Справа № 516/350/14-а
Суддя: Шумейко М. Т.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Т Е П Л О Д А Р С Ь К И Й М І С Ь К
О Д Е С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
___________________________________________________________
Справа № 516/350/14-а
Провадження №2-а/516/10/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2014 року м. Теплодар

Суддя Теплодарського міського суду
Одеської області Шумейко М.Т.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Теплодарської міської ради
Одеської області, про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, звернулась до суду з
вищезазначеним позовом до відповідача,
мотивуючи тим, що вона є постраждалою
внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1
категорія, інвалідом 2 групи, в зв'язку з
чим знаходиться на обліку в УПСЗН
виконавчого комітету Теплодарської
міської ради Одеської області. 18.08.2014 р.
позивач звернулась до відповідача з
письмовою заявою щодо виплати щорічної
допомоги на оздоровлення за 2014 р. в
повному обсязі згідно ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Однак Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Теплодарської міської ради
Одеської області за вказаною нормою
закону таких виплат в повному обсязі не
здійснило, виплатив при цьому 26.03.2014р.
щорічну допомогу на оздоровлення за
2014р. в сумі 120 грн. Тому, з посиланням на
ст. 48 Закону «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28.02.1991р. №796-Х11, просить визнати
протиправними дії Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Теплодарської
міської ради Одеської області щодо
несплати заборгованості по щорічній
допомозі на оздоровлення за 2014р.,
зобов'язати його вчинити дії щодо її
відшкодування, також просить стягнути
з відповідача на її користь
недоплачену заборгованість по
щорічній допомозі на оздоровлення за
2014р. в сумі 5970 грн.

09 жовтня 2014р. відповідач надав до суду
заперечення на позов ОСОБА_1,
зазначивши про своє невизнання даного
позову, які обґрунтовує тим, що порядок
застосування Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р.
№796-Х11 визначено постановою Кабінету
Міністрів України №562 від 12.07.2005 року
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
встановлено розмір щорічної допомоги
на оздоровлення для інвалідів 1 і 2
групи - 120 грн. Даною постановою Кабінет
Міністрів України встановив
гарантований мінімальний розмір
розрахункової величини для виплат,
передбачених Законом України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Законами
України про Державний бюджет України
на відповідний рік Кабінету Міністрів
України було надано право
встановлювати розміри соціальних
виплат, визначених залежно від розміру
мінімальної заробітної плати, у межах
асигнувань, передбачених бюджетними
програмами. Відповідно до ст. 63 Закону
України №796-Х11 від 28.02.1991р. фінансування
витрат, пов'язаних з реалізацією цього
Закону здійснюється за рахунок
державного бюджету та залежить від
фінансових ресурсів доходної частини
бюджету. Згідно зі ст.87 Бюджетного
кодексу України видатки на державні
програми з ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи та
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, здійснюються у
встановленому порядку за рахунок
наявних надходжень до загального фонду
державного бюджету в межах обсягів
призначень, передбачених в Державному
бюджеті України. Таким чином, Кабінет
Міністрів України, виконуючи Закон
України про Державний бюджет на
відповідний рік, здійснює видатки на
реалізацію положень Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в межах
асигнувань, затверджених Верховною
Радою України.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що
позов підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Згідно ст. 183-2 КАС України, скорочене
провадження застосовується в
адміністративних справах щодо
оскарження фізичними особами рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень щодо обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Як встановлено, ОСОБА_1 є інвалідом 2
групи з числа постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи, 1 категорія,
що підтверджується посвідченням Серії
НОМЕР_1 від 07.12.1995р., вкладкою до даного
посвідчення НОМЕР_2 с від 22.12.2000р.,
довідкою до акту огляду МСЕ серії 2-18 ОА
№027085.

Коли позивач звернулась до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Теплодарської міської ради
Одеської області з письмовою заявою
від 18.08.2014р. щодо проведення виплат
відповідно до вимог ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
то отримав відмову в проведенні
вищезазначених виплат в повному обсязі
з посиланням на те, що відповідно до
вищезазначеного Закону та Постанови
Кабінету Міністрів України №567 від
12.07.2005р. ОСОБА_1 було нараховано та
виплачено щорічну допомогу на
оздоровлення за 2014 рік в сумі 120 грн., а
також на норму ст. 23 Бюджетного
кодексу України згідно якої будь-які
бюджетні зобов'язання та платежі з
бюджету можна здійснювати лише за
наявності відповідного бюджетного
призначення.

Як вбачається з виписки з рахунку ПАТ
«Ощадбанк» від 03.10.2014р. ОСОБА_1 було
зараховано 120 грн. 26.03.2014р. Як зазначив
позивач в своїй позовній заяві та проти
цього не заперечує відповідач, дана
сума є виплатою щорічної допомоги на
оздоровлення за 2014 рік.

Відповідно до ст. 8 Конституції
України вона має вищу юридичну силу
та, виходячи з вимог ст. 22 Конституції
України, що при прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав та свобод.

Відповідно до вимог ч. 4, 7 ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28.02.1991р. №796-Х11 (з врахуванням
рішення Конституційного Суду України
від 22.05.2008р. №10-рп/2008 (справа щодо
предмета та змісту закону про
Державний бюджет України) інвалідам 2
групи виплачується щорічна допомога на
оздоровлення в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат. Розмір
мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта
Конституції України, закону України,
міжнародному договору, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, або іншому правовому
акту суд застосовує правовий акт, який
має вищу юридичну силу. Тому, за
конституційними нормами та, виходячи з
пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд виходить з
того, що відповідач повинен
здійснювати нарахування та виплату
вищезазначених соціальних виплат,
виходячи з розмірів, встановлених
Законом України №796-Х11.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
встановлена мінімальна заробітна
плата у місячному розмірі - 1218 гривень.

Згідно п. 6-7 Прикінцевих положень
Закону України «Про державний бюджет
України на 2014 рік» установлено, що
норми і положення статей 20, 21, 22, 23,
30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік. Дана норма Закону в дії з дня,
наступного за днем його опублікування,
а саме з 03.08.2014р., а 120 грн. відповідачем
було виплачено позивачу 26.03.2014р.
Кабінетом Міністрів України на 2014 рік
розміри соціальних виплат, які
визначаються залежно від розміру
мінімальної заробітної плати, не
встановлені.

При частковому задоволенні вимог
позивача, суд виходить з позиції
Конституційного Суду України, який
своїм рішенням від 22.05.2008р. №10-рп/2008
(справа №1-28/2008 щодо предмета та
змісту закону про Державний бюджет
України) вказує, що метою і особливістю
закону про Держбюджет є забезпечення
належних умов для реалізації положень
інших законів України, які
передбачають фінансові зобов'язання
держави перед громадянами, спрямовані
на їх соціальний захист, у тому числі
надання пільг, компенсацій, гарантій.
Тому зупинення законом про Державний
бюджет України дії інших законів
України щодо надання пільг,
компенсацій і гарантій, внесення змін
до інших законів України, встановлення
іншого (додаткового) правового
регулювання відносин, ніж передбачено
законами України, не відповідає ст.ст.
1,3, ч.2 ст.6, ч.2 ст.8, ч.2 ст. 19, ст.ст. 21, 22
п.1 ч.2 ст. 92, ч.1,2,3 ст. 95 Конституції
України та визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) положення п.2-4,
6-8,10-18, п.п.7 п.19. п.20-22, 24-34, п.п1-6, 8-12 п.35, п.
36-100 розділу 11 «;Внесення змін до деяких
законодавчих актів України» Закону
України «Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», в т.ч.
пунктом 28 якого текст ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
був викладений в новій редакції.

Згідно з положеннями ст.ст. 21, 105, 162
КАС України адміністративний позов
може містити вимоги щодо визнання
незаконними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії.
Установивши, що відповідач порушив
норми права, які регулюють спірні
правовідносини, суд визнає такі дії
незаконними та зобов'язує відповідачів
здійснити нарахування та виплату
належних сум відповідно до закону, а не
ухвалює рішення про стягнення
конкретних сум.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб,
про захист яких вони просять.

З зазначених підстав, суд приходить до
висновку, що дії відповідача щодо
відмови у виплаті в повному обсязі
позивачу допомоги на оздоровлення за
2014 рік у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат є протиправними та
зобов'язує його провести перерахунок й
виплату в повному обсязі ОСОБА_1
допомогу на оздоровлення за 2014 рік
відповідно до ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат, з
урахуванням проведених виплат. В
частині стягнення коштів - відмовляє в
задоволенні з вищенаведених підстав.

Суд не може прийняти до уваги
посилання відповідача про відсутність
коштів щодо забезпечення
вищезазначених виплат у передбачених
законом розмірах, оскільки органи
державної влади не можуть посилатися
на відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань, які
встановлені ст. 46 Конституції України
щодо права громадян на соціальний
захист та ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» щодо
визначення розміру вказаних виплат.

На підставі наведеного, керуючись ст.
8, 22, 46 Конституції України, ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991р. №796-ХІІ,
рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008р. №10-рп/2008 (справа №1-28/2008
щодо предмета та змісту закону про
Державний бюджет України), ст. 8, п. 6-7
Прикінцевих положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» від 16.01.2014р. №719-VII, ст.ст. 9, 11, 158,
159,161, 163, 183-2 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Теплодарської міської ради
Одеської області, про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Теплодарської
міської ради Одеської області щодо
відмови в перерахунку та виплаті
ОСОБА_1 щорічної допомоги на
оздоровлення за 2014 рік відповідно до
ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат,
протиправними.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Теплодарської
міської ради Одеської області провести
перерахунок та виплату в повному
обсязі ОСОБА_1 щорічної допомоги на
оздоровлення за 2014 рік відповідно до
ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат, з
урахуванням проведених за цей час
виплат.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити в задоволенні.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня отримання копії постанови.

Строк для подання апеляційної скарги
стороною або іншою особою, яка брала
участь у справі, обчислюється з
моменту отримання копії постанови.

Суддя: