Справа № 1570/1910/2012
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

----------------------
У Х В А Л А

17 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1570/1910/2012

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції:
Балан Я. В. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Романішина В.Л., Шевчук О.А.

за участю секретаря - Цуцкірідзе М.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі адміністративну
справу за апеляційною скаргою
Державної фінансової інспекції в
Одеській області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 20 серпня 2012 року за
адміністративним позовом
Ізмаїльського міськрайонного центру
зайнятості до Ізмаїльської об'єднаної
державної фінансової інспекції про
скасування п.2 вимоги №850-16/248 від
16.02.2012р. про усунення фінансових
порушень, виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності
Ізмаїльського міськрайонного центру
зайнятості,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2012 року Ізмаїльський
міськрайонний центр зайнятості
звернувся до Одеського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Ізмаїльської об'єднаної державної
фінансової інспекції про скасування п.2
вимоги відповідача №850-16/248 від 16.02.2012р.,
яким позивача зобов'язано повернути
кошти, використанні не за цільовим
призначенням в сумі 52,22 тис.грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що висновки акту ревізії, на
підставі якого винесено оскаржувану
вимогу, про використання не за цільовим
призначенням, а на власні потреби,
коштів перерахованих Ізмаїльським
міськрайонний центром зайнятості
комунальній установі «Ізмаїльський
територіальний центр соціального
обслуговування», є безпідставними,
оскільки кошти в сумі 52,22 тис.грн. в
повному обсязі використано на оплату
праці безробітних громадян, які
працювали на підставі укладених
строкових трудових договорів. В п.2
вимоги №850-16/248 від 16.02.2012р. немає
посилання на нормативно-правовий акт,
який регулює порядок організації та
проведення оплачуваних громадських
робіт, норми якого було порушено
позивачем. Вимога, пред'явлена
Ізмаїльською об'єднаною державною
фінансовою інспекцією керівнику
підконтрольної установи -
Ізмаїльського міськрайонного центру
зайнятості у частині повернення
коштів, стосується усунення порушень,
вчинених непідконтрольною установою -
комунальною установою «Ізмаїльський
територіальний центр соціального
обслуговування», а тому є
неправомірною.

За наслідками розгляду
адміністративного позову Одеським
окружним адміністративним судом 20
серпня 2012 року ухвалено постанову про
задоволення адміністративного позову
Ізмаїльського міськрайонного центру
зайнятості.

Суд першої інстанції скасував п.2
вимоги Ізмаїльської об'єднаної
державної фінансової інспекції,
викладеної у листі №850-16/248 від 16.02.2012р.
про усунення фінансових порушень,
виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності
Ізмаїльського міськрайонного центру
зайнятості.

Приймаючи означене рішення Одеський
окружний адміністративний суд виходив
з того, що актами перевірки цільового
використання коштів Фонду не
зафіксовано випадків витрачання
Ізмаїльським міськрайонним центром
зайнятості коштів на інші потреби, ніж
встановлені договорами та діючими
нормативно-правовими актами.

В апеляційній скарзі Державна
фінансова інспекція в Одеській
області, посилаючись на допущення
судом порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати постанову суду від 20
серпня 2012 року та прийняти нову
постанову про відмову в задоволенні
позову Ізмаїльського міськрайонного
центру зайнятості.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги апелянт зазначив, що при
розгляді справи судом першої інстанції
безпідставно не взято до уваги довідку
від 23.11.2011р. зустрічної звірки
розрахунків комунальної установи
«Ізмаїльський територіальний центр
соціального обслуговування», якою
встановлено, що кошти, перераховані
Ізмаїльським міськрайонним центром
зайнятості до комунальної установи
«Ізмаїльський територіальний центр
соціального обслуговування»
використано не на суспільну
спрямованість, а на власні потреби, так
як безробітні не виконували роботи
соціальних робітників, не відвідували
пенсіонерів та одиноких
непрацездатних громадян, а фактично
займалися роботами комунальної
установи - виконували функції
охоронців, підсобних працівників тощо.
Судом не враховано, що відповідно до п.3
постанови КМУ від 10.09.2008р. №839,
оплачувані громадські роботи повинні
мати суспільно корисну спрямованість,
відповідати потребам певної
адміністративно-територіальної
одиниці та сприяти її соціальному
розвитку.

Суд апеляційної інстанції заслухав
суддю-доповідача, розглянув та
обговорив доводи апеляційної скарги,
перевірив матеріали справи та вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом
першої інстанції обставин справи та
правильність застосування правових
норм, апеляційний суд звертає увагу на
таке.

Як вбачається з матеріалів справи,
розпорядженнями Ізмаїльського
міського голови №843 від 23.12.2008р. про
організацію оплачуваних громадських
сезонних робіт на 2009р. та №577 від
28.12.2009р. про організацію та проведення
оплачуваних громадських робіт в
м.Ізмаїлі в 2010р. затверджено перелік
підприємств, установ та організацій, на
яких будуть організовані
суспільно-корисні оплачувані
громадські роботи, а також
рекомендовано Ізмаїльському
міськрайонному центру зайнятості
забезпечити проведення організаційної
роботи щодо направлення безробітних та
тимчасово незайнятих громадян на
оплачувані громадські роботи.

Додатками до вищевказаних
розпоряджень затверджено перелік
підприємств, установ, організацій, на
яких будуть організовані громадські
роботи у 2009-2010р.р. із зазначенням виду
оплачуваних робіт.

На виконання вказаних розпоряджень
щодо проведення оплачуваних
громадських робіт між Ізмаїльським
міськрайонним центром зайнятості та
Ізмаїльським територіальним центром
соціального обслуговування
пенсіонерів та одиноких
непрацездатних громадян укладено
договори про організацію та проведення
оплачуваних громадських робіт №15 від
16.07.2009р. та №03 від 28.01.2010р.

З матеріалів справи, також, вбачається,
що на виконання п.2.35 Плану Державної
фінансової інспекції України, п.1.1.2.3
Плану контрольно-ревізійної роботи
об'єднаного Ізмаїльського КРВ на ІV
квартал 2011 року, на підставі
направлення на проведення ревізії від
24.10.2011р. №159, відповідачем проведено
ревізію фінансово-господарської
діяльності Ізмаїльського
міськрайонного центру зайнятості за
період з 01.01.2009р. по 30.09.2011р., за
результатами якої складено акт ревізії
№930-16/3 від 11.01.2012р.

Актом перевірки встановлено нецільове
використання Ізмаїльським
міськрайонним центром зайнятості
коштів в сумі 52216,17 грн.

Зокрема, в акті перевірки зазначено, що
відповідно до постанови КМУ від 10.09.2008р.
№839 та постанови КМУ від 16.10.2008р. №69 між
КУ «Ізмаїльський територіальний центр
соціального обслуговування» (далі -
Терцентр) та Ізмаїльським
міськрайонний центром зайнятості
укладено договори про організацію та
проведення оплачуваних громадських
робіт від 16.07.2009р. №15 та від 28.01.2010р. №03,
на виконання яких між Терцентром та
громадянами, які зареєстровані в
Ізмаїльському міськрайонному центрі
зайнятості як безробітні, укладено
трудові договори на участь в
оплачуваних громадських роботах в
якості соціальних робітників.

Однак, звіркою достовірності наданих
довідок про відпрацювання
безробітними робочого часу, табелів
відпрацювання робочого часу, трудових
угод, наказів на прийняття-звільнення,
актів виконаних робіт за 2009-2010р.р.
встановлено, що в Терцентрі не створено
тимчасові робочі місця соціальних
робітників, про що свідчить штатний
розпис. Потреби в соціальних
робітниках в Терцентрі не було, так як
він був цілком укомплектований
штатними соціальними працівниками
згідно нормативів витрат робочого часу
на обслуговування наявного
контингенту пенсіонерів та одиноких
непрацездатних громадян. У
безробітних, направлених на громадські
роботи, не були оформлені медичні
книжки, що унеможливлює їх працю на
посадах соціальних робітників. Також,
встановлено, що фактично безробітні не
виконували роботи соціальних
робітників, які обумовлені
кваліфікаційними характеристиками
«Довідника кваліфікаційних
характеристик професій працівників»,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 14.10.2005р. №324, не відвідували
пенсіонерів та одиноких
непрацездатних громадян, а фактично
займалися роботами в Терцентрі -
виконували функції охоронців,
підсобних робітників, тощо, про що
свідчить облік виконаних робіт
соціальних працівників в Терцентрі та
пояснення безробітних осіб.

