Справа № 826/14981/14
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 жовтня 2014 року 11:01
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Літвінової А.В.,
при секретарі судового засідання
Давиденко Л.В., за участю представників
сторін, розглянув у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу
за позовомдержавного підприємства
«Київський бронетанковий
завод»доМіжрегіонального головного
управління Міністерства доходів і
зборів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників
провизнання протиправними та
скасування податкових
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 16 жовтня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Виготовлення
постанови у повному обсязі відкладено,
про що повідомлено осіб, які брали
участь у розгляді справи, з урахуванням
вимог частини другої статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Під час проголошення вступної
та резолютивної частин постанови
сторонам роз'яснено зміст судового
рішення, порядок і строк його
оскарження, а також порядок отримання
повного тексту постанови, визначеного
статтею 167 Кодексу адміністративного
судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Київський
бронетанковий завод» звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва із позовом до
Міжрегіонального головного управління
Міністерства доходів і зборів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
07.08.2014 № та від 07.08.2014 №.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
Міжрегіональним головним управлінням
Міністерства доходів і зборів -
Центральним офісом з обслуговування
великих платників при винесенні
податкових повідомлень-рішень від
07.08.2014 № та від 07.08.2014 № не
враховано, що 22.09.2014 державним
підприємством «Київський
бронетанковий завод» відповідно до
приписів пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України подано
скаргу на постачальника щодо
незареєстрованих в Єдиному реєстрі
накладних.

Відповідач проти позову заперечив з
огляду на порушення позивачем приписів
пункту 201.10 статті 201 Податкового
кодексу України і подання відповідної
скарги на постачальника, по-перше, з
порушенням визначеного статтею 201
Податкового кодексу України 60-денного
граничного строку, а по-друге, вже після
того, як відповідне порушення було
виявлено контролюючим органом,
зафіксовано в акті перевірки та
винесені податкові
повідомлення-рішення від 07.08.2014 №
та від 07.08.2014 №.

Розглянувши подані сторонами
документи, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Міжрегіональним головним управлінням
Міністерства доходів і зборів -
Центральним офісом з обслуговування
великих платників проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку правомірності нарахування
державним підприємством «Київський
бронетанковий завод» задекларованих у
податковій звітності з податку на
додану вартість сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість у зменшення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість наступних податкових
періодів за квітень 2014 року.

За результатами проведеної перевірки
Міжрегіональним головним управлінням
Міністерства доходів і зборів -
Центральним офісом з обслуговування
великих платників складено акт
перевірки від 18.07.2014 №769/28-10-37-20/14302667,
яким зафіксовано факт порушення
позивачем пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198,
пунктів 200.1, 200.3 статті 200, пункту 201.10
статті 201 Податкового кодексу України,
що призвело до завищення податкового
кредиту та від'ємного значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту за березень
2014 року на суму податку на додану
вартість у розмірі 68 544,00 грн.

Також, в акті перевірки зафіксовано
порушення державним підприємством
«Київський бронетанковий завод»
підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14,
пункту 200.4 статті 200 Податкового
кодексу України, що призвело до
завищення бюджетного відшкодування
податку на додану вартість за квітень
2014 року у розмірі 11 333,00 грн., яка
підлягає зменшенню.

На підставі акту перевірки від 18.07.2014
№769/28-10-37-20/14302667 Міжрегіональним
головним управлінням Міністерства
доходів і зборів - Центральним офісом з
обслуговування великих платників
винесені податкові
повідомлення-рішення:

від 07.08.2014 №, яким позивачеві
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість на 57
210,00 грн.;

від 07.08.2014 №, яким позивачеві
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі 14 166,25 грн., у тому
числі: за основним платежем - 11 333,00 грн.
та за штрафними (фінансовими) санкціями
- 2 833,25 грн.

Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу. У разі коли на момент
перевірки платника податку органом
державної податкової служби суми
податку, попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Відповідно до пунктів 200.1, 200.3 статті 200
Податкового кодексу України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

У разі відмови продавця товарів/послуг
надати податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. Таке право
зберігається за ним протягом 60
календарних днів, що настають за
граничним терміном подання податкової
декларації за звітний (податковий)
період, у якому не надано податкову
накладну або порушено порядок її
заповнення та/або порядок реєстрації в
Єдиному реєстрі. До заяви додаються
копії товарних чеків або інших
розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

Надходження такої заяви із скаргою є
підставою для проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки зазначеного продавця для
з'ясування достовірності та повноти
нарахування ним зобов'язань з податку
за такою операцією.

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
бюджетне відшкодування - відшкодування
від'ємного значення податку на додану
вартість на підставі підтвердження
правомірності сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за результатами перевірки
платника, у тому числі автоматичне
бюджетне відшкодування у порядку та за
критеріями, визначеними у розділі V
цього Кодексу.

