Справа № 761/19712/14-а
Суддя: Саадулаєв А. І.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/499/2014
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 вересня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Саадулаєва А.І.,

при секретарі Булах Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2014 року позивач звернувся до
Шевченківського районного суду м.Києва
з даним позовом, мотивуючи свої вимоги
тим, що він має 1 категорію особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та є інвалідом ІІ групи, та
перебуває на обліку в Головному
управлінні Пенсійного фонду України у
м. Києві. Позивач не згоден з
нарахуванням та просить суд визнати
дії відповідача по встановленню
розміру та виплати протягом періоду з
періоду з 01.01.2011 року додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю особі, що
постраждала від Чорнобильської
катастрофи І категорії, протиправними.
Зобов'язати Головне Управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
усунути встановлене судом
правопорушення, шляхом нарахування та
виплати ОСОБА_1 заборгованості,
створеної протягом періоду з 01.01.2011
року за різницею належних за законом
№796-ХІІ та отриманих сум додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю.
Також, просить зобов'язати відповідача
у 3-х місячний термін інформувати суд
про стан виконання судового рішення.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про день та час розгляду справи
повідомлений належним чином, надіслав
до суду клопотання з проханням
розглянути справу у його відсутність
за наявними матеріалами та
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання, яке відбулося 30.09.2014 року не
з'явився, повідомлений належним чином
про розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач має 1
категорію особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та є інвалідом ІІ групи, та перебуває на
обліку в Головному управлінні
Пенсійного фонду України у м. Києві і
отримує додаткову пенсію, за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним
до категорії 1, передбачену ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

29.05.2014 року Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
відмовило позивачу у перерахунку
пенсії згідно ст. 50 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з тих
підстав, що постановою Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210
«Про підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
були визначені максимальні розміри
пенсії, розміри додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, та розмір
компенсації в разі втрати годувальника
та встановлені відповідні надбавки,
які нараховуються позивачу, а тому
немає підстав для призначення пенсії в
іншому розмірі.

Суд не може погодитись, що дана відмова
є правомірною, виходячи з наступного.

Положеннями ст. 14 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», позивача
віднесено до 1 категорії осіб, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Згідно із ч. 4 ст. 50 Закону, особам,
віднесеним до категорії 1, які є
інвалідами ІІ групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком.

Статтею 49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорії 1
встановлюються у вигляді: державної
пенсії; додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на отримання
пенсії.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначені розміри пенсії
по інвалідності залежно від групи
інвалідності. Зі змісту ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
вбачається, що під час визначення
розміру як основної пенсії так і
щомісячної додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком, яка в свою чергу
визначається за правилами ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Вказані норми були змінені 28.12.2007р.,
нова редакція зазначеної ст. 50 Закону
набрала чинності з 01.01.2008р., але вказані
зміни визнані такими, що не
відповідають Конституції України
відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 22.05.2008р.

Згідно ч. 1 п. 6 ст. 92 Конституції України,
виключно законами України
визначаються основи соціального
захисту, форми і види пенсійного
забезпечення.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції
України, при прийнятті нових законів
або внесення змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Крім того, відповідно до ст. 71 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
дія положень цього Закону не може
зупинятись іншими Законами, крім
Законів про внесення змін до цього
Закону.

Розмір мінімальної заробітної плати
встановлюється законами України про
Державний бюджет України на
відповідний рік.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2012 рік» установлено, що 2012 році
норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30,
31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Такі ж положення зазначені і в п. 4
Прикінцевих Положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2013
рік».

Із аналізу наведених норм випливає, що
визначення порядку та розмірів пенсії
по інвалідності, додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, підвищення
до пенсії зазначеним категоріям
громадян делеговано Кабінету
Міністрів України.

23 листопада 2011 року Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
№ 1210 «Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
якою затверджено Порядок обчислення
пенсій, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи з 1 січня 2012
року.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 дано
тлумачення, що нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України під час
вирішення справ про соціальний захист
підлягають застосуванню тоді, коли
вони видані у межах його компетенції‚
на основі і на виконання Бюджетного
кодексу України, закону про Державний
бюджет України на відповідний рік та
інших законів України.

Під час вирішення питання, яка з
однопредметних законодавчих норм
ієрархії, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню, то
підлягає застосуванню та норма закону,
що прийнята пізніше. У розглядуваному
випадку пізніше прийняті норми Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2012 рік» та Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік».

Як зазначено у п/п 1 п. 13 постанови КМУ
від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
виплачується у таких розмірах до
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність: особам, що
належать до категорії 1 з числа
учасників ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, зокрема,
інвалідам II групи - 40 відсотків.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік»,
прожитковий мінімум на одну особу в
розрахунку на місяць, зокрема, для осіб,
які втратили працездатність: з 1 січня -
822 гривні, з 1 квітня - 838 гривень, з 1
липня - 844 гривні, з 1 жовтня - 856 гривень,
з 1 грудня - 884 гривні.

