Справа № 212/4003/12
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 212/4003/12
Головуючий у 1-й інстанції: Саблук С.А.
Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Мельник-Томенко Ж.
М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Вінницького міського суду
Вінницької області від 23 грудня 2013 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України,
Управління Пенсійного фонду України в
м.Вінниці про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Пенсійного фонду України, Управління
Пенсійного фонду України в м.Вінниці
про визнання незаконною відмови та
зобов'язання призначити та виплачувати
пенсію .

Постановою Вінницького міського суду
Вінницької області від 23 грудня 2013 року
в задоволені адміністративного позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати вказане рішення та прийняте
нове, яким задовольнити позовні вимоги
повністю.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи,
однак представник Управління
Пенсійного фонду України в м. Вінниці
подав заяву про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін з таких
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 тривалий час
працювала на території України та
25.09.1992 року виїхала на постійне місце
проживання до Ізраілю.

24.07.2011 року позивач направила поштою
Голові Пенсійного фонду України
письмову заяву, в якій з посиланням на
Рішення Конституційного Суду України
№ 25-рп/2009 від 07 жовтня 2009 року просила
призначити та виплачувати їй пенсію за
віком.

На вказану заяву отримала
лист-відповідь Пенсійного Фонду
України, в якому відповідач роз'яснив
позивачу, що на даний час триває робота
спільно з Міністерством соціальної
політики України щодо підготовки
нормативно-правових актів, спрямованих
на виконання рішення Конституційного
Суду України, якими будуть передбачені
умови, норми і механізм виплати пенсій
громадянам, які проживають у країнах, з
якими не укладено міждержавних
договорів щодо пенсійного
забезпечення.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки позивач не звертався до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Вінниці із заявою про призначення та
виплату пенсії за віком відповідно до
вимог ст. 44 Закону № 1058 - IV та не подавав
заяву встановленого зразку, а також
необхідний пакет документів, що
визначає право на даний вид пенсії, то
відсутні підстави для задоволення
позову.

Колегія суддів погоджується з
вищевказаними посиланнями суду першої
інстанції з таких підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» виплата пенсії
за рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Згідно з ст. 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (в редакції, чинній на
момент виникнення правовідносин) у
разі виїзду пенсіонера на постійне
місце проживання за кордон пенсія,
призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
шість місяців наперед перед від'їздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання. Під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 25-рп/2009 від 7 жовтня 2009 року статті 49,
51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо припинення виплати
пенсії пенсіонерам на час постійного
проживання за кордоном у разі, якщо
Україна не уклала з відповідною
державою міжнародний договір з питань
пенсійного забезпечення і якщо згода
на обов'язковість такого міжнародного
договору не надана Верховною Радою
України було визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними).

На даний час міжнародних договорів з
питань пенсійного забезпечення між
Україною та Державою Ізраїль, не
укладено.

Колегія суддів апеляційного суду не
заперечує права позивача на отримання
пенсії за кордоном, з урахуванням
положень Рішення Конституційного Суду
України № 25-рп/2009. При цьому таке право
поширюється на всіх осіб, які виїхали
на постійне місце проживання за кордон,
як до так і після 07.10.2009, за наявності
передбачених законом підстав для
отримання пенсії. Дата прийняття
рішення Конституційного Суду України
визначає його дію в часі, і не обмежує
таке право осіб, які виїхали за кордон
раніше.

Закріплюючи на конституційному рівні
право на соціальний захист кожного
громадянина, без будь-яких винятків,
держава реалізує положення ст. 24
Конституції України, відповідно до
яких громадяни мають рівні
конституційні права, які не можуть
бути обмежені за ознаками раси, кольору
шкіри, політичних, релігійних та інших
переконань, статі, етнічного та
соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками. Окрім того, Україна
гарантує піклування та захист своїм
громадянам, які перебувають за її
межами (ч. 3 ст. 25 Конституції України).

Водночас колегія суддів звертає увагу
на наступне.

Відповідно до ст. 44 Закону № 1058-ІV
заява про призначення (перерахунок)
пенсії та необхідні документи
подаються до територіального органу
Пенсійного фонду або до
уповноваженого ним органу чи
уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сферах трудових відносин,
соціального захисту населення,
особисто або через представника, який
діє на підставі виданої йому
довіреності, посвідченої нотаріально.

Постановою правління Пенсійного фонду
України, який є центральним органом
виконавчої влади, 25.11.2005 за № 22-1
затверджений Порядок подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону № 1058-ІV, зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за
№ 1566/11846.

Цим Порядком передбачено, що заява про
призначення пенсії непрацюючим
громадянам і членам їх сімей подається
заявником особисто або через
представника, який діє на підставі
виданої йому довіреності, посвідченої
нотаріально, безпосередньо до органу,
що призначає пенсію, за місцем
проживання (реєстрації), або законним
представником відповідно до
законодавства за місцем проживання
(реєстрації) заявника.

Зважаючи на відсутність іншого
нормативно-правового акту, що регулює
порядок призначення пенсії особам, які
виїхали на постійне місце проживання
за межі України, застосуванню
підлягають приписи діючого Порядку №
22-1, відповідно до яких для призначення
пенсії особа має подати заяву особисто
або через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально,
безпосередньо до органу, що призначає
пенсію.

При цьому до заяви про призначення
пенсії за віком додаються відповідні
документи (п. 7 Порядку). Не пізніше 10
днів після надходження заяви з
необхідними для призначення,
перерахунку, переведення з одного виду
пенсії на інший та поновлення раніше
призначеної пенсії документами орган,
що призначає пенсію, розглядає подані
документи та приймає рішення щодо
призначення, перерахунку, переведення
з одного виду пенсії на інший та
поновлення раніше призначеної пенсії.
(п.39 Порядку).

Як встановлено судом першої інстанції
і підтверджується матеріалами справи,
позивач особисто або через
представника, який діє на підставі
виданої йому довіреності, посвідченої
нотаріально не звертався з заявою до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Вінниці з приводу призначення йому
пенсії за віком, тобто ним був
порушений встановлений законом
порядок звернення.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо відмови у
задоволенні заявлених позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги
відповідача не ґрунтуються на вимогах
законодавства та не спростовують
висновків суду першої інстанції,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи, та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для його скасування або
зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а постанову
Вінницького міського суду Вінницької
області від 23 грудня 2013 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Мельник-Томенко Ж. М.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.