Справа № 802/3705/14-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 р. 15:25
м. Вінниця

Справа №
802/3705/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд в складі

головуючого судді Заброцької Людмили
Олександрівни,

суддів Жернакова Михайла
Володимировича,

Сала Павла Ігоровича,

за участю:

секретаря судового засідання:
Панченка Тараса Дмитровича,

представника позивача:
ОСОБА_2,

представників відповідача 1:
ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідача 2: ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом кандидата в народні депутати
України в одномандатному виборчому
окрузі № 13 на позачергових виборах
народних депутатів України 26 жовтня 2014
року ОСОБА_6 до кандидата в народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі №13 на позачергових
виборах народних депутатів України 26
жовтня 2014 року ОСОБА_7 (відповідач 1),
комунального підприємства
"Калинівська редакція районної газети
"Прапор перемоги"" (відповідач 2) про
визнання дій протиправними,

в с т а н о в и в :

19 жовтня 2014 року кандидат в народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі № 13 на позачергових
виборах народних депутатів України 26
жовтня 2014 року ОСОБА_6, в інтересах
якого діє ОСОБА_8, звернувся до
Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до кандидата
в народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі №13 на
позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року
ОСОБА_7 (відповідач 1), комунального
підприємства "Калинівська редакція
районної газети "Прапор перемоги"" (далі
- відповідач 2, КП "Калинівська редакція
районної газети "Прапор перемоги") про
визнання дій протиправними.

Положеннями статті 178 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачені випадки здійснення
представництва у справах без
додаткового уповноваження. Зокрема,
особа, яку зареєстровано відповідно до
закону про вибори як довірена особа
кандидата, діє як представник
кандидата у справах, пов'язаних із
виборчим процесом, без додаткового
уповноваження. Документом, що
підтверджує повноваження таких
представників є відповідне
посвідчення, видане в порядку
встановленому законом про вибори.

В матеріалах справи міститься копія
посвідчення ОСОБА_9 № ДО-4149, яке видане
Центральною виборчою комісією 08 жовтня
2014 року.

Таким чином, довірена особа кандидата в
народні депутати України є його
представником за законом, що
відповідає вимогам Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Вказане кореспондується з приписами
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України №15 від
01 листопада 2013 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що, на
думку позивача, в порушення вимог
чинного законодавства України про
вибори народних депутатів України,
кандидатом в народні депутати України
ОСОБА_7 вчинено дії, що порушують права
та законні інтереси інших суб'єктів
виборчого процессу, зокрема позивача,
як кандидата в народні депутати
України. Так, 17 жовтня 2014 року
відповідачем 1 в газеті «Прапор
Перемоги» в розділі «Політична
реклама» було розповсюджено матеріал
передвиборчої агітації під назвою
«Після поразки на виборах 2012 року люди
самовисуванця - регіонала ОСОБА_6
забирали у виборців гроші та
подаровані кандидатом речі». У
вказаній статті міститься інформація,
яка на думку позивача є неправдивою.
Таким чином, відповідач 1,
розповсюдивши відомості про вчинення
позивачем кримінальних правопорушень,
вчинив посягання на права позивача на
повагу до його гідності, честі та на
недоторканність його ділової
репутації. Отже, на думку позивача,
відповідач 1 порушив обмеження щодо
проведення передвиборчої агітації,
передбачені ч.6 ст.74 Закону України «Про
вибори народних депутатів України».
Також позивач зазначив, що
відповідачем 1, в порушення абз. 2 ч. 8 ст.
68 Закону України «Про вибори народних
депутатів України», розміщено в
друкованих ЗМІ за рахунок власного
виборчого фонду політичну рекламу, яка
фактично є лише інформацією, яка
спрямована на дискредитацію позивача в
очах виборців. Проте, на думку позивача,
ст. 68 зазначеного Закону не передбачає
права кандидата в народні депутати
України розміщувати в друкованих ЗМІ
за рахунок власного виборчого фонду
політичну рекламу спрямовану проти
інших кандидатів в народні депутати.

Також позивач вважає протиправними та
вчиненими з порушенням ч. 6 ст. 74 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України» дії КП "Калинівська редакція
районної газети "Прапор перемоги" по
розміщенню та розповсюдженню статті
«Після поразки на виборах 2012 року люди
самовисуванця - регіонала ОСОБА_6
забирали у виборців гроші та
подаровані кандидатом речі» в районній
газеті «Прапор Перемоги» від 17 жовтня
2014 року.

