Справа № 809/2995/13-а
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року
Справа №
1813/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Затолочного В.С.,

суддів
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання
Нефедової А.О.,

представника відповідача
Дутка-Гефко Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Промислово-фінансова група 2005» на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
25.12.2013 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Промислово-фінансова група 2005» до
Державної податкової інспекції у
Рогатинському районі Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Промислово-фінансова група 2005» (далі
Позивач, ТОВ, Підприємство відповідно)
звернулося до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Рогатинстькому районі Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (далі -
Відповідач, ДПІ відповідно) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення.

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд постановою від
25.12.2013 року в задоволенні позову
відмовив.

Не погодившись з даним судовим
рішенням, Позивач оскаржив його в
апеляційному порядку.

Як зазначає ТОВ в апеляційній скарзі,
судом першої інстанції відкинуто
доводи Відповідача про те, що в
оскаржуваному повідомленні-рішенні не
зазначено попередження про наслідки
несплати грошового зобов'язання або
внесення виправлень до показників
податкової звітності в установлений
строк або ж про їх відсутність. ДПІ не
дотримано вимог щодо визначеної
законом процедури проведення
перевірки, тобто 10-денного терміну для
надання пояснень, не вручено під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
такої перевірки. Просить скасувати
оскаржувану постанову та винести нову
про задоволення позову.

Вислухавши суддю-доповідача,
представника Відповідача, яка проти
задоволення апеляційної скарги
заперечувала, дослідивши обставини
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Промислово-фінансова група 2005» 19.07.2011
року зареєстроване Рогатинською
районною державною адміністрацією та
20.07.2011 року взято на податковий облік в
органах державної податкової служби.
Засновником та керівником позивача є
громадянин ОСОБА_2 Серед основних видів
діяльності позивача значиться оптова
торгівля цукром, шоколадом і
кондитерськими виробами.

З метою підтвердження правомірності
формування залишку від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (рядок 24)
податкової декларації, в порядку,
передбаченому пунктом 73.3 статті 73
Податкового кодексу України (надалі
також ПК України) відповідачем
сформовано запит від 11.03.2013 року №
743/10/15-2 про надання інформації та
первинних документів.

У зв'язку з відсутністю посадових осіб
платника податку за податковою адресою
та неможливістю вручити запитувану
інформацію відповідачем, складено акт
від 11.03.2013 року № 17/220/37654584 та направлено
запит начальнику ВПМ Калуської ОДПІ
від 11.03.2013р., № 767/7/22-119 на встановлення
місцезнаходження директора позивача,
що ухиляється від надання
бухгалтерських, фінансових та інших
документів. Також, працівниками ВПМ
Калуської ОДПІ повторно здійснено
виїзд за податковою адресою м. Рогатин,
вул. Галицька, 125 кв. 2 та складено акт
обстеження приміщення від 11.03.2013 року
№430/7/07-50, в якому зазначено, що посадові
особи чи особи, уповноважені
відповідно до законодавства вести
бухгалтерський облік, податковий облік
та звітність, а також представляти
інтереси платника податків на час
проведення обстеження відсутні, ознак
діяльності за даною адресою не
встановлено.

Згідно із довідкою ВПМ Калуської ОДПІ
від 11.03.2013 року № 618/07-50/461 про
встановлення місцезнаходження (місця
проживання) платника податків суб'єкт
господарювання зареєстрований на осіб,
які до діяльності юридичної особи або
фізичної особи - підприємця ніякого
відношення не мають.

Для вручення повідомлення про
проведення перевірки від 12.03.2013 року № 4
та копії наказу від 12.03.2013р. № 85,
Відповідачем спільно з працівниками
ВПМ Калуської ОДПІ 12.03.2013 року
здійснено черговий виїзд за податковою
адресою позивача: м. Рогатин, вул.
Галицька. 125 кв. 2. На час виходу
встановлено, що посадові особи чи
особи, уповноважені відповідно до
законодавства вести бухгалтерський,
податковий облік та звітність, а також
представляти інтереси платників
податків за податковим адресом
відсутні, про що складено акт від 12.03.2013
року №44/4 про відсутність
посадових осіб за податковою адресою.