Згідно з пунктом 200.4 статті 200
Податкового кодексу України якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

З акту перевірки від 18.07.2014
№769/28-10-37-20/14302667 вбачається, що висновки
щодо порушення позивачем приписів
податкового законодавства зроблено з
огляду на те, що позивачем включено до
податкового кредиту за березень 2014
року суми на підставі податкових
накладних, що виписані
постачальниками:

- державним підприємством «Завод
імені В.О. Малишева» у лютому 2014 році
від 25.02.2014 №310, від 24.02.2014 №307;

- державним підприємством
«Ізюмський казенний приладобудівний
завод» у березні 2014 року від 05.03.2014 №10;

які не зареєстровані в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

З матеріалів справи вбачається, що
державним підприємством «Київський
бронетанковий завод» дійсно включено
до податкового кредиту за березень 2014
року вище зазначені податкові
накладні, які не були зареєстровані в
Єдиному реєстрі податкових накладних,
що і не заперечується позивачем.

Разом з тим, в обґрунтування
правомірності включення сум податку до
складу податкового кредиту позивачем
вказано на те, що державне підприємство
«Київський бронетанковий завод» на
виконання вимог пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України 22.09.2014
направило до Міжрегіонального
головного управління Міністерства
доходів і зборів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників лист
№015/2058 та в складі податкової
декларації з податку на додану
вартість за серпень 2014 року подало
заяву про відмову постачальників
надати податкові накладні
зареєстровані в Єдиному реєстрі
податкових накладних (додаток №8 до
декларації).

Аналізуючи надані сторонами докази суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги державного підприємства
«Київський бронетанковий завод» не
підлягають задоволенню з огляду на
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що факт
порушення позивачем вимог податкового
законодавства, а саме безпідставне
формування податкового кредиту,
зафіксований в акті позапланової
перевірки від 18.07.2014, на підставі якого
винесені податкові
повідомлення-рішення від 07.08.2014 №
та від 07.08.2014 №.

Відповідну заяву про відмову
постачальників надати податкові
накладні зареєстровані в Єдиному
реєстрі податкових накладних подана
державним підприємством «Київський
бронетанковий завод» до органу
державної податкової служби лише
22.09.2014, тобто вже після того, як
відповідне порушення було виявлено
контролюючим органом.

Крім того, позивачем не враховано, що з
01 січня 2014 року набули чинності
положення Податкового кодексу України
(пункт 201.10 статті 201) відповідно до яких
право платника податків сформувати
податковий кредит та подати до
контролюючого органу відповідну
скаргу на постачальника обмежено 60
календарними днями, що настають за
граничним терміном подання податкової
декларації за звітний (податковий)
період, у якому не надано податкову
накладну або порушено порядок її
заповнення та/або порядок реєстрації в
Єдиному реєстрі.

Враховуючи зазначене, позивачем не
доведено відсутності з його боку
порушень податкового законодавства на
момент проведення перевірки та
застосування фінансових санкцій, а
тому податкові повідомлення-рішення
від 07.08.2014 № та від 07.08.2014 № є
обґрунтованими, а позовні вимоги
такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат за наслідками відмови у
задоволенні позову, суд наголошує на
наступному.

Згідно з частиною першою статті 87
Кодексу адміністративного судочинства
України судові витрати складаються із
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи.

Згідно із приписами статті 4 Закону
України "Про судовий збір" за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру судовий збір становить 2
відсотки розміру майнових вимог, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 4
розмірів мінімальної заробітної плати.
Під час подання адміністративного
позову майнового характеру
сплачується 10 відсотків розміру ставки
судового збору. Решта суми судового
збору стягується з позивача або
відповідача пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Оскаржуваними податковими
повідомленнями-рішеннями від 07.08.2014
№ та від 07.08.2014 № позивачеві
визначено суму грошового зобов'язання
у розмірі 71 376,25 грн., 2 відсотка від якої
складає суму 1 427,53 грн.

Враховуючи сплачену позивачем при
зверненні до суду суму судового збору у
розмірі 458,81 грн., мінімальну ставку
судового збору, з позивача підлягає
стягненню сума судового збору у
розмірі 1 368,19 грн. (1 827,00 грн. - 458,81 грн.).

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Стягнути із державного підприємства
«Київський бронетанковий завод» (02093,
місто Київ, вулиця Бориспільська,
будинок 34-А, ) на користь
Державного бюджету України
(розрахунковий рахунок ГУ ДКСУ в місті
Києві №4007, МФО 820019, код отримувача
38004897) судовий збір у розмірі 1 368 (одна
тисяча триста шістдесят вісім гривень)
грн. 19 коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному статтею 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Літвінова А.В.