Справа № 810/6957/13-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року
м. Київ К/800/17939/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г. розглянувши у
попередньому судовому засіданні
адміністративну справу за касаційною
скаргою Білоцерківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів у
Київській області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 27 лютого 2014
року у справі № 810/6957/13-а за позовом ФО-П
ОСОБА_4 до Білоцерківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів у
Київській області про визнання
протиправною та скасування вимоги,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася до Київського
окружного адміністративного суду з
позовом до Білоцерківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області (далі -
Білоцерківська ОДПІ) та, з урахуванням
уточнень до позовних вимог, просить
визнати протиправною та скасувати
вимогу про сплату боргу №Ф-996 від
21.11.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що відповідачем
неправомірно донараховано суми
єдиного внеску, оскільки позивач
зареєстрований як фізична особа -
підприємець та перебуває на спрощеній
системі оподаткування, при цьому
отримує пенсію за віком відповідно до
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а відтак, враховуючи
приписи частини четвертої статті 4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування", він
звільняється від сплати єдиного
внеску. Тому, на думку позивача, вимога
про сплату боргу пенсійного фонду є
незаконною, оскільки при її прийнятті
відповідачем невірно застосовано
норми закону.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 27 лютого 2014
року, позов задоволено. Визнано
протиправною та скасовано вимогу
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про сплату боргу від 21.11.2013 року
№ Ф-996.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, Білоцерківська
ОДПІ звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати та відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 є фізичною
особою-підприємцем, зареєстрована
виконавчим комітетом Білоцерківської
міської ради Київської області 15.10.2004
року, що підтверджується Свідоцтвом
про державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця. Позивач обрала
спрощену систему оподаткування і є
платником єдиного податку. Водночас,
позивач є особою, яка постійно проживає
на території зони посиленого
радіоекологічного контролю (категорія
4), що підтверджується копією
відповідного посвідчення серії
НОМЕР_1 (а.с.10). Крім того, позивач
отримує пенсію за віком, призначену на
пільгових умовах зі зниженням
пенсійного віку відповідно до статті 55
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

21 листопада 2013 року відповідачем
сформовано та направлено позивачеві
вимогу про сплату боргу № Ф-996 на суму 8
634, 71грн.

Не погоджуючись із вищевказаною
вимогою, позивач звернувся до суду з
даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що позивач є
пенсіонером, а відтак не зобов'язаний
сплачувати єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, виходячи з
наступного.

Згідно з пунктом 4 частини першої
статті 4 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" платниками
єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Відповідно до частини четвертої статті
4 Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" в
редакції, яка діє з 6 серпня 2011 року,
фізичні особи-підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Стаття 9 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлює наступні види
пенсійних виплат 1) пенсія за віком; 2)
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); 3) пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

Разом з тим, статтею 55 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" визначено,
що особам, які працювали або проживали
на територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме пенсійного посвідчення від
27.01.2011 року № 242608 позивач отримує
пенсію за віком, призначену на
пільгових умовах зі зниженням
пенсійного віку відповідно до статті 55
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, в даному випадку положення
статті 55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" потрібно розуміти в
контексті з положеннями статті 26
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

В матеріалах справи відсутні докази
про добровільну реєстрацію у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, а тому суди
попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку, що вимога від
21.11.2013 року № Ф-996 про сплату боргу з
єдиного внеску підлягає скасуванню.

Аналогічна позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
15 квітня 2014 року №21-25а14.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Згідно частини 3 статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Київській області
відхилити.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 27 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

з оригіналом згідно: помічник судді
А.О. Кулеша