Справа № 818/2492/14
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 р.Справа № 818/2492/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Мельнікової Л.В. , Бартош Н.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області на ухвалу Сумського окружного
адміністративного суду від 04.09.2014р. по
справі № 818/2492/14

за позовом Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сумське
машинобудівельне науково-виробниче об'
єднання"

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

03.09.2014 року Державна податкова
інспекція у м. Суми головного
управління Міндоходів у Сумській
області (далі-позивач) звернулась до
суд з поданням до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сумське
машинобудівне науково-виробниче
об'єднання" (далі-відповідач) про
стягнення податкового боргу: по
авансовим внескам з податку на
прибуток приватних підприємств у сумі
7367083,70 грн.; по податку на додану
вартість із вироблених товарі в
Україні в сумі 12128155,75 грн.; по орендній
платі з юридичних осіб в сумі 4182073,67 грн.

Ухвалою Сумського окружного
адміністративного суду від 04.09.2014 року
закрито провадження по справі.

Позивач не погодившись з рішення суду
першої інстанції подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
оскаржувану ухвалу та прийняти нове
рішення,якою подання задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги постанову суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що відповідачем подано до
податкового органу податкові
декларації: з податку на прибуток
підприємств від 26.02.2014 року №, з
податку на додану вартість від 17.06.2014
року № та від 16.07.2014 року №,
від 04.02.2014 року з плати за землю
(земельний податок та/або орендна плата
за земельні ділянки державної та
комунальної власності) №,
самостійно визначивши суми по сплати,
які не були погашені в повному обсязі.

Відповідачем прийняті рішення про
розстрочення (відстрочення) грошових
зобов'язань (податкового боргу) №5 від
24.02.2014 року, №9 від 28.02.2014 року, №20 від
28.05.2014 року, №6 від 21.02.2014 року, №14 від
28.03.2014 року, №12 від 25.03.2014 року, №17 від
28.04.2014 року, №21 від 28.05.2014 року та
укладені договори з позивачем про
розстрочення (відстрочення) грошових
зобов'язань (податкового боргу) №8 від
24.02.2014 року, №10 від 28.02.2014 року, №38 від
28.05.2014 року, №7 від 21.02.2014 року, №27 від
28.03.2014 року, №21 від 25.03.2014 року, №31 від
29.04.2014 року та №39 від 28.04.2014 року.

За несвоєчасну сплату розстрочених
зобов'язань за вказаними договорами
виникла недоїмка та нарахована пеня на
підставі п.129.1.1 ст.129 Податкового
кодексу України на суму податкового
боргу за поданими деклараціями.

Закриваючи провадження у справі за
поданням податкового органу,суд першої
інстанції виходив з суті предмету
спору ,який було встановлено після
відкриття провадження по справі з
якого вбачається спір про право.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 183-3 КАС України,
провадження у справах за зверненням
органів доходів і зборів при
здійсненні ними передбачених законом
повноважень здійснюється на підставі
подання таких органів щодо: зупинення
видаткових операцій платника податків
на рахунках платника податків;
підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту майна
платника податків; стягнення коштів за
податковим боргом; зобов'язання
керівника підприємства провести
інвентаризацію основних фондів,
товарно-матеріальних цінностей, які
перебували або перебувають під митним
контролем чи використовувалися цим
підприємством разом із товарами, які
були поміщені у відповідний митний
режим.

Податковий орган звернувся до суду з
поданням про стягнення податкового
боргу з відповідача по авансовим
внескам з податку на прибуток
приватних підприємств у сумі 7367083,70
грн.; по податку на додану вартість із
вироблених товарі в Україні в сумі
12128155,75 грн.; по орендній платі з
юридичних осіб в сумі 4182073,67 грн.

В ході судового засідання, в суді
першої інстанції було встановлено,що
відповідне подання не належить
розглядати в порядку встановленому ст.
183-3 КАС України,оскільки з матеріалів
справи вбачається спір про право.

Як свідчать матеріали справи
відповідач по справі від 02.09.2014 року,
звернувся до суду з позовом до позивача
про визнання протиправною та
скасування податкової вимоги від 02.07.2014
року № 5929-25, в якому зазначав про
неузгодженість з платником податків
грошових зобов'язань з авансованих
внесків з податку на прибуток.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що в даному випадку
спір про право має місце в разі, якщо
предметом спору є правовідносини,
існування яких є передумовою
виникнення підстав для застосування
спеціальних заходів, перелічених у
статті 183-3 КАС України та наявний у
разі, коли платник податків висловлює
незгоду з рішенням контролюючого
органу, що було підставою для
виникнення обставин для внесення
відповідного подання.

В своїй апеляційній скарзі позивач
повторює доводи подання та не
спростовує висновків суду.

Зі змісту пункту 2 ч.5 ст. 183-3 КАС України
випливає, суд ухвалою відмовляє у
прийнятті подання у разі, якщо із
поданих до суду матеріалів вбачається
спір про право.

Колегія суддів вважає,що ухвала суду
першої інстанції прийнята з
дотриманням норм чинного
законодавства,тому не підлягає
скасуванню,а апеляційна скарга
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Згідно п.1 ч.1 ст. 199 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області залишити без
задоволення.

Ухвалу Сумського окружного
адміністративного суду від 04.09.2014р. по
справі № 818/2492/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Донець Л.О.Судді
Мельнікова Л.В. Бартош Н.С.