Справа № 229/775/14-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 р.Справа № 229/775/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді:
Сіренко О.І.

Суддів:
Любчич Л.В. , Спаскіна
О.А.

за участю секретаря
судового засідання Медяник
А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м.Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області на постанову Дружківського
міського суду Донецької області від
18.04.2014р. по справі № 229/775/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м.Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

18 квітня 2014 року постановою
Дружківського міського суду Донецької
області адміністративний позов ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України
в м.Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області про визнання дій незаконними
та зобов'язання вчинити певні дії -
задоволено.

Визнано незаконною відмову Управління
Пенсійного фонду України в
м.Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області в перерахунку
ОСОБА_1 щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
у зв'язку зі збільшенням розміру
заробітної плати судді місцевого суду,
що працює на відповідній посаді, з 01
червня 2013 року та з 01 грудня 2013 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м.Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області здійснити ОСОБА_1 перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці у розмірі
80% грошового утримання судді, який
працює на відповідній посаді на час
здійснення нарахування та виплати, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання з урахуванням сплачених сум,
починаючи з 03.06.2013 року, на підставі
довідок ТУ ДСА України у Донецькій
області.

В апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області просить
скасувати постанову суду першої
інстанції і винести нову постанову про
відмову в задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. Заявник
зазначає, що суд першої інстанції не
надав належної оцінки посиланню
відповідача на відсутність нормативно
правового документу, яким би було
передбачено здійснення перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці судів
загальної юрисдикції. Вважає, що
обчислення щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
має здійснюватись виходячи із розміру
заробітної плати за останньою
займаною посадою, яку займав суддя до
виходу у відставку.

Письмових заперечень на апеляційну
скаргу ОСОБА_1 подано не було.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги
відповідно до вимог ст. 195 КАС України,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав:

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відмова відповідача у перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_1 є
неправомірною.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, не заперечується
сторонами та підтверджується
матеріалами справи, що ОСОБА_1 є суддею
у відставці та отримує довічне грошове
утримання судді у відставці з 01.01.2011
року.

21.08.2013 року позивачка звернулась до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області із зверненням
щодо проведення перерахунку та виплати
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці з 02 червня
2013 року на підставі довідки ТУ ДСА
України в Донецькій області №08-23/57 від
09.01.2013 року (а.с.11-14).

28 серпня 2013 року УПФУ в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області прийнято
рішення, яким позивачці відмовлено у
проведенні перерахунку довічного
грошового утримання судді у відставці
на підставі частини 4 статті 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" (а.с.18).

03 вересня 2013 року ОСОБА_1 повідомлено
про відсутність підстав для проведення
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання з червня 2013 року
(а.с.15), а 04 жовтня 2013 року направлено
рішення про відмову у перерахунку
довічного грошового утримання від
28.08.2013 року (а.с.17).

31 грудня 2013 року, за результатом
розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок
довічного грошового утримання згідно
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" від 24.12.2013р., УПФУ в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області відмовлено у
проведенні такого перерахунку з
посиланням на відсутність норми, яка в
передбачала проведення такого
перерахунку (а.с.20).

Відповідно до статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, при вирішенні справи, керується
принципом законності, відповідно до
якого вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

У частині першій статті 126 Основного
Закону України закріплено положення,
згідно з яким незалежність і
недоторканість суддів гарантується
Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України, є надання їм за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту, до яких, зокрема, відноситься і
щомісячне довічне грошове утримання.

При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
передбачених законом гарантій
самостійності судів, незалежності та
правової захищеності суддів.

Правові засади організації судової
влади, загальний порядок забезпечення
діяльності судів та інші питання
судоустрою і статусу суддів
урегульовані Законом України "Про
судоустрій і статус суддів" від 07.07 2010
року.

Гарантії незалежності суддів
закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою незалежність
судді забезпечується окремим порядком
фінансування та організаційного
забезпечення діяльності судів,
установленим законом, належним
матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

У зв'язку з набуттям чинності Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" змінено порядок та розмір
оплати праці працюючим суддям, яким
виплачується суддівська винагорода.

Статтею 129 цього Закону визначено вид,
склад, розмір суддівської винагороди,
яка складається з грошового утримання,
яке включає в себе посадовий оклад та
доплати за вислугу років, перебування
на адміністративній посаді в суді,
науковий ступінь, роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці.

Частиною 3 статті 138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів", із
змінами, внесеними згідно із Законом
України від 08.07.2011 р. N 3668-VI "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи",
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді, з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а до 1 січня 2011 року
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, який
працює на відповідній посаді.

