Справа № 442/4718/14-а
Суддя: Хомик А. П.
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/4718/14-а
Провадження № 2-а/442/175/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області в
складі:

головуючого - судді Хомик А.П.

при секретарі - Галин Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дрогобичі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Львівської митниці
Міндоходів, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні Позивача «Partner» Sp.z.o.o про
визнання протиправних дій правників
Львівської митниця Міндоходів України
щодо складення протоколу про
порушенням митних правил № 0868/20911/14 від
15.04.2014 року та винесення постанови
Львівська митниця Міндоходів України у
справі про порушення митних правил №
0868/20911/14; № 1060/20909/14 від 06.06.2014 року та
визнання протиправною та скасування
постанови про порушення митних правил
№ 0868/20911/14; № 1060/20908/13 від 06.06.2014 року

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідача, в якому просить
визнати протиправною та скасувати
винесену відносно нього постанову. В
підтвердження позовних вимог
посилається на те, що будучи віце -
президентом (засновником) фірми «Partner»
Sp.z.o.o (37 - 600 Lubaczow, ul. Abp Baziaka,) 5 і одночасно
її працівником його відряджено на
територію України в господарський
інтересах Товариства на службовому
транспортному засобі «JEEP GRAND CHEROKEE» 2003
р.в., НОМЕР_1 Д.Н.З. НОМЕР_2, який
зареєстрований на території
Республіки Польща на ім'я фірми «Partner»
Sp.z.o.o. (надалі Автомобіль) Також
зазначає, що правопорушення,
передбачене ч. 3 ст. 470 Митного кодексу
України не вчиняв, в'їжджаючи на
територію України не мав наміру і не
здійснював жодної доставки товарів чи
транспортного засобу комерційного
призначення, що перебувають під митним
контролем до митного органу.
Автомобіль, на якому в'їжджав,
поставлено безпідставно в режим
транзиту, його про це повідомлено не
було, в обґрунтування чого подано
додаткові пояснення по справі з
посиланням та аналізом норм п. 57, 58, 60 ч. 1
ст. 4, ч. 1 ст. 90, 92, 94, 95, ч. 1 ст. 381, ч. 3 ст. 470
Митного кодексу України, наказ
Державної митної служби України від
17.11.2005 року № 1118 «Про затвердження
Правил митного контролю та митного
оформлення транспортних засобів, що
переміщуються через митний кордон
України». Окрім наведених норм
порушення матеріального права
Відповідачем зазначає про порушення
норм процесуального права, а саме що
Відповідачем порушено норми ст.. 525
Митного кодексу України та ч. 2 ст. 279
КпАП України і винесено оскаржувану
постанову поза межами передбачених
строків її розгляду.

Представник Львівської митниці
Міндоходів Збитковська І.В. в судове
засідання не з'явився, подала письмові
заперечення, яким просить в позові
відмовити.

В посилання безпідставності позовних
вимог зазначає, що Автомобіль ввезений
на територію України без подання
митної декларації, є транспортним
засобом особистого користування і
охоплюється поняттям «товар».
Посилається на ст.. 194 Митного кодексу
України про необхідність попереднього
повідомлення митного органу про намір
ввезення товару та наявність книжки
А.Т.А. та книжки СPD, а наказ Державної
митної служби України від 17.11.2005 року №
1118 «Про затвердження Правил митного
контролю та митного оформлення
транспортних засобів, що переміщуються
через митний кордон України» не
поширюється на транспорті засоби
особистого користування, які ввозяться
на територію України в порядку ст.. 381
Митного кодексу України.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні Позивача «Partner» Sp.z.o.o
ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав,
підтвердивши, що транспортний засіб
«JEEP GRAND CHEROKEE» 2003 р.в., НОМЕР_1 Д.Н.З.
НОМЕР_2, зареєстрований на ім'я фірми
«Partner» Sp.z.o.o. і ОСОБА_1 є віце -
президентом і працівником їхньої
організації і був скерований у
відрядження на службовому
транспортному засобі «JEEP GRAND CHEROKEE» 2003
р.в., НОМЕР_1 Д.Н.З. НОМЕР_2 на територію
України у господарських інтересах
Товариства в 2014 році терміном з 27.03.2014
року по 16.04.2014 року.

Вислухавши сторони, перевіривши
письмові докази по справі, суд вважає,
що позов є підставним та підлягає
задоволенню з таких міркувань.