У зв'язку з цим, в акті перевірки
зроблено висновок, що перераховані
Ізмаїльським міськрайонним центром
зайнятості КУ «Ізмаїльський
територіальний центр соціального
обслуговування» кошти використані
останнім не на догляд за особами
похилого віку та інвалідами, як
визначено в розпорядженнях
Ізмаїльського міського голови від
28.12.2009р. №577р та від 23.12.2008р. №843р, а на
власні потреби, тобто не за цільовим
призначенням. Зазначено, що порушення
допущено з вини КУ «Ізмаїльський
територіальний центр соціального
обслуговування».

На підставі вказаного акту ревізії
листом від 16.02.2012р. №850-16/248 Ізмаїльською
об'єднаною державною фінансовою
інспекцією Ізмаїльському районному
центру зайнятості надіслано вимогу про
усунення фінансових порушень,
виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності
Ізмаїльського міськрайонного центру
зайнятості за період з 01.01.2009р. по
30.09.2011р., пунктом 2 якої позивача
зобов'язано повернути кошти,
використані не за цільовим
призначенням в сумі 52,22 тис.грн.

Задовольняючи позов Ізмаїльського
міськрайонного центру зайнятості про
скасування п.2 вимоги Державної
фінансової інспекції в Одеській
області №850-16/248 від 16.02.2012р., суд першої
інстанції дійшов висновку, що позивач
мав право лише направляти безробітних
громадян на оплачувані громадські
роботи відповідно до розпоряджень
органів місцевої влади і здійснення
аналізу доцільності створення
роботодавцем тимчасових робочих місць
не належить до компетенції центру
зайнятості, а тому вимога відповідача
про повернення використаних не за
цільовим призначенням коштів в сумі 52,22
тис.грн. є безпідставною. Колегія
суддів погоджується з таким висновком
Одеського окружного адміністративного
суду.

Заперечуючи проти позову та в
обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що в
Ізмаїльському територіальному центрі
соціального обслуговування
пенсіонерів та одиноких
непрацездатних громадян (Терцентр) не
створено тимчасові робочі місця
соціальних робітників, про що свідчить
штатний розпис, а також зазначає, що
потреби в соціальних робітниках в
Терцентрі не було, так як він був цілком
укомплектований штатними соціальними
працівниками згідно з нормативами
витрат робочого часу на обслуговування
наявного контингенту пенсіонерів та
одиноких непрацездатних громадян.

Суд апеляційної інстанції критично
ставиться до таких тверджень Державної
фінансової інспекції в Одеській
області з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ст.23 Закону України
«Про зайнятість населення» місцеві
державні адміністрації, для
забезпечення тимчасової зайнятості
населення, передусім осіб,
зареєстрованих як безробітні,
організують проведення оплачуваних
громадських робіт на підприємствах в
установах і організаціях комунальної
власності і за договорами - на інших
підприємствах , в установах і
організаціях.

Згідно п.7 Положення про порядок
організації та проведення оплачуваних
громадських робіт, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 10 вересня 2008 року №839 (далі -
Положення №839), місцеві
держадміністрації, виконавчі органи
місцевих рад та роботодавці незалежно
від форми власності організовують
оплачувані громадські роботи за участю
державної служби зайнятості.

Відповідно до п.6 Положення №839
оплачувані громадські роботи
проводяться виключно на спеціально
створених для цього тимчасових робочих
місцях.

