Справа № 2а-342/09/2470
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2010-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-342/09/2470

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Довгополова О.М.

Суддів Пліша М.А. , Стародуба О.П.

при секретарі судового засідання Наконечна М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Хотинському районі Чернівецької області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2009 року у справі за позовом Державного підприємства «Хотинське держспецлісництво агропромислового комплексу» до Державної податкової інспекції у Хотинському районі Чернівецької області про визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА

У квітні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням змінених позовних вимог, просив визнати незаконними дії відповідача щодо анулювання свідоцтва про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб’єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість та зобов’язати відповідача відновити з 01.01.2009 року дію свідоцтва про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб’єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2009 року позов задоволено: визнано протиправними дії відповідача щодо анулювання свідоцтва № 100178824 про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб’єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість – позивача (на підставі акту про виключення сільськогосподарського підприємства з реєстру суб’єктів спеціального режиму оподаткування № 2 від 06.04.2009 року) та скасовано відповідні рішення (дію цього акту) з моменту анулювання; зобов’язано вважати дію свідоцтва № 100178824 про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб’єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість – позивача дійсною з 06.02.2009 року; зобов’язано відповідача вчинити дії щодо реєстрації як суб’єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість та використання позивачем спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського і лісового господарства та рибальства відповідно до положень п. 81 Закону України «Про податок на додану вартість».

В апеляційній скарзі відповідач просить постанову скасувати, відмовивши у задоволенні позову. Вимоги обґрунтовані здійсненням позивачем у період з 01.01 по 31.12.2008 року діяльності з реалізації продукції, що згідно з УКТ ЗЕД Закону України «Про митний тариф України» міститься під кодом 44, а не у групах товарів 1-24 цієї класифікації, як це передбачено у пункті 81.7 статті 8 Закону України «Про податок на додану вартість». Крім того, покликається на пункт 17 постанови Кабінету Міністрів України від 21.01.2009 року № 23 Про затвердження переліку видів діяльності, на які поширюються норми статті 81 Закону України «Про податок на додану вартість», у якому визначено види діяльності за КВЕД, що відносяться до обробки, переробки та/або консервації.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове її задоволення, враховуючи наступне.

Згідно зі свідоцтвом № 100178824 НБ № 020669 з 01.01.2009 року позивач зареєстрований суб’єктом спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість, а початок дії свідоцтва припадає на 06.02.2009 року; видами діяльності позивача відповідно до КВЕД є лісництво та лісозаготівля (02.01.1) та одержання продукції лісового господарства (02.01.2).

Згідно з актом № 2 від 06.04.2009 року «Про виключення сільськогосподарського підприємства з реєстру суб’єктів спеціального режиму оподаткування», складеним комісією податкового органу та затвердженого його начальником, встановлено порушення позивачем вимог статті 81.1, 81.6, 81.7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.2007 року N 168/97-ВР (далі – Закон N 168 від 03.04.2007 року).

Причиною зняття з реєстрації позивача як суб’єкта спеціального режиму оподаткування та/або реєстрації як платника податку на додану вартість на загальних підставах послужила невідповідність позивача вимогам пункту 7 статті 81 Закону N 168 від 03.04.2007 року.

На підставі вказаного акта відповідачем анульовано спеціальне свідоцтво та реєстрація позивача як платника податку на додану вартість на загальних умовах із формуванням нового свідоцтва за процедурами перереєстрації.

З таким висновком відповідача погодитися не можна з огляду на таке.

Правове регулювання спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства визначено у статті 81 Закону N 168 від 03.04.2007 року.

Відповідно до пункту 81.1 цієї статті у редакції, чинній протягом 2008 року, будь-яка юридична або фізична особа, яка провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського господарства, лісового господарства, рибальства, з обробки чи переробки такої виробленої нею продукції, а також з надання супутніх послуг, визначених цією статтею (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування податком на додану вартість.

Згідно з пунктом 81.9 зазначеної статті для отримання свідоцтва про реєстрацію як платника податку із спеціальним режимом оподаткування сільськогосподарське підприємство зобов'язане зареєструватися у відповідному податковому органі за правилами та у строки, що визначені статтею 9 цього Закону для реєстрації платників податку на додану вартість, за самостійним рішенням, а податковий орган зобов'язаний надати сільськогосподарському підприємству свідоцтво про його реєстрацію як суб'єкта спеціального режиму оподаткування у встановлений цим Законом строк. Свідоцтво про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування має містити додатково до відомостей, передбачених у свідоцтві про реєстрацію платника податку на додану вартість на загальних підставах, виключний перелік видів діяльності такого сільськогосподарського підприємства. Свідоцтво про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування підлягає анулюванню на таких підставах: а) сільськогосподарське підприємство подає заяву про зняття його з реєстрації як суб'єкта спеціального режиму оподаткування або заяву про його реєстрацію як платника цього податку на загальних підставах; б) сільськогосподарське підприємство зобов'язане зареєструватися як платник цього податку на загальних умовах у випадку, визначеному у пункті 81.11 цієї статті; в) сільськогосподарське підприємство підпадає під дію пункту 9.6 статті 9 цього Закону. У цих випадках сільськогосподарське підприємство зобов'язане повернути податковому органу свідоцтво про його реєстрацію як суб'єкта спеціального режиму оподаткування.