Проте, положення частини третьої
статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року N 2453-VI у редакції Закону України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 8 липня 2011 року N 3668-VI
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 03.06.2013
р. N 3-рп/2013.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

З огляду на зазначене, чинною є
редакція ч.3 ст. 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" від 24.02.2011
року, яка встановлює, що щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

З огляду на зазначене, колегія суддів
вважає висновок суду першої інстанції
щодо зобов'язання відповідача провести
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання ОСОБА_1 у розмірі 80%
від суддівської винагороди таким, що
відповідає чинному законодавству.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Конституційний суд України у Рішенні
від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004
сформував правову позицію, згідно з
якою норми про матеріальне і побутове
забезпечення суддів, встановлені ст. 44
Закону України "Про статус суддів", не
можуть бути скасовані чи знижені без
відповідної компенсації. Надання
суддям передбачених цим законом пільг,
компенсацій і гарантій не може
ставитися у залежності від грошових
доходів суддів і тим самим не можуть
знижуватися гарантії їх незалежності
(абзац другий пункту 7 мотивувальної
частини).

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України, є надання суддям за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту (заробітна плата, пенсія,
щомісячне довічне грошове утримання
тощо), надання їм у майбутньому статусу
судді у відставці, право якого на
пенсійне та щомісячне довічне грошове
утримання є гарантією незалежності
працюючих суддів. Щомісячне довічне
грошове утримання судді у
встановленому розмірі спрямоване на
забезпечення гідного його статусу
життєвого рівня. Умови і порядок
виплати цього утримання встановленого
Законом України "Про статус суддів".
Така правова позиція викладена в
Рішенні Конституційного суду України
від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа
про рівність пенсії і щомісячного
довічного грошового утримання).

Згідно правових позицій
Конституційного суду України наданих
у Рішенні у справі про гарантії
незалежності суддів від 18 червня 2007
року № 4-рп/2007, а також у низці його
попередніх рішень, зокрема від 24 червня
1999 року № 6-рп/99 (справа про
фінансування суддів ) від 20 березня 2002
року № 5-рп/2002 (справа щодо пільг,
компенсацій і гарантій), від 01 грудня
2004 року № 19-рп/2004 (справа про
незалежність суддів як складову
їхнього статусу), від 01 грудня 2004 року №
20-рп/2004 (справа про зупинення дії або
обмеження пільг, компенсацій і
гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005
(справа про рівень пенсії і
щомісячного довічного грошового
утримання) Конституційний Суд Україні
наголошує , що стаття 22 Конституції
України встановила, що при прийнятті
нових законів або внесення змін до
чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Положенням Європейської хартії про
закон про статус суддів від 11 липня 1998
року передбачає, що судді, які досягли
встановленого законом віку для виходу
на пенсію з посади судді та, які
виконували професійні обов'язки судді
протягом визначеного строку, повинні
отримувати виплати після виходу на
пенсію, рівень яких має бути якомога
ближчим до рівня їх останньої
заробітної плати на посаді судді (пункт
6.4).

З огляду на вищезазначене, колегія
суддів вважає висновок суду першої
інстанції щодо права позивача на
перерахунок довічного щомісячного
грошового утримання правомірним.

Згідно довідки ТУ ДСА України в
Донецькій області №08-23/57 від 09.01.2013
року, заробітна плата працюючого на
відповідній посаді судді, яка
враховується при призначенні
(перерахунку) довічного грошового
утримання суддям у відставці згідно
статті 129 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010р.
№2453-VІ склала 17205,00 грн. (а.с.7).

Згідно довідки ТУ ДСА України в
Донецькій області №08-23/1588 від 05.12.2013
року, заробітна плата працюючого на
відповідній посаді судді, яка
враховується при призначенні
(перерахунку) довічного грошового
утримання суддям у відставці згідно
статті 129 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010р.
№2453-VІ склала 18270,00 грн. (а.с.8).

При визначенні розміру грошового
утримання, суд першої інстанції
виходив з того, що згідно ч.3 ст. 138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, що відповідає редакції
зазначеної статті з урахуванням
Рішення Конституційного Суду України
від 03.06.2013 р. N 3-рп/2013.

З огляду на вищезазначене, колегія
суддів вважає, що висновок суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області про відмову у здійсненні
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
та про зобов'язання здійснити
перерахунок щомісячного грошового
утримання є правомірним.

Доводи відповідача про те, що відсутня
законна підстава для здійснення
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
колегія суддів вважає безпідставним.
Так Законом України "Про судоустрій і
статус суддів" встановлена гарантія
матеріального забезпечення судді у
відставці, яка не може бути
знівельована.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області - залишити без
задоволення.

Постанову Дружківського міського суду
Донецької області від 18.04.2014р. по справі
№ 229/775/14-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко
О.І.Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В.
Спаскін О.А. Повний текст ухвали
виготовлений 20.10.2014 р.

Помічник судді
Цюпак О.П.