Статтею 7 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2013 рік» встановлено
прожитковий мінімум на одну особу з
розрахунку на місяць, зокрема, для осіб,
які втратили працездатність: з 1 січня -
894 гривні, з 1 грудня - 949 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, в 2014
році позивачу виплачували пенсію по
інвалідності, додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, підвищення
до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, у
розмірах, передбачених постановою КМУ
від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Згідно п.2 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
16.03.2012 року №4 «Про судову практику
вирішення адміністративними судами
спорів, що виникають у зв'язку із
застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
судам варто враховувати Рішення
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року № 3-рп/2012, яким дано
тлумачення, що нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України під час
вирішення справ про соціальний захист
підлягають застосуванню тоді, коли
вони видані у межах його компетенції‚
на основі і на виконання Бюджетного
кодексу України, закону про Державний
бюджет України на відповідний рік та
інших законів України. Ураховуючи
особливості дії в часі закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік, нормативно-правовий
акт Кабінету Міністрів України,
виданий на його виконання, також діє у
межах бюджетного року.

Слід зазначити, що Законом України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» не встановлено обмежень для
застосування норм і положень статей 39,
50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Даним Законом не надано
право Кабінету Міністрів України
встановлювати розміри соціальних
виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, мінімальної пенсії за віком. Не
використано таке право відповідно до
вказаного Рішення Конституційного
Суду України від 25 січня 2012 року №
3-рп/2012 і Кабінетом Міністрів України
щодо прийняття в 2014 році
нормативно-правового акту для
визначення розмірів вказаних
соціальних виплат.

За загальними засадами пріоритету
законів над підзаконними актами при
визначенні позивачу державної пенсії,
додаткової пенсії, за шкоду, заподіяну
здоров'ю, з 1 січня 2014 року застосуванню
підлягали статті 39, 50, 54 Закону «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а не
положення постанови Кабінету
Міністрів України від 23 листопада 2011
року № 1210 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», які істотно звужують
обсяг встановлених законом прав.

За таких обставин, позивач має право на
призначення йому додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком.

Відповідач не довів правомірність
нарахування пенсії позивачу, оскільки,
згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС
України, у разі невідповідності
нормативно - правового акта
Конституції України, Закону України,
міжнародному договору, згода на
обов'язковість якого надана верховною
Радою України, або іншого правового
акту суд застосовує правовий акт, який
має вищу юридичну силу.

Провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи (ч.2 ст.5 КАС України).

Згідно до ч.2 ст.99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст.100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду 03.07.2014 року.
За таких обставин позивачем порушено
строк звернення до адміністративного
суду, визначеного Кодексом
адміністративного судочинства
України, за період з 01.01.2011 року до 02.01.2014
року, а тому ухвалою суду від 30.09.2014р.
позовні вимоги в цій частині залишено
без розгляду.

Щодо зобов'язання відповідача вчиняти
дії на майбутнє, суд вважає за
необхідне відмовити, оскільки, на даний
час не встановлено, чи будуть в
подальшому порушуватись права
позивача.

Отже, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами, суд
приходить до висновку що вимоги
позивача підлягають задоволенню в
межах строку з 03.01.2014 року.

Не підлягають задоволенню вимоги
позивача щодо зобов'язання відповідача
подати у місячний строк з дня набрання
постановою суду законної сили звіту
про її виконання, оскільки суд не
вбачає підстав для встановлення
строків виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України, у
разі необхідності спосіб, строки і
порядок виконання можуть бути
визначені у самому судовому рішенні.
Так само на відповідних суб'єктів
владних повноважень можуть бути
покладені обов'язки щодо забезпечення
виконання рішення.

Позивачем не надано обґрунтованих
доказів, що існує необхідність
інформувати суд про стан виконання
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 18, 69, 70, 71, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
дії - задовольнити частково.

Визнати дії Головного Управління
Пенсійного фонду України в м. Києві по
встановленню розміру та виплати
протягом періоду з 03.01.2014 року
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю особі, що постраждала від
Чорнобильської катастрофи І категорії,
протиправними.

Зобов'язати Головне Управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
усунути встановлене судом
правопорушення, шляхом нарахування та
виплати ОСОБА_1 заборгованості,
створеної протягом періоду з 03.01.2014
року за різницею належних за законом
№796-ХІІ та отриманих сум додаткової
пенсії за шкоди, заподіяну здоров'ю.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого
Кодексом адміністративного
судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги
постанова суду, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили постановою
суду за наслідками апеляційного
провадження.

Суддя: