Справа № 824/2649/14-а
Суддя: Спіжавка Георгій Георгійович
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 жовтня 2014 р. м.
Чернівці справа №
824/2649/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Спіжавки Г.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Червоняк
У.С.,

представника позивача - Пацурківського
О. А.,

відповідач 1 - не з`явився,

відповідач 2 - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Буддеталь" до
дочірнього підприємства «Хмельницький
облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України», управління
Укртрансінспекції у Хмельницькій
області про визнання дій
протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Буддеталь» (позивач)
звернулося до Чернівецького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
дочірнього підприємства «Хмельницький
облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» (відповідач-1), управління
Укртрансінспекції у Хмельницькій
області (відповідач-2) про визнання дій
протиправними.

В обґрунтування позовних вимог позивач
повідомив наступне.

Працівниками відповідача-1 було
проведено габаритно-ваговий контроль
транспортного засобу IVECO TRACCER,
державний номер НОМЕР_1, що належить
позивачу згідно свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу від
27.08.2008 року на автомобільній дорозі
поблизу м. Хмельницький. За
результатами габаритно-вагового
контролю, водію зазначеного
транспортного засобу ОСОБА_2 була
видана роздруківка №00061 на англійській
мові з відтиском печатки відповідача-1
та запропоновано продовжити рух по
маршруту. Жодних претензій щодо
навантаження вищевказаного
транспортного засобу та наявних
документів заявлено не було.

18.07.2014 року позивачем було отримано
лист з управління Укртрансінспекції у
Хмельницькій області від 11.07.2014 року
№820/6/59-14, до якого був доданий
розрахунок №12 плати за проїзд
великовагових та (або)
великогабаритних транспортних засобів
автомобільними дорогами загального
користування до акту від 10.07.2014 року
№007025.

У відповідності до вказаного
розрахунку, позивачу запропоновано
сплатити 3050,2 Євро на рахунок Головного
казначейства у Київській області в
рахунок плати за проїзд автомобільними
дорогами транспортних засобів, вагові
параметри яких перевищують нормативні.

04.08.2014 року позивачем отримано копію
акту проведення перевірки додержання
вимог законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом, складеного відповідачем-2
10.07.2014 року.

З вказаними діями відповідачів позивач
не погоджується та вважає їх
протиправними з таких підстав.

Так, стверджує позивач, жодний
нормативно-правовий акт України, в тому
числі і Положення «Про Державне
агентство автомобільних доріг
України», затверджене Указом
Президента України від 13 квітня 2011 року
№ 456/2011, не надає відповідачу-1
повноважень щодо проведення перевірки
габаритно-вагового контролю
транспортних засобів.

Таким чином, проведення 10.07.2014 року
відповідачем-1 габаритно-вагового
контролю транспортного засобу ІVЕСО
ТRАККЕR, державний номер НОМЕР_1, було
здійснено з виходом за межі власних
повноважень.

Також, за результатами контролю не було
складено довідку про результати
здійснення габаритно-вагового
контролю, що видається на українській
мові та, на відміну від англомовної
роздруківки №00061, містить обов'язкові
реквізити, як передбачено Порядком
взаємодії Державної інспекції України
з безпеки на наземному транспорті,
Міністерства внутрішніх справ України,
Державного агентства автомобільних
доріг України під час організації та
проведення робіт із зважування та
здійснення габаритно-вагового
контролю транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів на
автомобільних дорогах загального
користування, затвердженого наказом
Міністерства інфраструктури України,
МВС України від 10.10.2013 року №1007/1207.

Натомість, зазначає позивач, ним була
отримана англомовна роздруківка №00061 з
відтиском печатки відповідача-1.

Довідка про результати здійснення
габаритно-вагового контролю є єдиним
первинним документом, який може
свідчити про правомірність віднесення
транспортного, що належить позивачу, до
категорії великовагового.

Крім того, підпункт 5 пункту 4 Порядку
1007/1207 передбачає, що у випадку
виявлення перевищення граничних
допустимих меж, складається акт про
перевищення транспортним засобом
нормативних габаритних або вагових
параметрів та визначають суму плати за
проїзд за формулою розрахунку
відповідно до пунктів 30-31-1 Порядку №879.

Такий акт на момент проведення
габаритно-вагового контролю
вищевказаного транспортного засобу не
складався та на підпис водію ОСОБА_2 не
надавався.

Також, позивач зазначає, що згідно п.21
Порядку здійснення габаритно-вагового
контролю та справляння плати за проїзд
автомобільними дорогами загального
користування транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів,
вагові та/або габаритні параметри яких
перевищують нормативні, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.06.2007 року №879, у випадку виявлення
факту перевищення хоча б одного
вагового параметру більш як на 2%
подальший рух транспортного засобу
забороняється до внесення плати за
проїзд автомобільними дорогами
загального користування.

Пунктом №22 Порядку №879 передбачено, що
у випадку виявлення порушення правил
проїзду великовагових транспортних
засобів, такий транспортний засіб
тимчасово затримується згідно із ст. 2652
КУпАП. Частина 1 цієї статті передбачає,
що затримання транспортного засобу
можливе за умови складання працівником
відповідного підрозділу МВС протоколу
про адміністративне правопорушення з
зазначенням у ньому про затримання
транспортного засобу.

Однак, вищевказаний транспортний засіб
після проходження габаритно-вагового
контролю продовжив свій рух по
маршруту, розрахунок плати за проїзд
автомобільними дорогами загального
користування позивачем отриманий
тільки 18.07.2014 року листом від 11.07.2014 року
№820/6/59-14, протокол про адміністративне
правопорушення не складався,
транспортний засіб тимчасово не
затримувався.

Дане, вказує позивач, свідчить про
відсутність будь-яких підстав для
віднесення вищевказаного
транспортного засобу до категорії
великовагових, а також для здійснення
відповідачем-2 розрахунку №12 плати за
проїзд великовагових та (або)
великогабаритних транспортних засобів
автомобільними дорогами загального
користування у сумі 3050,2 Євро.

Крім того, посадові особи відповідача-1
не повідомили водія ОСОБА_2 про
віднесення транспортного засобу до
категорії великовагових, не надали
йому довідку про результати здійснення
габаритно-вагового контролю, а
відповідач-2 здійснив розрахунок з
урахуванням усієї протяжності
маршруту, довільно обравши відстань,
яка документально нічим не
підтверджена.

З огляду на викладені обcтавини,
позивач вважає дії управління
Укртрансінспекції у Хмельницькій
області щодо здійснення розрахунку №12
від 10.07.2014 року плати за проїзд
великовагових та (або)
великогабаритних транспортних засобів
автомобільними дорогами загального
користування до акту від 10.07.2014 року
№007025 у сумі 3050,2 Євро протиправними.

Таким чином, позивач просить визнати
протиправними дії дочірнього
підприємства «Хмельницький
облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» щодо ведення 10.07.2014 року
габаритно-вагового контролю
транспортного засобу IVECO TRАККЕR,
державний номер НОМЕР_1, що належить
товариству з обмеженою
відповідальністю «Буддеталь» та
визнати протиправними дії управління
Укртрансінспекції у Хмельницькій
області щодо здійснення розрахунку №12
від 10.07.2014 року плати за проїзд
великовагових та (або)
великогабаритних транспортних засобів
автомобільними дорогами загального
користування до акту від 10.07.2014 року
№007025 у сумі 3050,2 Євро.

Відповідач-1 позов не визнав, надав
письмові заперечення, де пояснив, що 20
грудня 2013 року ДП "Хмельницький
облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні
дороги України" уклало договір №209 зі
Службою автомобільних доріг в
Хмельницькій області на поточний
дрібний ремонт та експлуатаційне
утримання автомобільних доріг
загального користування державного
значення Хмельницької області .

Пересувний габаритно-ваговий комплекс,
який здійснював зважування
транспортного засобу Позивача,
знаходиться на балансі філії
"Хмельницька ДЕД" ДП "Хмельницький
облавтодор".

Так, повідомив відповідач-1, він діяв
згідно договору №209, плану робіт на
липень 2014 року по поточному
ремонту та експлуатаційному
утриманню автомобільних доріг
державного та місцевого значення
Хмельницької області, зокрема, по
філії «Хмельницька ДЕД», графіку
роботи ПГГК в Хмельницькій області на
липень 2014 р., зокрема на автодорозі М-12
"Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка"
км.268км.

ДП "Хмельницький облавтодор",
здійснюючи зважування ПГТК, виконував
завдання замовника - Служби
автомобільних доріг у Хмельницькій
області на підставі укладеного
договору №209 від 20.12.2013 р. на поточний
дрібний ремонт та експлуатаційне
утримання автомобільних доріг
загального користування
державного значення Хмельницької
області.

Отже, стверджує відповідач-1, його дії є
правомірними, а позовні вимоги в
частині визнання протиправними дій ДП
"Хмельницький облавтодор" ВАТ "ДАК
Автомобільні дороги України" щодо
проведення 10.07.2014 року
габаритно-вагового контролю
транспортного засобу, що належить ТОВ
"Буддеталь" безпідставними, оскільки
підприємство здійснює лише технічну
складову габаритно-вагового контролю,
а зупинку транспортного засобу та
оформлення документів згідно чинного
законодавства проводять представники
Укртрансінспекції.

Відповідач-2 направив до суду
клопотання, в якому повідомив, що позов
не визнає, у задоволенні позовних вимог
просить відмовити та справу розглянути
без його участі.

В судове засідання з'явився
представник позивача, який позовні
вимоги підтримав, посилаючись на
обставини, викладені в позові та просив
позовні вимоги задовольнити.

Відповідач-1 та відповідач-2 в засідання
не з'явилися, просили розглянути справу
без їхньої участі.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, перевіривши матеріали
адміністративної справи, встановивши
фактичні обставини в справі,
проаналізувавши законодавство, що
регулює спірні відносини, дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог з таких підстав.

Порядок здійснення габаритно-вагового
контролю та справляння плати за проїзд
автомобільними дорогами загального
користування затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 27
червня 2007 р. N 879 (далі - Порядок №879)
визначає під габаритно-ваговим
контролем - контроль за проїздом
великовагових та/або великогабаритних
транспортних засобів автомобільними
дорогами загального користування, який
включає перевірку відповідності
габаритно-вагових параметрів таких
транспортних засобів установленим
законодавством параметрам і нормам,
наявності дозволу на рух за
визначеними маршрутами, а також
дотримання визначених у дозволі умов
та режиму руху транспортних засобів.

Також, Порядок закріплює термін
«пересувний пункт габаритно-вагового
контролю», яким визначає - спеціальний
транспортний засіб, обладнаний
вимірювальною і зважувальною технікою
для здійснення контролю. Ділянка
дороги на відстані 100 метрів до
пересувного пункту, 50 метрів за
пересувним пунктом та узбіччя дороги
за напрямком руху, де розташовано
пункт, вважаються його межами. Місце
здійснення габаритно-вагового
контролю позначається відповідними
тимчасовими дорожніми знаками.

Разом з тим, пунктом 3 Порядку №879
встановлено, що габаритно-ваговий
контроль транспортних засобів на
автомобільних дорогах загального
користування здійснюється
Укртрансінспекцією, її
територіальними органами та
відповідними підрозділами МВС, що
забезпечують безпеку дорожнього руху.

Згідно пункту 4 Порядку №879, робота
пунктів габаритно-вагового контролю в
частині організації та проведення
робіт із зважування транспортних
засобів забезпечується службами
автомобільних доріг в Автономній
Республіці Крим, областях та м.
Севастополі і підприємствами,
визначеними в установленому
законодавством порядку.

Аналізом вказаних норм можна зробити
перший висновок про те, що при
здійсненні габаритно-вагового
контролю відповідач-1 здійснює
технічну функцію згідно укладених
договірних відносин, а відповідач-2 -
функцію контролю, в межах наданих йому
чинним законодавством повноважень.

Більше того, за умови проведення
габаритно-вагового контролю повинно
бути реалізовано обидві складові,
тобто, є неможливим проведення такого
контролю без участі управління
Укртрансінспекції.

Як вбачається з матеріалів справи,
встановлено в процесі судового
розгляду та підтверджено показами
свідка - ОСОБА_2 (водій транспортного
засобу) - 10.07.2014 року транспортним
засобом IVEСО ТRAKKER., державний номер
НОМЕР_1, що належить позивачу було
пройдено габаритно-ваговий контроль на
автомобільній дорозі М-12
"Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка"
поблизу м. Хмельницький.

За результатами габаритно-вагового
контролю, який проводили працівники
відповідача-1, водію зазначеного
транспортного засобу ОСОБА_2 була
видана роздруківка №00061 на англійській
мові з відтиском печатки відповідача-1
та запропоновано продовжити рух по
маршруту.

18.07.2014 року позивачем було отримано
лист з управління Укртрансінспекції у
Хмельницькій області від 11.07.2014 року
№820/6/59-14 з розрахунком №12 плати за
проїзд великовагових та (або)
великогабаритних транспортних засобів
автомобільними дорогами загального
користування до акту від 10.07.2014 року
№007025, у відповідності до якого,
позивачу запропоновано сплатити 3050,2
Євро на рахунок Головного казначейства
у Київській області в рахунок плати за
проїзд автомобільними дорогами
транспортних засобів, вагові параметри
яких перевищують нормативні.

04.08.2014 року позивачем отримано копію
акту проведення перевірки додержання
вимог законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом, складеного відповідачем-2
10.07.2014р.

Щодо дій відповідача-1, необхідно
зазначити, що його твердження щодо
наявності у нього повноважень на
здійснення габаритно-вагового
контролю транспортного засобу
позивача є хибним, адже в силу вказаних
вище норм він може здійснювати лише
організацію роботи пункту
габаритно-вагового контролю, аж ніяк не
самий контроль, а тому суд вважає його
дії щодо проведення 10.07.2014 року
габаритно-вагового контролю
транспортного засобу ІVЕСО TRAKKER,
державний номер НОМЕР_1, що належить
товариству з обмеженою
зідповідальністю «Буддеталь» -
протиправними.

Щодо дій відповідача-2 слід зазначити
наступне.

За результатами точного
габаритно-вагового контролю на
стаціонарному або пересувному пункті
водієві транспортного засобу
видається довідка результатів
здійснення контролю із зазначенням
часу і місця його проведення, а на запит
водія - міжнародний сертифікат
зважування вантажних транспортних
засобів, якщо пункт габаритно-вагового
контролю уповноважений видавати такі
сертифікати (пункт 18 Порядку №879).

Однак, така довідка за результатами
контролю відповідачем-2 складена не
була, звісно ж тому - не була надана
позивачу.

Підпункт 5 пункту 4 Порядку взаємодії
Державної інспекції України з безпеки
на наземному транспорті, Міністерства
внутрішніх справ України, Державного
агентства автомобільних доріг України
під час організації та проведення
робіт із зважування та здійснення
габаритно-вагового контролю
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів на
автомобільних дорогах загального
користування, затвердженого наказом
Міністерства інфраструктури України,
МВС України від 10.10.2013 року №1007/1207 (далі
- Порядок №1007/1207) передбачає, що
посадові особи Укртрансінспекції під
час здійснення габаритно-вагового
контролю складають акт про перевищення
транспортним засобом нормативних
габаритних або вагових параметрів та
визначають суму плати за проїзд за
формулою розрахунку відповідно
допунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення
габаритно-вагового контролю. Форма
даного якого затверджена постановою
Кабінету Міністрів України від 20.05.2013
року №422 додаток №3 до Порядку
зупинення транспортного засобу, що
здійснює автомобільні перевезення
пасажирів та вантажів, посадовими
особами Державної інспекції з безпеки
на наземному транспорті та її
територіальних органів.

Однак, за результатами проведення
контролю відповідачем-2 такий акт
складено не було, що свідчить про
непідтвердженість результатів
виявлених таким контролем.

Пунктом 21 Порядку №879 передбачено, що у
разі виявлення факту перевищення хоча
б одного вагового та/або габаритного
нормативного параметра більш як на 2
відсотки подальший рух транспортного
засобу забороняється до внесення плати
за його проїзд автомобільними дорогами
загального користування (далі - плата
за проїзд). Плата за проїзд
великовагового та/або
великогабаритного транспортного
засобу, що рухався без відповідного
дозволу, здійснюється у подвійному
розмірі за пройдену частину маршруту
по території України.

В свою чергу пунктом 22 Порядку №879
встановлено, що у разі виявлення на
стаціонарних або пересувних пунктах
порушення правил проїзду
великовагових та/або великогабаритних
транспортних засобів такий
транспортний засіб тимчасово
затримується згідно із статтею 265-2
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Про тимчасове затримання робиться
відповідний запис у протоколі про
адміністративне правопорушення (ч.1 ст.
265-2 КУпАП України).

Однак, вищевказаний транспортний засіб
після проходження габаритно-вагового
контролю продовжив свій рух по
маршруту, розрахунок плати за проїзд
автомобільними дорогами загального
користування позивачем отриманий
тільки 18.07.2014 року листом від 11.07.2014 року
№820/6/59-14, протокол про адміністративне
правопорушення не складався,
транспортний засіб тимчасово не
затримувався.

У відповідності до п.31 Порядку 879, якщо
рух здійснюється без відповідного
дозволу або внесення плати за проїзд
великовагового транспортного засобу,
така плата визначається за: пройдену
частину маршруту по території України
або за частину, яку перевізник має
намір проїхати.

Згідно п.23, 24 Порядку №879, власник
великовагового та/або
великогабаритного транспортного
засобу або уповноважена ним особа має
право привести габаритно-вагові
параметри транспортного засобу у
відповідність з установленими
нормативами шляхом часткового
розвантаження, перевантаження на інший
транспортний засіб або у будь-який
інший спосіб.

Після приведення габаритно-вагових
параметрів транспортного засобу у
відповідність з установленими
нормативами і внесення плати за проїзд
такий засіб спрямовується для
здійснення повторного
габаритно-вагового контролю. Якщо під
час здійснення повторного
габаритно-вагового контролю фактів
перевищення габаритно-вагових
параметрів не виявлено, транспортний
засіб може продовжити подальший рух.

Отже, у випадку віднесення
транспортного засобу до категорії
великовагових, розрахунок плати за
проїзд повинен бути здійснений з
урахуванням обставини: чи буде
транспортний засіб частково
розвантажуватися чи продовжить свій
рух з початковою вагою.

Однак, оскільки водію транспортного
засобу не було повідомлено про
віднесення транспортного засобу до
категорії великовагових відповідач-2
здійснив розрахунок з урахуванням
усієї протяжності маршруту, що
свідчить про сумнівність визначеної
ним відповідно до розрахунку № 12 плати.

Викладені вище обов'язкові вимоги, що
встановлені при здійсненні посадовими
особами Державної інспекції з безпеки
на наземному транспорті та її
територіальних органів - на
переконання суду відповідачем-2 не були
дотримані.

Разом з тим, відповідач-2 окрім того, що
повідомив про заперечення ним проти
позову не надав суду жодного пояснення
з приводу позовних вимог та жодного
підтвердження, що при здійсненні
габаритно-вагового контролю ним
дотримано всіх обов'язкових вимог,
визначених Порядком №879 та Порядком
№1007/1207.

У відповідності до ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За таких обставин, суд вважає за
доведені обставини, на які посилається
позивач, а тому задовольняє
адміністративний позов в повному
обсязі.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст. ст. 11, 71, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Визнати протиправними дії
дочірнього підприємства
«Хмельницький

облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» щодо проведення 10.07.2014 року
габаритно-вагового контролю
транспортного засобу ІVЕСО TRАККЕR,
державний номер НОМЕР_1, що належить
товариству з обмеженою
відповідальністю «Буддеталь».

3.Визнати протиправними дії управління
Укртрансінспекції у Хмельницькій

області щодо здійснення розрахунку №12
від 10.07.2014 року плати за проїзд

великовагових та (або)
великогабаритних транспортних засобів
автомобільними дорогами

загального користування до акту від
10.07.2014 року №007025 у сумі 3050,2 Євро.

4. Стягнути з Державного бюджету на
користь позивача судовий збір у сумі 182
грн.70 коп.

Порядок і строки оскарження постанови
визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова складена
у повному обсязі 20 жовтня 2014 року.

Суддя
Г.Г.
Спіжавка