Судом встановлено, що Інспектором ВМО
м/п «Смільниця» щодо ОСОБА_1 15.04.2013
року складено протокол про порушенням
митних правил № 0868/20908/14., яким
встановлено, що він, будучи резидентом
України, 28.03.2014 року обрав смугу руху
зелений коридор, ввіз в режимі транзиту
через митний пост «Мостиська»
Львівської митниці, транспортний засіб
марки «JEEP GRAND CHEROKEE» 2003 р.в., VIN № Д.Н.З.
НОМЕР_2, який зареєстрований на
території Республіки Польща на ім'я
фірми «Partner» Sp.z.o.o (37 - 600 Lubaczow, ul. Abp Baziaka, 5).
15.04.2014 року виявлено, що станом на дану
дату ОСОБА_1 зазначений транспортний
засіб не вивозився та у інший режим не
поміщений, у зв'язку з чим ОСОБА_1
порушено митні правила, передбачені ч. 3
ст. 470 МК України, а саме, що він не
доставив транспортний засіб до митного
органу призначення, чим перевищив
встановлений МК строк доставки
транспортних засобів, що перебувають
під митним контролем до митного органу
призначення, терміном більше ніж на 10
діб.

06.06.2014 року посадовою особою
Львівської митниці Міндоходів
Степанюком О.Р. винесено постанову у
справі про порушення митних правил №
0868/20911, №1060/20908/13, якою визнано винним
ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних
правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК
України та накладено на нього
стягнення у вигляді штрафу розміром
п'ятсот неоподаткованих мінімум
доходів громадян на суму 8 500 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови у
справі про порушення митних правил №
0868/20911, №1060/20908/13 від 16.08.2013 року
вбачається, що викладені у ній висновки
не відповідають фактичним обставинам
справи, а в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки
порушення митних правил з огляду на
наступне.

Згідно приписів ч. 1 ст. 486 МК України
завданнями провадження у справах про
порушення митних правил є своєчасне,
всебічне, повне та об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її з дотриманням вимог
закону, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
порушень митних правил, та запобігання
таким правопорушенням.

Статтею 489 МК України передбачено, що
посадова особа при розгляді справи про
порушення митних правил зобов'язана
з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують та/або обтяжують
відповідальність, чи є підстави для
звільнення особи, що вчинила
правопорушення, від адміністративної
відповідальності, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Статтею 8 МК України визначено принципи
діяльності державної митної служби, а
саме законності та презумпції
невинуватості та єдиного порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів через митний кордон України.

Проте ст. 470 МК України може бути
застосована лише щодо осіб, які на будь
- якому транспортному засобі
здійснювали перевезення товару в
режимі транзиту або здійснювала
доставку транспортного засобу
комерційного призначення і перевищили
терміни, встановлені ст.. 95 МК України
строки його (їх) доставки до митного
органу для розмитнення або виїзду з
території України.

Службовий транспортний засіб «JEEP GRAND
CHEROKEE» 2003 р.в., VIN № Д.Н.З. НОМЕР_2 підпадає
лише під ознаки товару, згідно
визначення МК України, проте в даному
випадку ним не є.

Згідно пункту 57 ч. 1 ст. 4 МК України
товари - це будь-які рухомі речі, у тому
числі ті, на які законом поширено режим
нерухомої речі (крім транспортних
засобів комерційного призначення),
валютні цінності, культурні цінності, а
також електроенергія, що переміщується
лініями електропередачі;

Пункту 58 даної статті передбачає, що
транспортні засоби - транспортні
засоби комерційного призначення,
транспортні засоби особистого
користування, трубопроводи та лінії
електропередачі.

Тобто чинний МК України ідентифікує
окремо поняття товару, транспортного
засобу комерційного призначення та
транспортного засобу особистого
користування.

Згідно ч. 1 ст. 90 чинного МК України
транзит - це митний режим, відповідно до
якого товари та/або транспортні засоби
комерційного призначення
переміщуються під митним контролем між
двома митними органами України або в
межах зони діяльності одного митного
органу без будь-якого використання цих
товарів, без сплати митних платежів та
без застосування заходів нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності.

Ст.. 92, 94 МК України, п. 4, 7, 9 Наказу
Державної митної служби України від 17
листопада 2005 року N 1118 «Про
затвердження Правил митного контролю
та митного оформлення транспортних
засобів, що переміщуються громадянами
через митний кордон України» із
змінами та доповненнями встановлюють
митні формальності (перелік необхідних
документів) для можливості поміщення
транспортного засобу як товару в режим
транзиту.

Згідно п. 2 ч. 1 даних правил вбачається,
що вимоги цих Правил не застосовуються
за умови документального
підтвердження, що транспортні засоби
ввозяться для особистого користування
особами, зазначеними в статтях 287 - 290, 292
- 294 Митного кодексу України, до яких
застосовується ст.. 381 Митного кодексу
України, як до окремої категорії -
транспортних засобів особистого
користування, які ввозяться на
територію України в митному режимі
транзиту, про що додатково зазначає
Відповідач у своїх поясненнях.

Тобто постійно зареєстровані
транспортні засоби особистого
користування при в'їзді на територію
України є не товарами, а
класифікуються як окрема категорія -
транспортний засіб особистого
користування, відповідальність за
порушення яким правил транзиту чинним
МК України не передбачено.

Стаття 470 МК України може бути
застосована виключно у випадку не
доставки товарів (транспортних
засобів, які ввезені в Україну як
товар), транспортних засобів
комерційного призначення, що
перебувають під митним контролем, до
органу доходів і зборів призначення.

Під час перетину кордону під час в'їзду
на територію України 29.05.2013 року ОСОБА_1
представлено трудовий договір від
15.05.2012 року, службове відрядження на
транспортному засобі Фірми та
реєстраційні документи на
транспортний засіб марки «JEEP GRAND CHEROKEE»
2003 р.в., НОМЕР_1 Д.Н.З. НОМЕР_2, який
зареєстрований на території
Республіки Польща на ім'я фірми «Partner»
Sp.z.o.o. Жодних інших документів у нього
не вимагалось. Проте незважаючи на
поданий пакет документів транспортний
засіб марки «JEEP GRAND CHEROKEE» 2003 р.в., НОМЕР_1
Д.Н.З. НОМЕР_2 був безпідставно
поставлений в митний режим транзиту як
транспортний засіб особистого
користування, а не митний режим
тимчасового ввезення, про що ОСОБА_1 не
було повідомлено з вини Відповідача,
адже доказів протилежного суду не
надано.

Порядок та підстави тимчасового
ввезення товарів в транспортних
засобів на митну територію України
регламентовано Конвенцією про
тимчасове ввезення (Стамбул, 1990 рік) та
Розділом V митного кодексу України.
Відповідно до п. «а» ст. 1 зазначеної
Конвенції та ст. 130 МК України термін
«тимчасове ввезення» означає: митний
режим, відповідно до якого іноземні
товари, транспортні засоби
комерційного призначення ввозяться
для конкретних цілей на митну
територію України з умовним повним або
частковим звільненням від
оподаткування митними платежами та без
застосування заходів нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності і підлягають реекспорту до
завершення встановленого строку без
будь-яких змін, за винятком звичайного
зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади і їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень і в
спосіб, передбачений Конституцією і
законами України.

Статтею 11 Закону України «Про порядок
ввезення (пересилання) в Україну,
митного оформлення й оподаткування
особистих речей, товарів та
транспортних засобів, що ввозяться
(пересилаються) громадянами на митну
територію України» передбачено
порядок та умови тимчасового ввезення
транспортних засобів на митну
територію України громадянами.

Разом з тим, відповідно до статті 13
цього ж Закону, якщо міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, встановлено інші
правила, ніж ті, що містяться у цьому
Законі, то застосовуються правила
міжнародного договору.

Згідно з пунктом 2 статті 2 Конвенції
про тимчасове ввезення, прийнятої у м.
Стамбулі, до якої Україна приєдналась
згідно із Законом України «Про
приєднання України до Конвенції про
тимчасове ввезення» (далі Стамбульська
конвенція), не впливаючи на положення
Додатка Е (Додаток, щодо товарів, які
ввозяться з частковим звільненням від
ввізного мита та податків), режим
тимчасового ввезення надається із
загальними умовами звільнення від
ввізного мита і податків та без
застосування ввізних обмежень чи
заборон економічного характеру.

Згідно з пунктом «а» статті 5 Додатка С
до Стамбульської конвенції для того,
щоб можна було скористатись правами на
пільги, що надаються цим Додатком,
транспортні засоби комерційного
використання повинні бути
зареєстровані на території, яка не є
територією тимчасового ввезення, на
ім'я особи, яка зареєстрована або
постійно проживає за межами території
тимчасового ввезення, і ввозитись та
використовуватись особами, які
здійснюють свою діяльність з такої
території.

Пунктом «f» статті 1 Стамбульської
конвенції термін «особа» означає як
фізичну, так і юридичну особу, якщо інше
не передбачене контекстом.

Виходячи з вищевказаних положень
Стамбульської конвенції, можна зробити
висновок, що громадянин-резидент
України може тимчасово в'їжджати на
територію України на транспортному
засобі, зареєстрованому постійно у
відповідних реєстраційних органах
іноземних держав, без сплати будь-яких
податків і зборів та без застосування
до нього ввізних обмежень чи заборон
економічного характеру, за умови, що
зазначений транспортний засіб
знаходиться у власності
(розпорядженні) фізичної (юридичної)
особи, яка проживає (зареєстрована) на
території іншої держави та
використовується в комерційних цілях.