Позивач зазначає, що він є кандидатом в
народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі № 13 на
позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року, а
тому вважає, що зазначені дії
відповідачів порушують його права та
інтереси як кандидата у народні
депутати.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві,
та просив адміністративний позов
задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідача 1 - кандидата в народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі №13 на позачергових
виборах народних депутатів України 26
жовтня 2014 року ОСОБА_7 заперечував
проти позову, з підстав викладених у
письмових запереченнях, що долучені до
матеріалів справи ( а.с. 67 - 69 ).
Враховуючи зазначене, просив у
задоволенні адміністративного позову
відмовити.

Представник відповідача 2 - КП
"Калинівська редакція районної газети
"Прапор перемоги"" в судовому засіданні
заперечував проти заявлених позовних
вимог, наголосивши, що відповідно до п.
20 ст. 74 Закону України «Про вибори
народних депутатів України» засоби
масової інформації не несуть
відповідальності за зміст
передвиборної агітації, яка була
розміщена відповідно до угод із
замовниками. Враховуючи вищезазначене,
просив відмовити в задоволенні
адміністративного позову.

Дослідивши подані сторонами документи
та інші матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини справи, на яких ґрунтуються
позовні вимоги та заперечення сторон,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку про відмову в
задоволенні адміністративного позову
з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою
Центральної виборчої комісії №1154 від
25.09.2014 р. зареєстровано кандидатом в
народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі №13 на
позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року -
ОСОБА_6, який висунутий шляхом
самовисування, про що видано
посвідчення №КД-2582 ( а.с. 8 ).

Постановою Центральної виборчої
комісії №1229 від 27 вересня 2014 року
зареєстрований кандидатом в народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі №13 на позачергових
виборах народних депутатів України 26
жовтня 2014 року - ОСОБА_7, який висунутий
Партією "ОСОБА_10 Порошенка", про що
видано посвідчення №КД-4762 ( а.с. 52 - 53 ).

17 жовтня 2014 року в газеті «Прапор
Перемоги» в розділі «Вибори - 2014.
Політична реклама» було розповсюджено
матеріал передвиборчої агітації
кандидата в народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі №13 на
позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року
ОСОБА_7 під назвою «Після поразки на
виборах 2012 року люди самовисуванця
ОСОБА_6 забирали у виборців гроші та
подаровані кандидатом речі» ( а.с. 55 - 59 ).

Зазначений матеріал передвиборної
агітації опубліковано на підставі
угоди, що укладена між кандидатом в
народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі №13
ОСОБА_7 та редакцією ( видавцем ) газети
«Прапор Перемоги», та оплачено з
поточного рахунку виборчого фонду
кандидата в народні депутати України
ОСОБА_7 ( 41 - 45, 77 ).

На переконання позивача,
розповсюдження в засобах масової
інформації передвиборчої агітації,
матеріали якої містять посягання на
права і свободи людини, а також несуть в
собі недостовірні та наклепницькі
відомості про кандидата в народні
депутати України, є порушенням вимог
Закону України "Про вибори народних
депутатів України", зокрема частин 6 та
10 статті 74. Крім того, на думку позивача,
відповідачем 1 порушено вимоги ч. 8 ст. 68
Закону України "Про вибори народних
депутатів України", оскільки зазначена
норма передбачає право кандидата у
депутати в одномандатному окрузі
фінансувати із коштів свого виборчого
фонду заходи і матеріали передвиборної
агітації та розміщення політичної
реклами на власну підтримку. Разом з
тим, позивач вважає, що в зазначеній
статті, розміщеній кандидатом в
народні депутати України ОСОБА_7 в
газеті «Прапор Перемоги», не міститься
політична реклама на власну підтримку,
а розміщена лише інформація,
спрямована на дискредитацію позивача в
очах виборців.

Вказане стало підставою для звернення
до суду з даним адміністративним
позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних
вимог суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 77 Конституції
України порядок проведення виборів
народних депутатів України
встановлюється законом.

27 серпня 2014 року Указом Президента
України №690/2014 достроково припинено
повноваження Верховної Ради України та
призначено позачергові вибори
народних депутатів України на 26 жовтня
2014 року.

Організація і порядок проведення
виборів народних депутатів України
визначені Законом України "Про вибори
народних депутатів України" від 17
листопада 2011 року № 4061-VI (зі змінами )
(далі - Закон № 4061-VI).

Згідно частини 3 статті 15 Закону № 4061-VI
позачергові вибори депутатів
призначаються Президентом України з
підстав і в порядку, встановлених
Конституцією України.

Частиною першою статті 13 цього ж Закону
передбачено, що підготовка і
проведення виборів депутатів
здійснюються публічно і відкрито.

Так, відповідно до частини 5 статті 3
Закону № 4061-VI визначено, що рівність
прав і можливостей кандидатів у
депутати, партій - суб'єктів виборчого
процесу брати участь у виборчому
процесі забезпечується:

1) забороною привілеїв чи обмежень
кандидатів у депутати за ознаками раси,
кольору шкіри, політичних, релігійних
та інших переконань, статі, етнічного
та соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками;

2) забороною втручання органів
державної влади, органів влади
Автономної Республіки Крим та органів
місцевого самоврядування у виборчий
процес, за винятком випадків,
передбачених цим Законом;

3) рівним та неупередженим ставленням
органів державної влади, органів влади
Автономної Республіки Крим та органів
місцевого самоврядування, їх службових
та посадових осіб до кандидатів у
депутати, партій - суб'єктів виборчого
процесу;

4) забороною використання кандидатами у
депутати, партіями - суб'єктами
виборчого процесу під час фінансування
передвиборної агітації інших коштів,
крім коштів виборчих фондів;

5) рівним та неупередженим ставленням
засобів масової інформації до
кандидатів у депутати, партій -
суб'єктів виборчого процесу.

Відповідно до частини 1, 2 статті 68
Закону № 4061-VI передвиборна агітація -
це здійснення будь-якої діяльності з
метою спонукання виборців голосувати
за або не голосувати за певного
кандидата у депутати або партію -
суб'єкта виборчого процесу.
Передвиборна агітація може
здійснюватися в будь-яких формах і
будь-якими засобами, що не суперечать
Конституції України та законам
України.

Передвиборна агітація може
проводитися у таких формах:

1) проведення зборів громадян, інших
зустрічей з виборцями;

2) проведення мітингів, походів,
демонстрацій, пікетів;

3) проведення публічних дебатів,
дискусій, "круглих столів",
прес-конференцій стосовно положень
передвиборних програм та політичної
діяльності партій - суб'єктів виборчого
процесу чи політичної діяльності
кандидатів у депутати;

4) оприлюднення в друкованих та
аудіовізуальних (електронних) засобах
масової інформації політичної реклами,
виступів, інтерв'ю, нарисів,
відеофільмів, аудіо- та відеокліпів,
інших публікацій та повідомлень;

5) розповсюдження виборчих листівок,
плакатів та інших друкованих
агітаційних матеріалів чи друкованих
видань, в яких розміщено матеріали
передвиборної агітації;

6) розміщення друкованих агітаційних
матеріалів чи політичної реклами на
носіях зовнішньої реклами;

7) проведення концертів, вистав,
спортивних змагань, демонстрації
фільмів та телепередач чи інших
публічних заходів за підтримки партії -
суб'єкта виборчого процесу чи
кандидата у депутати, а також
оприлюднення інформації про таку
підтримку;

8) публічні заклики голосувати за або не
голосувати за партію - суб'єкта
виборчого процесу, кандидата у
депутати або публічні оцінки
діяльності цих партій чи кандидатів у
депутати;

9) встановлення агітаційних наметів;

10) в інших формах, що не суперечать
Конституції України та законам
України.

Аналіз зазначених норм свідчить, що
передвиборна агітація може
здійснюватися в будь-яких формах і
будь-якими засобами, що не суперечать
Конституції України та законам
України.

Зокрема, передвиборна агітація може
проводитися у формі оприлюднення в
друкованих та аудіовізуальних
(електронних) засобах масової
інформації політичної реклами,
виступів, інтерв'ю, нарисів,
відеофільмів, аудіо- та відеокліпів,
інших публікацій та повідомлень. Тобто,
основною метою передвиборної агітації
є формування волі виборців голосувати
за ту чи іншу партію, того чи іншого
кандидата, й відповідно, не голосувати
за інших політичну партію чи кандидата.

