Справа № 760/8099/13
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 760/8099/13
інстанції: Козленко Г. О.
Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

15 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л. В.,

Міщука М. С.

при секретарі: Корінець Ю. О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
відповідача - Міністерства оборони
України на постанову Солом'янського
районного суду м. Києва від 13 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Міністерства оборони
України про зобов'язання вичинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2013 року позивач звернувся до
Солом'янського районного суду м. Києва
з адміністративним позовом до
Міністерства оборони України, в якому
просив:

- стягнути з Міністерства оборони
України одноразову грошову допомогу
відповідно до статті 16 Закону України
«Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» у розмірі 99087 грн.

- зобов'язати Міністерство оборони
України виплатити матеріальну шкоду у
розмірі 14828 грн.

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва від 13 грудня 2013 року
позовні вимоги задоволено частково:

- зобов'язано Міністерство оборони
України нарахувати і виплатити ОСОБА_3
одноразову грошову допомогу, у зв'язку
із настанням третьої групи
інвалідності, що настала внаслідок
виконання обов'язків військової
служби, яка передбачена ст. 16 Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей», на час настання
інвалідності;

- в іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням суду першої інстанції,
відповідачем подано апеляційну скаргу,
в якій апелянт просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти по
справі нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі, у зв'язку з порушенням
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, позивач був звільнений з
військової служби в запас за п.п. «в» п.
65 за станом здоров'я, з правом носіння
військової форми одягу, що
підтверджується копією витягу з наказу
від 18.12.2000 р. № 0551 (а. с. 7).

З 12.05.2010 року ОСОБА_3 встановлено
довічно ІІІ (третю) групу інвалідності,
яка є наслідком та пов'язана з
виконанням обов'язків військової
служби, що підтверджується копією
довідки до акту огляду МСЕК від 19.05.2010
року № 118936 (а. с. 9).

На підставі зазначеного, позивачу було
видано посвідчення від 25.05.2010 року,
серія НОМЕР_1 (а. с. 10).

В подальшому, ОСОБА_3 звернувся до
відповідача із заявою про виплату
одноразової грошової допомоги та
доданими до неї документами.

Проте, 18.05.2011 року Міністерство оборони
України відмовило позивачу у виплаті
одноразової грошової допомоги,
передбаченої ст. 16 Закону України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» (а. с. 12).

Крім того, відповідно до листа
Міністерства оборони України від 22.02.2013
року № 1017 позивача повідомлено, що
прийнято рішення про відмову в
призначені йому одноразової грошової
допомоги (протокол від 18.05.2011 року № 2)
та у зв'язку з цим, надані документи
повернуті Департаментом фінансів без
реалізації (а. с. 13).

Даючи правову оцінку вищевикладеним
обставинам справи, колегія суддів
зазначає, що суд першої інстанції вірно
виходив з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 16 «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей» (редакція чинна на
момент настання інвалідності) у разі
поранення (контузії, травми або
каліцтва), заподіяного
військовослужбовцю під час виконання
ним обов'язків військової служби, а
також інвалідності, що настала в період
проходження військової служби або не
пізніше ніж через три місяці після
звільнення зі служби чи після
закінчення цього строку, але внаслідок
захворювання або нещасного випадку, що
мали місце в період проходження
військової служби, залежно від ступеня
втрати працездатності йому
виплачується одноразова грошова
допомога в розмірі до п'ятирічного
грошового забезпечення за останньою
посадою в порядку та на умовах,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Як раніше зазначалось, з 12.05.2010 року
ОСОБА_3 встановлено статус інваліда ІІІ
(третьої) групи довічно.

Також, з матеріалів справи вбачається,
що позивач отримав інвалідність
внаслідок захворювання, що мало місце в
період проходження військової служби,
що підтверджується витягом з протоколу
від 18.03.2010 року № 243 та довідкою до акту
огляду МСЕК від 19.05.2010 року (а. с. 8, 9).

З огляду на зазначене, колегія суддів
вважає, що ОСОБА_3 має право на
одноразову грошову допомогу згідно ст.
16 Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей».

Порядок та умови виплати даної
грошової компенсації визначені
Постановою Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 499, відповідно до
якої призначення і виплата одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті), поранення (контузії, травми
або каліцтва) чи інвалідності
військовослужбовців,
військовозобов'язаних і резервістів,
призваних на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, та
інвалідності звільнених з військової
служби (зборів) осіб, що сталися після 1
січня 2007 р., здійснюється згідно з
Порядком, затвердженим цією
постановою.

Підпунктом 2 пункту 2 ст. 1 Порядку та
умов призначення і виплати одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті), поранення (контузії, травми
або каліцтва) чи інвалідності
військовослужбовців,
військовозобов'язаних і резервістів,
призваних на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, та
інвалідності звільнених з військової
служби (зборів) осіб, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 499 (далі - Порядок № 499), одноразова
грошова допомога виплачується
військовослужбовцям (крім
військовослужбовців строкової служби)
у разі настання інвалідності в період
проходження військової служби та
особам, звільненим з військової служби,
у разі настання інвалідності не
пізніше ніж через три місяці після
звільнення з такої служби чи після
закінчення зазначеного строку, але
внаслідок захворювання або нещасного
випадку, що мали місце в період її
проходження.

Також, пунктом 2 Порядку № 499
передбачено, що грошове забезпечення
для звільнених з військової служби
військовослужбовців, які перебували на
кадровій військовій службі або
проходили військову службу за
контрактом, визначається за останньою
посадою, яку вони займали на день
звільнення, виходячи з посадового
окладу, окладу за військовим званням,
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (підвищення посадового
окладу, надбавки, доплати, винагороди,
які мають постійний характер, премія),
одноразових додаткових видів
грошового забезпечення.

Отже, розмір однаразової грошової
допомоги має бути визначений, виходячи
з посадового окладу, окладу за
військовим званням, щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення (підвищення посадового
окладу, надбавки, доплати, винагороди,
які мають постійний характер, премія),
одноразових додаткових видів
грошового забезпечення на час настання
інвалідності.

На підставі вищезазначеного, колегія
суддів вважає вірним висновок суду
першої інстанції, що Міністерство
оборони України зобов'язано нарахувати
і виплатити ОСОБА_3 одноразову грошову
допомогу, у зв'язку із настанням
третьої групи інвалідності, що настала
внаслідок виконання обов'язків
військової служби, яка передбачена ст.
16 Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей», на час настання
інвалідності.

Крім того, судом першої інстанції вірно
не взято до уваги твердження
відповідача, що на позивача не
поширюється ст. 16 Закону України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» у редакції, яка набула чинності
з 01.01.2007 року, виходячи з наступного.

З 12.05.2010 року ОСОБА_3 встановлено
довічно ІІІ (третю) групу інвалідності,
яка є наслідком та пов'язана з
виконанням обов'язків військової
служби (а. с. 9).

Колегія суддів дійшла висновку, що
позивач може реалізувати право на
отримання одноразової грошової
допомоги з дня виникнення у нього
такого права, тобто з моменту
встановлення інвалідності.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що
вимога про стягнення з Міністерства
оборони України одноразової грошової
допомоги у визначеному розмірі
позивачем (99087 грн), не може бути
задоволена, так як обчислення та
нарахування розміру відповідних сум
допомоги із застосуванням різних норм
законодавства належить до компетенції
Міністерства оборони України.

Також, судом першої інстанції вірно
відмовлено ОСОБА_3 в частині
задоволення позовної вимоги щодо
зобов'язання Міністерства оборони
України виплатити матеріальну шкоду у
розмірі 14828 грн, так як в матеріалах
справи відсутні будь-які підтвердження
щодо завдання матеріальної шкоди
позивачу.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального та
матеріального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції, у
зв'язку з чим підстав для скасування
постанови суду першої інстанції не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 199, 200, 205, 206, КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача -
Міністерства оборони України на
постанову Солом'янського районного
суду м. Києва від 13 грудня 2013 року -
залишити без задоволення.

Постанову Солом'янського районного
суду м. Києва від 13 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів, відповідно до
вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 20.08.2014
року.

Головуючий суддя:
Л.В.Бєлова

Судді:
Л. М. Гром,

М. С. Міщук

.

Головуючий суддя
Бєлова Л.В.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.