Згідно з умовами Стамбульської
Конвенції про тимчасове ввезення,
прийнятої 26.06.1990 році у м. Стамбулі,
ратифікованої Україною Законом
України від 24.03.2004 року № 1661-IV «Про
приєднання України до Конвенції про
тимчасове ввезення», позивач має право
тимчасово (на час виконання
контрактних зобов'язань, пов'язаних з
використанням транспортного засобу)
в'їжджати на територію України на
транспортному засобі, який
зареєстрований постійно у
відповідному реєстраційному органі
Польщі, без сплати будь-яких податків і
зборів та без застосування ввізних
обмежень чи заборон економічного
характеру, оскільки зазначений
транспортний засіб використовується з
комерційною метою, відповідно до
контракту від 01.05.2013 року, що свідчить
про відсутність у діях ОСОБА_1 складу
порушення митних правил.

У той же час, при винесенні постанови
про порушення митних правил № 0868/20911,
№1060/20908/13, заступником начальника
Львівської митниці Степюком О.Р. не
взято до уваги того факту, що ч. 3 ст. 470
Митного кодексу України встановлює
відповідальність за перевищення
встановленого статтею 95 цього Кодексу
строку доставки товарів, транспортних
засобів комерційного призначення,
митних або інших документів на ці
товари більше ніж на десять діб, а так
само втрата цих товарів, транспортних
засобів, документів чи видача їх без
дозволу митного органу. Частина 1 ст. 95
Митного кодексу України встановлено
строки транзитних перевезень залежно
від виду транспорту, зокрема для
автомобільного транспорту - 10 діб (у
разі переміщення в зоні діяльності
одного митного органу - 5 діб). Водночас,
на спірні правовідносини, що виникли,
не поширюється митний режим транзиту,
що врегульований главою 17 Митного
кодексу України, а їх регулювання
здійснюється положеннями глави 18
Митного кодексу України, що стосується
митного режиму тимчасового ввезення.

Отже, суд не може погодитись із
висновками щодо обставин справи та
наявних в ній доказів в площині,
викладеній в оскаржуваній Постанові та
додатково зазначає, що якщо навіть
класифікувати зазначений транспортний
засіб як транспортним засобом
особистого користування,
відповідальності за порушення
термінів транзиту транспортними
засобами особистого користування
Митний Кодекс України, чинним на момент
розгляду справи по суті, не передбачає.

Згідно приписів ч. 4 ст. 3 МК України у
разі якщо норми законів України чи
інших нормативно-правових актів з
питань державної митної справи
допускають неоднозначне (множинне)
трактування прав та обов'язків
підприємств і громадян, які
переміщують товари, транспортні засоби
комерційного призначення через митний
кордон України або здійснюють операції
з товарами, що перебувають під митним
контролем, чи прав та обов'язків
посадових осіб митних органів,
внаслідок чого є можливість прийняття
рішення як на користь таких
підприємств та громадян, так і на
користь митного органу, рішення
повинно прийматися на користь
зазначених підприємств і громадян.

Ч. 1. ст. 529 МК України передбачено, що
Постанова митниці у справі про
порушення митних правил може бути
оскаржена до центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
державної митної справи, або до
місцевого загального суду як
адміністративного суду в порядку,
передбаченому Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Також слід зазначити, що в порушення
ст.525 Митного кодексу України та ст. 277
КпАП України, порушено 15-денний строк
розгляду справи, адже згідно акту
прийому - передачі справи про порушення
митних прави № 0868/20911/14 Відповідачем по
справі її отримано 23.04.2014 року, а
постановлено оскаржувану Постанову
лише 06.06.2014 року.

Керуючись ч. 4 ст.. 3, 8, ч. 4 ст. 92, ч. 1 ст. 94,
ч. 3 ст. 470, ч. 1 ст. 486, 489, ст. 525, ч. 1 ст. 529, п.
2, 3 , 5 ст. 531, Митного кодексу України, ст.
277 КпАП України, ст. 17, ч. 2 ст. 18, ч. 1 ст. 162,
п. 1 ч. 2 ст. 162, ст. 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

у х в а л и в

Позов задоволити.

Визнати протиправними дії
правників Львівської митниці
Міндоходів України щодо складення
протоколу про порушенням митних правил
№ 0868/20911/14 від 15.04.2014 року та винесення
постанови Львівської митниці
Міндоходів України у справі про
порушення митних правил № 0868/20911/14; №
1060/20909/14 від 06.06.2014 року та визнати
протиправною і скасувати постанову
Львівської митниці Міндоходів України
у справі про порушення митних правил №
0868/20911/14; № 1060/20909/14 від 06.06.2014 року.

Постанова остаточна і оскарженню
не підлягає.

Суддя
А.П. Хомик