Справа № 369/6736/13-а (2а/369/224/13)
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/20469/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Логвиненко
А.О.

Донця О.Є.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
виконавчого комітету Гатненської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області, Гатненської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області,за участю
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
Державного підприємства
"УкрНДІпроцивільсільбуд", відділу
містобудування та архітектури
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області, про визнання недійсним і
скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

Постановою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
14 листопада 2013 року частково
задоволено позовні вимоги позивача:
визнано недійсним та скасовано
рішення Гатненської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області від 27 листопада 2012 року №11 «Про
розгляд питання щодо внесення змін до
Генерального плану с. Гатне», а також
зобов'язано сільську раду вирішити
питання щодо внесення змін до
Генерального плану села Гатне в
частині проїзду до належної ОСОБА_3
земельної ділянки, розташованої у
АДРЕСА_1, відповідно до схеми, вказаної
у викопіюванні до напрацювань до
Генерального плану села Гатне,
наданому державним підприємством
«УкрНДІпроцивільсільбуд» від 29
вересня 2009 року.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року рішення суду першої інстанції
скасовано у зв'язку допущеними судом
першої інстанції порушеннями норм
процесуального права та прийнято таке
ж рішення про часткове задоволення
позову.

Судові рішення мотивовано тим, що
відмова сільської ради у визначенні
проїзду у Генеральному плані є
необґрунтованою та порушує права
позивача, оскільки позбавляє доступу
до земельної ділянки, що належить йому
на праві власності.

Не погодившись з рішенням суду
апеляційної інстанції щодо
задоволення позову, ОСОБА_2 звернувся з
касаційною скаргою, у якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить його
скасувати та прийняти нове рішення,
яким провадження у справі закрити.
Вважає, що даний спір не може бути
розглянутий в порядку
адміністративного судочинства, є
цивільним спором, який виник з
земельних відносин, при цьому
обумовлений наявністю спірних
правовідносин між ним та позивачем.
Вказує на те, що вимога про зобов'язання
сільську раду вирішити питання про
внесення змін до Генерального плану
АДРЕСА_1 вже була розглянута судом та
прийнято рішення від 15 травня 2012 року, а
тому не може бути предметом повторного
розгляду.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішення Гатненської
сільської ради №11 від 27 листопада 2012
року залишено без змін Генеральний
план села Гатне Києво-Святошинського
району Київської області в частині
проїзду до належної ОСОБА_3 земельної
ділянки, розташованої у АДРЕСА_1.

Це рішення було прийнято у зв'язку з
постановою Києво-Святошинського
районного суду Київської області суду
від 15 травня 2012 року, яким за позовом
ОСОБА_3 було визнано недійсним та
скасовано рішення Гатненської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області №11 від 10
серпня 2011 року щодо звернення ОСОБА_3
про внесення до Генерального плану
села Гатне проїзду до належної їй на
праві приватної власності земельної
ділянки, розташованої у АДРЕСА_1 та
зобов'язано Гатненську сільську раду
вирішити питання щодо внесення до
Генерального плану відповідного
проїзду.

Вказане судове рішення, що набрало
законної сили, є обов'язковим до
виконання та має преюдиціальне
значення для вирішення даної справи в
силу статті 72 КАС України обґрунтоване
тим, що до земельної ділянки, на момент
придбання її у власність позивачем, був
влаштований проїзд, який при цьому був
позначений і у державному акті на право
власності на земельну ділянку та був
єдино можливим під'їздом до цієї
земельної ділянки. Водночас такий
проїзд не був передбачений у
Генеральному плані села Гатне.

За змістом статті 17 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
генеральний план населеного пункту є
основним видом містобудівної
документації на місцевому рівні,
призначеної для обґрунтування
довгострокової стратегії планування
та забудови території населеного
пункту.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють їх на відповідність
вимогам частини третьої статті 2 КАС
України.

При цьому в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності відповідно до частини
другої статті 71 КАС України
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Частково задовольняючи позовні вимоги
суди правомірно виходили з
недоведеності відповідачем
правомірності прийнятого ним рішення
про відмову у внесенні змін до
Генерального плану села Гатне та його
відповідності вимогам частини третьої
статті 2 КАС України. Оскаржуване
рішення відповідача не містить
обґрунтування у тому числі з
посиланням на нормативно-правові акти
щодо неможливості та відсутності
підстав для передбачення у
Генеральному плані влаштованого
проїзду до земельної ділянки позивача
та одночасно наявність можливості
встановлення під'їзду до земельної
ділянки у інший законний спосіб.

Відповідач в розумінні пункту 7
частини 1 статті 3 КАС України є
суб'єктом владних повноважень, а у
справі оскаржується його відповідне
рішення, прийняте при здійсненні
владних управлінських функцій. Отже
спір належить до юрисдикції
адміністративних судів.

Предметом оскарження у справі є
рішення сільської ради №11 від 27
листопада 2012 року, а задоволення вимоги
щодо зобов'язання відповідача вчинити
відповідні дії обумовлене його
необґрунтованістю. Тому відсутні
підстави для висновку про вирішення
спору між тими ж сторонами, про той же
предмет та з тих же підстав відповідно
до рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 15
травня 2012 року.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав вважати неправильним
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального чи
процесуального права. Виходячи з меж
перегляду рішень судом касаційної
інстанції, визначених статтею 220 КАС
України, судова колегія не вбачає
передбачених законом підстав для
скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20 березня 2014 року у справі - без
змін.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянуте Верховним Судом
України в порядку ст.ст. 235-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
В.Ф. Мороз

О.Є.Донець

А.О. Логвиненко