з моменту
усунення обставин, що були підставою
для прийняття ним рішення про
зупинення розгляду заяви, приймає
рішення про відновлення її розгляду.
Перебіг строку державної реєстрації
продовжується з урахуванням часу, що
минув до його зупинення.

Якщо протягом п'яти робочих днів після
отримання заявником рішення про
зупинення розгляду заяви до органу
державної реєстрації прав, нотаріуса
не надійшли документи, які
підтверджують усунення в повному
обсязі обставин, що були підставою для
прийняття такого рішення, державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав.

Наведені положення законодавства, яким
регулюються спірні правовідносини,
передбачають повноваження державного
реєстратора за наслідком розгляду
заяви про реєстрацію речових прав і
доданих до неї документів прийняти
рішення про зупинення розгляду заяви а
також покладають на реєстратора
обов'язок в день прийняття такого
рішення видати рішення особисто
заявнику або направити його засобами
поштового зв'язку з повідомленням про
вручення для усунення виявлених
порушень.

При цьому, зафіксована дата отримання
заявником рішення про зупинення
розгляду заяви має суттєве значення
для вирішення питання щодо подальшого
розгляду заяви про реєстрацію речових
прав, оскільки саме з цією датою
законодавець пов'язує виникнення
підстав для відновлення розгляду заяви
або для відмови в державній реєстрації.

Водночас, як вбачається з матеріалів
облікової справи, остання не містить
доказів вручення особисто заявнику, чи
уповноваженою ним особою даного
рішення або направлення рішення про
зупинення розгляду заяви з
повідомленням про вручення.

У своїх письмових запереченнях
представник відповідача стверджував
про направлення на адресу представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 супровідним листом
№3214/5.5 від 16.06.2014р. копію рішення від
28.05.2014 року за №13371174, однак жодних
доказів виконання вимог п.16 Порядку №868
щодо направлення цього рішення
рекомендованим повідомленням
відповідачем суду не надано. Наявність
самого супровідного листа без належних
доказів його отримання заявником чи
уповноваженим представником не може
свідчити про виконання вимог
законодавства.

Крім того, супровідний лист №3214/5.5 від
16.06.2014 року, копія якого надана
представником відповідача свідчить
про порушення Реєстраційною службою
строків направлення рішення про
зупинення розгляду заяви.

Дані порушення безпосередньо вплинули
на право позивача щодо отримання
інформації про розгляд його заяви та
спричинили перешкоди у реалізації ним
права на реєстрацію права власності.

Оскільки відповідачем доведено факт
прийняття у визначеному законодавцем
порядку в межах наданих йому
повноважень рішення за наслідками
розгляду заяви ОСОБА_2, вимоги позивача
про визнання протиправною
бездіяльності Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві, що стала наслідком не належного
реагування на заяву ОСОБА_2 щодо
державної реєстрації права власності
на садовий будинок, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1 в ОК «Магнолія»
Дарницького району міста Києва
задоволенню не підлягають.

З огляду на встановлені у справі
обставини, які свідчать про ненадання
до заяви про реєстрацію права на
нерухоме майно всіх необхідних
документів, що стало підставою для
прийняття державним реєстратором
рішення №13371174 від 28.05.2014 року, яке не
скасовано у встановленому
законодавством порядку, передчасними є
вимоги позивача про зобов'язання
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві на
підставі поданої заяви ОСОБА_2 провести
державну реєстрацію права власності на
садовий будинок, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1 в ОК «Магнолія»
Дарницького району міста Києва.

При цьому, правила ст.105 КАС України,
стосовно зазначення позивачем у
позовній заяві способу захисту судом
порушених прав, не виключають
можливості обрання іншого способу
захисту самим судом. Зміст принципу
офіційного з'ясування всіх обставин у
справі зобов'язує адміністративний суд
до активної ролі у судовому засіданні,
в тому числі і до уточнення змісту
позовних вимог, з наступним обранням
відповідного способу захисту
порушеного права (постанова Верховного
Суду України від 20.04.2010 року, ЄДРСР
№9341137).

В той же час, відповідно до ч.2 ст.162 КАС
України, суд може прийняти іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, а також факт
порушення відповідачем вимог
законодавства щодо вчасного та
належного вручення (направлення)
рішення №13371174 від 28.05.2014 року про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку щодо належного захисту
порушених прав позивача, визнає такі
дії Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві
протиправними та визнає за необхідне
зобов'язати відповідача видати вказане
рішення заявнику (його представнику)
особисто або надіслати поштою
заявникові з повідомленням про
вручення.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, поряд з тим, що на суб'єкта владних
повноважень, у випадку, якщо він є
відповідачем в адміністративній
справі, покладено обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності, Кодексом
адміністративного судочинства України
на кожну сторону, в не залежності від
того чи є вона суб'єктом владних
повноважень, покладено обов'язок щодо
доведення обставин на яких ґрунтуються
її вимоги та заперечення.

Таким чином, підстав для задоволення
апеляційної скарги немає, а її доводи
спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від 21
серпня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте на неї може бути
подана касаційна скарга до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 21
жовтня 2014 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено - 16
жовтня 2014 року.

Головуючий суддя
Костюк Л.О.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.