Таким чином, чинним законодавством не
передбачено створення штатних робочих
місць для забезпечення тимчасової
зайнятості безробітних осіб на
громадських роботах. А відтак, для
організації таких робіт не можуть
використовуватися вакантні робочі
місця, а робітники, які працюють на
оплачуваних громадських роботах, не
можуть перебувати у штаті
підприємства.

Зазначене кореспондується з п.19
Положення №839, яким встановлено, що
участь особи, визнаної в установленому
порядку безробітною, в оплачуваних
громадських роботах за направленням
центру зайнятості для забезпечення її
тимчасової зайнятості до вирішення
питання працевлаштування на підходящу
роботу не є підставою для позбавлення
її статусу безробітного, крім випадків,
передбачених абзацом другим п.19
зазначеного Порядку (відмова від
участі у громадських роботах).

В підтвердження того, що безробітні
нібито не виконували соціальну роботу
апелянт посилається на Довідку від
23.11.2011р. зустрічної звірки розрахунків
та документального підтвердження виду,
обсягу і якості операцій і розрахунків,
що здійснювалися між КУ «Ізмаїльський
територіальний центр соціальної
обслуговування (надання соціальних
послуг)» та Ізмаїльським міськрайонним
центром зайнятості за період з 01.01.2009р.
по 31.12.2010р., та письмові пояснення шести
осіб, які в 2011р. працювали в Комунальній
установі «Ізмаїльський територіальний
центр соціальної обслуговування» та не
виконували роботи соціальної
спрямованості.

Однак, вказане спростовується наявними
в матеріалах справи первинними
документами, з яких вбачається, що
направлені до КУ «Ізмаїльський
територіальний центр соціальної
обслуговування (надання соціальних
послуг)» безробітні брали участь в
оплачуваних громадських роботах саме в
якості соціальних працівників.
Зокрема, зазначене підтверджується:
плановими кошторисами витрат коштів з
ФЗДССУВБ на оплату праці безробітних,
які не отримують допомоги по
безробіттю, направлених на громадські
роботи в Ізмаїльському
територіальному центрі соціального
обслуговування пенсіонерів та
одиноких непрацездатних громадян;
актами перевірки обсягів виконання
робіт та витрат на оплату праці
безробітних, які брали участь в
оплачуваних громадських роботах в
Ізмаїльському територіальному центрі
соціального обслуговування
пенсіонерів та надавали
соціально-побутові послуги одиноким
непрацездатним громадянам похилого
віку та інвалідам, за направленням
служби зайнятості; актами перевірки
цільового використання коштів Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття, наданих Міському
територіальному центру для
організації та проведення оплачуваних
громадських робіт; актами перевірки та
прийняття виконання робіт та витрат на
оплату праці безробітних, які брали
участь в оплачуваних громадських
роботах КУ «Ізмаїльський
територіальний центр соціального
обслуговування пенсіонерів та
одиноких непрацездатних громадян»;
розрахунковими відомостями; даними про
кількість відпрацьованих людино-днів
та заробітну плату осіб, направлених
центром зайнятості на громадські
роботи; табелями обліку використання
робочого часу; платіжними дорученнями;
листами Ізмаїльського територіального
центру соціального обслуговування
пенсіонерів та одиноких
непрацездатних громадян №21 від
28.01.2010р., №87 від 16.06.2009р. адресовані
директору Ізмаїльського центру
зайнятості із проханням направити для
участі в громадських роботах на
протязі 2009р., 2010р. безробітних, які
знаходяться на обліку в центрі
зайнятості; наказами про фінансування
громадських робіт для безробітних.

Більше того, в матеріалах справи
містяться пояснення трьох осіб, які
підтвердили, що в 2011 році вони приймали
участь в громадських роботах, а саме
виконували комплекс робіт по догляду
за пенсіонерами, доставляли їжу,
харчові продукти, медикаменти та інші
товари. Пояснень щодо вказаних
обставин апелянтом, як суб'єктом
владних повноважень, на якого ст.72 КАС
України покладено обов'язок
доказування в адміністративному суді
правомірності прийнятих ним рішень,
під час розгляду справи в суді
апеляційної інстанції не надано.

Щодо посилань апелянта не нецільове
використання Ізмаїльським
міськрайонним центром зайнятості
коштів, виділених на фінансування
оплачуваних громадських робіт, що
нібито призвело до збитків, завданих
Фонду у сумі 52216,17 грн., то колегія
суддів приходить до наступного.

Відповідно до п.3 Порядку використання
коштів Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття та
здійснення контролю під час
організації оплачуваних громадських
робіт для безробітних, затвердженого
Постановою Правління Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування країни на
випадок безробіття (далі - Фонд) від
16.10.2008р. №69, кошти Фонду можуть бути
використані для: оплати основної та
додаткової заробітної плати,
визначеної відповідно до першої та
другої частин статті 2 Закону України
«Про оплату праці», сплати сум
страхових внесків (збору)
роботодавцями відповідно до Закону
України «Про розмір внесків на деякі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування», Закону
України «Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування», оплати перших п'яти днів
тимчасової непрацездатності
безробітних осіб, зайнятих на
оплачуваних громадських роботах;
оплати послуг з перевезення
безробітних осіб або їх проїзду до
місць проведення робіт та у зворотному
напрямку на підставі поданих центру
зайнятості документів; придбання
інвентарю (вартістю до однієї тисячі
гривень за одиницю).

Пунктом 4 вказаного Порядку
передбачено, що перерахування коштів
Фонду роботодавцям, з якими укладено
договори про організацію та проведення
оплачуваних громадських робіт,
здійснюється на підставі акту
виконаних робіт і даних щодо фактичних
витрат роботодавця, визначених
відповідно до пункту 3 цього Порядку.

Згідно п.5 Порядку відповідальними за
достовірність наданих даних, що є
підставою для фінансування Фондом
організації оплачуваних громадських
робіт, є роботодавці.

На підставі викладеного, судова
колегія знаходить помилковими
твердження Державної фінансової
інспекції в Одеській області про
використання коштів Фонду на власні
потреби, оскільки з матеріалів справи
вбачається, що кошти Фонду були
використані на оплату праці
безробітних осіб у Порядку,
визначеному Постановою правління
Фонду та згідно з договорами про
організацію та проведення оплачуваних
громадських робіт, укладених
відповідно до Положення про порядок
організації та проведення оплачуваних
громадських робіт, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 10 вересня 2008 року №839, на підставі
розпоряджень Ізмаїльського міського
голови від 28.12.2009р. №577р та від 23.12.2008р.
№843р.

Одеський окружний адміністративний
суд обґрунтовано не взяв до уваги
твердження відповідача, що особи,
зайняті на оплачуваних громадських
роботах не виконували свої обов'язки,
визначені Довідником кваліфікаційних
характеристик професій працівників
№324 від 14.10.2005р., так як актами перевірки
цільового використання коштів Фонду не
зафіксовано випадків витрачання
коштів на потреби, інші, ніж
встановлено Договором та діючими
нормативно-правовими актами. Доводів
протилежного апелянтом не надано.

Варто зазначити, що в апеляційній
скарзі апелянт зазначає про порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
однак не вказує, в чому саме полягають
зазначені порушення, які саме норми
закону порушено судом першої інстанції
при прийнятті оскаржуваної постанови.
Державна фінансова інспекція в
Одеській області здійснює посилання
лише на обставини, які зазначені в акті
ревізії, яким суд першої інстанції дав
належну правову оцінку.

Колегія суддів вважає, що при розгляді
справи судом першої інстанції
правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана відповідна правова
оцінка. Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують,
підстав для скасування рішення суду та
задоволення апеляційної скарги не
вбачається.

В силу ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Одеській
області залишити без задоволення, а
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 20 серпня 2012
року за адміністративним позовом
Ізмаїльського міськрайонного центру
зайнятості до Ізмаїльської об'єднаної
державної фінансової інспекції про
скасування п.2 вимоги №850-16/248 від
16.02.2012р. про усунення фінансових
порушень, виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності
Ізмаїльського міськрайонного центру
зайнятості - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
негайно після її проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:
Димерлій О.О.

Судді:
Романішин В.Л.

Шевчук О.А.