Крім цього, відповідачем 12.03.2013 року на
адресу Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Промислово-фінансова група 2005»
надіслано рекомендованим листом із
повідомленням про вручення копію
наказу про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмове повідомлення про дату початку
та місце проведення такої перевірки,
однак рекомендований лист повернувся
із довідкою поштового відділення про
причини невручення: «за зазначеною
адресою адресат не проживає».

Пунктом 79.1 статті 79 ПК України
передбачено, що документальна невиїзна
перевірка здійснюється у разі
прийняття керівником контролюючого
органу рішення про її проведення та за
наявності обставин для проведення
документальної перевірки, визначених
статтями 77 та 78 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 79.2 статті 79 ПК
України однією з обов'язкових умов
проведення посадовими особами органу
державної податкової служби
документальної позапланової невиїзної
перевірки є, зокрема, надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
такої перевірки.

Виходячи із змісту пункту 79.2 статті 79
ПК України, документальна позапланова
невиїзна перевірка проводиться
посадовими особами контролюючого
органу виключно на підставі рішення
керівника контролюючого органу,
оформленого наказом, та за умови
надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
перевірки.

Суд першої інстанції обґрунтовано
зазначив, що недотримання Відповідачем
вимог п.п. 78.1.1. п. 78.1. ПК України щодо
надання Підприємству 10 робочих днів
для надання пояснення та їх
документального підтвердження на
письмовий запит відповідача від 11.03.2013
року, як підстави проведення
позапланової невиїзної перевірки хоча
і мало місце, проте таке порушення
носить формальний характер, враховуючи
документальне підтвердження
неможливості вручити вказаний запит
особисто під розписку позивачу у
зв'язку із незнаходженням його за
місцем реєстрації, а також наявність у
позивача права на представлення
податковому органу всіх витребуваних
первинних документів протягом
перевірки та під час оформлення її
результатів, що не було позивачем
реалізовано, а тому вказане порушення
не може слугувати підставою для
задоволення позовних вимог.

За результатами перевірки
відповідачем складено Акт від 14.03.2013
року № 125/220/37684584 «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки товариства з обмеженою
відповідальністю
«Промислово-Фінансова Група 2005» () з питань дотримання
податкового законодавства щодо
правомірності нарахування податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
податку на додану вартість за період з
01.05.2012 року по 31.01.2013 року» (надалі по
тексту - Акт), згідно з яким встановлено,
зокрема, порушення статті 44 ПК України,
що полягало у не підтвердженні
позивачем залишку від'ємного значення
з податку на додану вартість (рядок 24
декларації) за січень 2013 року на суму
8339575,00 грн.

Внаслідок виявлених порушень
відповідачем винесено оскаржуване
податкове повідомлення - рішення форми
«В4» № від 27.03.2013 року, яким
позивачу зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість у розмірі 8339575,00 грн..

За результатами адміністративного
оскарження рішенням про результати
розгляду скарги Міністерства доходів і
зборів України від 19.08.2013 року №
9243/6/99-99/0-01-15 залишено без змін податкове
повідомлення-рішення форми «В4» №
від 27.03.2013 року, а скаргу позивача
без задоволення.

Згідно з матеріалами перевірки позивач
за період з 01.05.2012 року по 31.01.2013 року
задекларував податкових зобов'язань з
ПДВ на суму 15746947,00 грн. за цей ж період
задекларовано податкового кредиту по
податку на додану вартість у сумі
24086522,00 грн., внаслідок чого позивачем
сформовано залишок від'ємного значення
в розмірі 8339575,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач зареєстрований за, так званим,
місцем «масової реєстрації», власник
та керівник позивача, крім цього
товариства є ще власником чотирьох та
керівником тринадцяти господарських
товариств.

Позивач документально не підтвердив
наявність основних фондів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів, що додатково
підтверджує неможливість реально
здійснювати такі масштабні
господарські операції.

Позивачем не надано суду первинні
документи на підтвердження товарності
операцій з контрагентами по
взаємовідносинах, з якими позивачем
сформовано податковий кредит та
відповідно задекларовано від'ємне
значення з ПДВ.

Відповідно до п.44.1. ст.44 Податкового
кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Відповідно до статті 1 Закону України
від 16.07.1999 року № 996-ХІV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» (надалі - Закон №
996) первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення,
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

З врахуванням пункту 2 статті 3 Закону №
996 фінансова, податкова, статистична та
інші види звітності, що використовують
грошовий вимірник, ґрунтуються на
даних бухгалтерського обліку, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Відповідно до статті 4 Закону № 996
бухгалтерський облік та фінансова
звітність ґрунтується зокрема на таких
основних принципах:

- превалювання сутності над формою -
операції обліковуються відповідно до
їх сутності, а не лише виходячи з
юридичної форми;

- нарахування та відповідність доходів
і витрат - для визначення фінансового
результату звітного періоду необхідно
порівняти доходи звітного періоду з
витратами, що були здійснені для
отримання цих доходів. При цьому доходи
і витрати відображаються в
бухгалтерському обліку та фінансовій
звітності в момент їх виникнення
незалежно від дати надходження або
сплати грошових коштів.

Керівник підприємства зобов'язаний
створити необхідні умови для
правильного ведення бухгалтерського
обліку, забезпечити неухильне
виконання всіма підрозділами, службами
та працівниками, причетними до
бухгалтерського обліку, правомірних
вимог бухгалтера щодо дотримання
порядку оформлення та подання до
обліку первинних документів (пункт 6
статті 8 Закону № 996).

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9
Закону № 996 підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п. 201.15. ст. 201 Податкового
кодексу України зведені результати
такого обліку відображаються в
податкових деклараціях, форма яких
встановлюється у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Платник податку веде реєстр виданих та
отриманих податкових накладних в
електронному вигляді, у якому
зазначаються порядковий номер
податкової накладної, дата її виписки
(отримання), загальна сума постачання
та сума нарахованого податку, а також
реєстраційний номер платника податку -
продавця, який видав податкову
накладну такому платнику податку.
Форма і порядок заповнення реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних встановлюються відповідно
до вимог розділу II цього Кодексу.

Згідно з пунктом 44.6 статті 44
Податкового кодексу України у разі
якщо до закінчення перевірки або у
терміни, визначені в абзаці другому
пункту 44.7 цієї статті платник податків
не надає посадовим особам органу
державної податкової служби, які
проводять перевірку, документи
(незалежно від причин такого ненадання,
крім випадків виїмки документів або
іншого вилучення правоохоронними
органами), що підтверджують показники,
відображені таким платником податків у
податковій звітності, вважається, що
такі документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення
перевірки та до прийняття рішення
контролюючим органом за результатами
такої перевірки надає документи, що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, не надані під час перевірки
(у випадках, передбачених абзацами
другим четвертим пункту 44.7 статті 44
ПКУ), такі документи повинні бути
враховані контролюючим органом під час
розгляду ним питання про прийняття
рішення.

Позивачем не дотримані приписи
вказаної статті, оскільки ні в процесі
проведення перевірки, ні під час
надання заперечення до акту перевірки,
а також впродовж всього судового
розгляду адміністративної справи не
надано жодних первинних фінансового
господарських та бухгалтерських
документів, що підтверджую показники,
відображені у податковій звітності.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Тобто, необхідною умовою для
віднесення сплачених у ціні товарів
(послуг) сум податку на додану вартість
є факт придбання товарів та послуг із
метою їх використання в господарській
діяльності.

Таким чином, податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість має бути
підтверджений належним чином
складеними первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника податків.

Позивачем не доведений факт наявності
довідки від 29.12.2012 року №25/220/37684584 «Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Промислово-фінансова група 2005» з
питань дотримання податкового
законодавства щодо правомірності
нарахування податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість за період з 01.05.2012 року
по 30.09.2012 року», яка як зазначав позивач,
підтверджує наявність у нього
первинних документів, які вже
надавалися для попередньої перевірки.

Таким чином, висновки суду першої
інстанції про правомірність
оскарженого податкового
повідомлення-рішення знайшли своє
підтвердження в ході апеляційного
перегляду справи.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
а постанова суду першої інстанції
ґрунтується на правильно встановлених
обставинах справи та з додержанням
норм матеріального і процесуального
права. У зв'язку з цим апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без
змін.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 202, 205, 206,
254 КАС України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Фінансово-промислова група 2005»
залишити без задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 25.12.2013 року
у справі № 809/2995/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В.С. Затолочний

Судді:
В.М. Каралюс

З.М. Матковська

Повний текст виготовлено 17.10.2014 року