Як видно з положень ч. 2 та 3 ст. 68 Закону,
політична реклама - це одна із форм
передвиборної агітації, а саме це
розміщення або поширення матеріалів
передвиборної агітації за допомогою
рекламних засобів.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 68 Закону,
передвиборна агітація здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету
України, виділених на забезпечення
ведення передвиборної агітації
відповідно до цього Закону, коштів
виборчих фондів партій, кандидатів у
депутати в одномандатних округах.

Як встановлено ч. 1 ст. 71 Закону, яка
визначає загальний порядок
використання засобів масової
інформації, передвиборна агітація з
використанням засобів масової
інформації усіх форм власності
проводиться з дотриманням принципу
рівних умов та в порядку, передбаченому
цим Законом.

Відповідно до ч. 2 зазначеної статті
Закону, передвиборна агітація у
засобах масової інформації, у тому
числі політична реклама, повинні
здійснюватись у формах та з
дотриманням вимог та обмежень,
встановлених цією статтею та статтями
68, 70, 72 - 74 цього Закону.

Частина 5 ст. 71 Закону визначає, що
передвиборна агітація в засобах
масової інформації усіх форм власності
за рахунок коштів виборчих фондів
партій, кандидатів у депутати в
одномандатних округах здійснюється на
умовах рівної оплати за одиницю
ефірного часу чи друкованої площі.
Зазначена правова норма
перекликається з положеннями частини 6
ст. 73 вказаного Закону, якою
передбачено, що партія, кандидати у
депутати від якої зареєстровані у
загальнодержавному окрузі, кандидат у
депутати в одномандатному виборчому
окрузі мають право за рахунок коштів
свого виборчого фонду публікувати
агітаційні матеріали в друкованих
засобах масової інформації будь-яких
форм власності, що видаються в Україні,
за винятком засобів масової
інформації, зазначених у частині 19 ст. 74
цього Закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 74 вказаного Закону
забороняється поширення у будь-якій
формі матеріалів, що містять заклики до
ліквідації незалежності України, зміни
конституційного ладу насильницьким
шляхом, порушення суверенітету і
територіальної цілісності держави,
підриву її безпеки, незаконного
захоплення державної влади, пропаганду
війни, насильства та розпалювання
міжетнічної, расової, національної,
релігійної ворожнечі, посягання на
права і свободи людини, здоров'я
населення.

В ході судового розгляду справи
встановлено, що фактично позивач не
погоджується з відомостями, що
містяться в статті «Після поразки на
виборах 2012 року люди самовисуванця
ОСОБА_6 забирали у виборців гроші та
подаровані кандидатом речі», вважаючи
їх недостовірними та наклепницькими,
проте, як пояснив представник позивача
в судовому засіданні, приймаючи до
уваги недосконалу ( тривалу ) процедуру
встановлення в судовому порядку факту
недостовірного або наклепницького
характеру відомостей про кандидата в
депутати, позивач вважає за необхідне
захистити свої права саме з посиленням
на порушення відповідачами ч. 6 ст. 74
Закону України «Про вибори народних
депутатів України », а не ч. 10 цієї
статті. Позивач вважає, що
розповсюджуючи вказану статтю, як
матеріал передвиборчої агітації
кандидата в народні депутати України
ОСОБА_7, відповідач 1 та відповідач 2
поширюють матеріали, що містять
посягання на права та свободи позивача,
а саме його честь, гідність та ділову
репутацію.

В ході судового розгляду справи
досліджено опубліковану у друкованому
засобі масової інформації, а саме в
номері газети «Прапор Перемоги» від 17
жовтня 2014 року в розділі «Політична
реклама», статтю «Після поразки на
виборах 2012 року люди самовисуванця
ОСОБА_6 забирали у виборців гроші та
подаровані кандидатом речі» ( а.с. 55 - 59 ).

Інформація, що відображена у назві та
тексті вказаної статті, на переконання
позивача, є недостовірною і такою, що
посягає на його права і свободи.

Щодо зазначеної позиції позивача, суд
зауважує наступне.

Відповідно до статей 277-280 Цивільного
кодексу України суб'єкти виборчого
процесу мають право звертатись до суду
з позовами щодо захисту честі, гідності
та ділової репутації внаслідок
поширення про них недостовірної
інформації з вимогами, зокрема, про
спростування такої інформації в
судовому порядку.

Частиною 13 статті 74 Закону України "Про
вибори народних депутатів України"
передбачено, що партія - суб'єкт
виборчого процесу, кандидат у депутати
мають право звернутися до засобу
масової інформації, що оприлюднив
інформацію, яку партія або кандидат
вважають недостовірною, з вимогою
опублікувати їх відповідь. Засіб
масової інформації, що оприлюднив
відповідний матеріал, не пізніш як
через три дні після дня звернення з
вимогою про відповідь, але не пізніш
останнього дня перед днем голосування
зобов'язаний надати партії, кандидату у
депутати, щодо яких поширено
недостовірну інформацію, можливість
оприлюднити відповідь: надати такий
самий ефірний час відповідно на
телебаченні чи радіо або опублікувати
в друкованому засобі масової
інформації наданий партією чи
кандидатом матеріал, який повинен бути
набраний таким самим шрифтом і
розміщений під рубрикою "відповідь" на
тому ж місці шпальти в обсязі не
меншому, ніж обсяг повідомлення, що
спростовується.

Таким чином, Законом України «Про
вибори народних депутатів України»
чітко визначено порядок та спосіб
захисту суб'єктом виборчого процесу
своїх прав, пов'язаних із захистом від
розповсюдження щодо них недостовірної
інформації в межах передвиборчої
агітації.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Пленуму Вищого
адміністративного суду України №15 від
01.11.2013 року, якою роз'яснено, що засіб
масової інформації повинен
опублікувати відповідь про
спростування будь-якої інформації,
поширеній у передвиборній агітації
стосовно суб'єктів виборчого процесу,
яку ці особи вважають недостовірною.
Недостовірність такої інформації у
виборчих справах в порядку
адміністративного судочинства не
встановлюється. Справи щодо
встановлення недостовірності
інформації розглядаються загальними
судами за правилами господарського або
цивільного судочинства.
Адміністративним є лише спір за
зверненням суб'єкта виборчого процесу
до засобу масової інформації про
зобов'язання оприлюднити відповідь про
спростування опублікованих ними
неправдивих відомостей про кандидати
чи партію ( блок ), у разі відмови (
ухилення ) засобу масової інформації,
що оприлюднив таку інформацію,
опублікувати відповідь.

Проте позивачем не надано суду
відомостей та належних доказів про
будь-які рішення суду (що набрали
законної сили), якими б було
встановлено недостовірний чи
наклепницький характер відомостей, що
містяться у вище зазначеній статті.

Виходячи з вищенаведених законодавчих
норм, а також приймаючи до уваги
відсутність рішення суду щодо
встановлення недостовірності
інформації, поширеної 17 жовтня 2014 року
в статті під назвою « Після поразки на
виборах 2012 року люди само висуванця
ОСОБА_6 забирали у виборців гроші та
подаровані кандидатом речі », яка
надрукована в газеті « Прапор Перемоги
», колегія суддів приходить до
переконання про недоведеність
протиправності дій відповідачів 1 та 2
по розповсюдженню та розміщенню
зазначеної статті в газеті « Прапор
Перемоги » з порушенням вимог ч. 6 та 10
ст. 74 Закону України « Про вибори
народних депутатів України », а тому
вважає, що в задоволенні позову в цій
частині слід відмовити.

При цьому, суд додатково зазначає, що в
рамках розгляду даної
адміністративної справи неможливо
перевірити інформацію, що міститься у
вищевказаній статті, на предмет її
недостовірності чи наявності
відомостей наклепницького характеру.

Щодо твердження позивача про порушення
відповідачем 1 приписів абзацу 2 ч. 8 ст.
68 Закону України « Про вибори народних
депутатів України » суд зауважує
наступне.

Обґрунтовуючи зазначену позовну
вимогу, позивач вказує, що, у
відповідності до абз.2 ч.8 ст.68 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України», кандидат у депутати в
одномандатному окрузі фінансує із
коштів свого виборчого фонду заходи і
матеріали передвиборної агітації та
розміщення політичної реклами на
власну підтримку. Таким чином, на думку
позивача, розміщення політичної
реклами в друкованих ЗМІ за рахунок
коштів виборчого фонду кандидата
можливе лише за умови, що така реклама
спрямована на підтримку цього
кандидата. Відповідач 1 оплатив
розміщення вищевказаної статті в
газеті " Прапор Перемоги" в розділі
"Політична реклама" за рахунок коштів
власного виборчого фонду. В той же час,
як зазначає позивач, у вищевказаній
статті не міститься будь-яких даних на
підтримку відповідача 1, а розміщена
лише інформація спрямована на
дискредитацію позивача в очах
виборців. На думку позивача, ст.68 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України» не передбачає права кандидата
в депутати розміщувати в друкованих
ЗМІ за рахунок власного виборчого
фонду політичну рекламу спрямовану
проти інших кандидатів в депутати.
Таким чином, позивач вважає, що
розміщення відповідачем 1 вказаної
статті є порушенням абз. 2 ч. 8 ст. 68
Закону України «Про вибори народних
депутатів України».

