Справа № 2а/2506/18171/11
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

16 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
Аліменка В.О.

суддів
Карпушової О.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача Головного управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівській області на Ухвалу
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 24 квітня 2014 року за
поданням старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Чернігівській області про визнання
неправомірними дій, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Чернігова від 24 квітня 2014 року подання
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Чернігівській області - задоволено.

Змінено спосіб і порядок виконання
постанови Деснянського районного суду
м. Чернігова від 03.10.2011 року та стягнуто
з Головного управління Пенсійного
фонду України в Чернігівській області
нараховану ОСОБА_3 суму додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за
період з 12.03.2011 року по 22.07.2011 року
включно в розмірі 1824 грн. 94 коп.

Не погодившись з даною ухвалою суду,
Головне управління Пенсійного фонду
України в Чернігівській області
звернулися з апеляційною скаргою, в
якій просять скасувати ухвалу
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 24 квітня 2014 року та
прийняти нове рішення по справі, яким у
задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Чернігівській області відмовити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Доводи апеляційної скарги мотивовані
тим, що судом першої інстанції порушені
норми матеріального права, а також
неповно з'ясовані обставини, що мають
істотне значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
старший державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Чернігівській області звернувся до
суду з відповідним поданням.

Згідно з повідомленням Головного
управління Пенсійного фонду України в
Чернігівській області рішення суду
виконано в частині здійснення
перерахунку, а саме стягувачу була
нарахована доплата в сумі 1824 (одна
тисяча вісімсот двадцять чотири)
гривні 94 копійки.

Виплата буде здійснена при надходженні
коштів Державного бюджету.

Тобто, боржник у повному обсязі не
виконав постанову Деснянського
районного суду м. Чернігова від 24
квітня 2014 року, а саме: боржник
здійснивши нарахування стягувачу
належної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, зазначену
нараховану суму не виплатив,
посилаючись на те, що не може виконати
рішення суду про виплату належної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю з незалежних від нього причин -
відсутність виділених на ці цілі
коштів з Державного бюджету України.

Таким чином, боржник не відмовляється в
самостійному порядку повністю
виконати рішення суду, однак по
незалежним від нього причинам не може
цього зробити.

Задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що боржником
є державний орган, що унеможливлює
вирішення правовим шляхом питання
виконання постанови суду в частині
зобов'язання здійснити виплату і ця
обставина є підставою для зміни
способу і порядку виконання судового
рішення.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

На підтвердження наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення у справі № 2а/2506/18171/11, надано
лист Головного управління Пенсійного
фонду України в Чернігівській області
від 03.04.2014 року №688/03, відповідно до якої
позивачу за рішенням суду здійснено
перерахунок належної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
тобто сума яку повинен виплатити
боржник за виконавчим документом
становить 1824 грн. 94 коп.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

В такому випадку зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат.

Відповідно до частини 2 статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд застосовує принцип верховенства
права з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику Суду як
джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті
74 рішення у справі «Іммобільяре Саффі
проти Італії» зазначив, що орган
державної влади не має права
посилатися на брак коштів на
виправдання неспроможності виконати
судове рішення про виплату боргу.

В той же час, статтею 6 Конвенції
передбачено право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в пункті
40 рішення у справі «Горнсбі проти
Греції» від 19 березня 1997 року зазначив,
що право на суд було б ілюзорним, якби
національна правова система
Договірної держави допускала
невиконання остаточного та
обов'язкового судового рішення на
шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий)
орган відмовляється виконувати, не
виконує чи затягує виконання судового
рішення, то передбачені статтею 6
гарантії, які забезпечуються стороні
на етапі судового розгляду справи,
фактично втрачають свій сенс (рішення у
справі «Піалопулос та інші проти
Греції» від 15 березня 2001 року, пункт 68).

Згідно рішення Деснянського районного
суду м. Чернігова від 03.10.2011 року було
зобов'язано Головне управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівській області здійснити
перерахунок та виплату належної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю ОСОБА_3 згідно вимог статті 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Аналогічна позиція викладена в Ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 08.07.2014 року у справі № К/800/21217/14.

Підсумовуючи наведені положення
діючого законодавства, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
доводи, викладені в апеляційній скарзі
не знайшли свого підтвердження,
оскаржувана Ухвала постановлено судом
першої інстанції без порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Згідно ст.ст. 199, 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись, ст.ст. 41, 155, 195, 196, 197, 199, 204, 205,
206, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Головного управління Пенсійного фонду
України в Чернігівській області на
Ухвалу Деснянського районного суду м.
Чернігова від 24 квітня 2014 року -
залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м.
Чернігова від 24 квітня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.О. Аліменко

Судді
О.В. Карпушова

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя
Аліменко В.О.

Судді:
Карпушова О.В.

Кучма А.Ю.