Визначення понять сільськогосподарської продукції, супутніх їй послуг та діяльності у сфері лісового господарства (лісництва) містяться у підпунктах 8113.2, 8113.3 та 8113.5 пункту 81.13 статті 81.

Надавши оцінку наявним у справі лісорубним квиткам, звіту по виконання виробничого плану по лісовому господарству за 2008 рік, показникам виробничо-господарської діяльності, виробничо-фінансовому плану за 2008 рік, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про здійснення позивачем у 2008 році діяльності у сфері лісового господарства та з надання супутніх послуг.

При цьому колегією суддів враховано відсутність передбачених у пункті 81.9 статті 81 обставин, що можуть служити підставою для анулювання свідоцтва про реєстрацію позивача як суб'єкта спеціального режиму оподаткування.

Таким чином, задоволення позовних вимог у спосіб визнання протиправними дій відповідача щодо анулювання свідоцтва про реєстрацію позивача як суб’єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість (на підставі акту про виключення з реєстру суб’єктів спеціального режиму оподаткування), скасування відповідного рішення з моменту анулювання та зобов’язання вважати дію свідоцтва № 100178824 про реєстрацію позивача як суб’єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість дійсною з 06.02.2009 року (свідоцтво було дійсним з 06.02.2009 року) є достатнім та необхідним для захисту порушеного права позивача.

Щодо зобов’язання відповідача вчинити дії щодо реєстрації як суб’єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість та використання позивачем спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського і лісового господарства та рибальства відповідно до положень пункту 81 Закону України «Про податок на додану вартість» - колегія суддів вважає такий спосіб захисту необгрунтованим з огляду на достатність вищевказаних способів.

Крім того, судом не обґрунтовано вихід за межі позовних вимог з посиланням на відповідне положення частини 2 статті 11 КАС України.

Доводи відповідача не можуть братися до уваги, оскільки такі ґрунтуються на положеннях нової редакції статті 81 Закону N 168 від 03.04.2007 року, яка у 2008 році не діяла.

Так, згідно з пунктом 81.6 (нової редакції статті 81 Закону N 168 від 03.04.2007 року) сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є поставка вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих виробничих потужностях, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів (послуг) становить не менше 75 відсотків вартості всіх товарів (послуг), поставлених протягом попередніх дванадцяти послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Наслідки недотримання вказаних вимог передбачені у пунктах 81.11 та 81.12 цієї статті, що є підставою, зокрема, для анулювання свідоцтва про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб’єкта спеціального режиму оподаткування, тобто як різновид адміністративно-господарських санкцій, що можуть застосовуватися за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності згідно зі статтями 238, 239 Господарського кодексу України.

Однак, виходячи із загальних засад притягнення до юридичної відповідальності, необхідною умовою для такого є визначення законом певної поведінки особи як правопорушення на момент його вчинення, колегія суддів вважає, що позивачем було дотримано умови перебування на спеціальному режимі оподаткування податком на додану вартість, встановлені статтею 81 Закону N 168 від 03.04.2007 року у редакції, що діяла у 2008 році, а тому такі дії позивача не можуть вважатися порушеннями згідно з новою редакцією цієї статті та, відповідно, за вчинення таких дій застосування санкцій не допускається.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про скасування постанови суду першої інстанції в частині зобов’язання відповідача вчинити дії щодо реєстрації як суб’єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість та використання позивачем спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського і лісового господарства та рибальства відповідно до положень пункту 81 Закону України «Про податок на додану вартість», а тому апеляційна скарга задовольняється частково.

У решті постанова є законною та обгрунтованою, що є підставою для залишення її без змін.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 195, 196, 198, 200, 202, 205 ч.ч. 1, 2, ст.ст. 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Хотинському районі Чернівецької області задовольнити частково, постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2009 року у справі № 2-а-342/09 в частині зобов’язання Державної податкової інспекції у Хотинському районі Чернівецької області вчинити дії щодо реєстрації як суб’єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість та використання Державним підприємством «Хотинське держспецлісництво агропромислового комплексу» спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського і лісового господарства та рибальства відповідно до положень п. 81 Закону України «Про податок на додану вартість» N 168 від 03.04.2007 року – скасувати.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Довгополов О.М.

Судді Пліш М.А. , Стародуб О.П.

Повний текст рішення виготовлено 24.09.2010 року.