Суд зауважує, що передвиборна агітація
- це здійснення будь-якої діяльності з
метою спонукання виборців голосувати
за або не голосувати за певного
кандидата у депутати або партію -
суб'єкта виборчого процесу.
Передвиборна агітація може
здійснюватися в будь-яких формах і
будь-якими засобами, що не суперечать
Конституції України та законам України
(ч. 1 ст. 68 Закону України «Про вибори
народних депутатів України»). Тобто,
основною метою передвиборної агітації
є формування волі виборців голосувати
за ту чи іншу партію, того чи іншого
кандидата, й відповідно, не голосувати
за інших політичну партію чи кандидата.
Тому, інформація, розмішена в
передвиборній агітації певного
кандидата в депутати, яка спрямована
проти іншого кандидата в депутати, має
на меті сформувати волю виборців не
голосувати за останнього і є одним з
засобів передвиборної агітації.

Виходячи з положень ч. 2 та 3 ст. 68 Закону,
політична реклама - це одна із форм
передвиборної агітації, а саме це
розміщення або поширення матеріалів
передвиборної агітації за допомогою
рекламних засобів.

Здійснивши аналіз вищенаведених
правових норм, суд приходить до
висновку, що позивач помилково та
звужено тлумачить положення,
закріплені в абзаці 2 ч. 8 ст. 68 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України », оскільки передбачене цією
нормою словосполучення «на власну
підтримку» слід також тлумачити в тому
числі і як здійснення передвиборної
агітації у формі розміщення політичної
реклами з метою спонукання виборців не
голосувати за певного кандидата у
депутати, а тому колегія суддів не
вбачає в діях відповідача 1 порушень
приписів зазначеної правової норми.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Оскільки позивач та відповідачі по
справі, в розумінні ст.3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, не є суб'єктами владних
повноважень, то при розгляді справи по
суті слід керуватись виключно
приписами ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, де визначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 86 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні; ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили; суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Встановивши фактичні обставини справи,
надавши оцінку дослідженим доказам,
суд приходить до висновку, що
відповідачем 1, як кандидатом в народні
депутати України, не порушено
встановлені чинним законодавством
України обмеження щодо ведення
передвиборної агітації, а саме
закріплені в абзаці 2 частини 8 статті 68
та в частині 6 статті 74 Закону України
"Про вибори народних депутатів
України", як і не встановлено
протиправності в діях відповідача 2 по
розміщенню та розповсюдженню статті
«Після поразки на виборах 2012 року люди
самовисуванця ОСОБА_6 забирали у
виборців гроші та подаровані
кандидатом речі» в газеті « Прапор
Перемоги » від 17 жовтня 2014 року.

Враховуючи те, що позивачем належними
та допустимими доказами не доведено ті
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, та приймаючи до уваги
встановлену судом правомірність дій
відповідачів, колегія суддів приходить
до висновку, що адміністративний позов
задоволенню не підлягає.

Визначаючись щодо розподілу судових
витрат, суд зазначає, що відповідно до
вимог ст. 94 Кодексу адміністративного
судочинства України, понесені
позивачем судові витрати (судовий збір
) не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 172, 175, 177, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Згідно з ч.3 ст.177 КАС України, судові
рішення за наслідками розгляду судами
першої інстанції справ, визначених
статтями 172-175 цього Кодексу, набирають
законної сили після закінчення строку
апеляційного оскарження, а у разі їх
апеляційного оскарження - з моменту
проголошення судового рішення суду
апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.5 ст. 177 КАС України,
судові рішення за наслідками розгляду
справ, визначених статтями 172-175 цього
Кодексу, можуть бути оскаржені в
апеляційному порядку у дводенний строк
з дня їх проголошення, а судові рішення,
ухвалені до дня голосування, - не
пізніше як за чотири години до початку
голосування.

Головуючий суддя/підпис/ Заброцька
Людмила Олександрівна

Судді /підпис/
Жернаков Михайло Володимирович

/підпис/
Сало Павло Ігорович

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: