Справа № 2а-2/11
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 р.
Справа № 36816/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Носа С. П.,

суддів -
Клюби В. В., Кухтея Р. В.;

за участю секретаря судового засідання
- Корнієнко О. А.;

представника позивача - ОСОБА_1;

представника третьої особи -
Чаплінського І. М.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
приватного підприємця ОСОБА_3 на
постанову Тлумацького районного суду
Івано-Франківської області від 03
лютого 2011 року в справі за позовом
приватного підприємця ОСОБА_3 до
Тлумацької міської ради
Івано-Франківської області третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача товариство з обмеженою
відповідальністю «Перспектива» про
визнання рішення недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2007 року Тлумацьким районним
судом Івано-Франківської області
зареєстровано позовну заяву
приватного підприємця ОСОБА_3 до
Тлумацької міської ради
Івано-Франківської області про
визнання нечинним рішення Тлумацької
міської ради від 24 травня 2007 року в
частині погодження меж земельної
ділянки ТзОВ «Перспектива» згідно
плану без згоди суміжного користувача;
зобов'язання відповідача спірну
земельну ділянку не передавати в
користування чи власність жодній із
сторін спору, а залишити в землях
запасу міської ради для облаштування
спільного заїзду до суміжних земельних
ділянок (із врахуванням доповнення
позовних вимог).

В обґрунтування вимог позовної заяви
вказано, що рішення відповідача від 24
травня 2007 року прийнято з порушенням
норм чинного законодавства. Також
зазначено, що вищенаведеним рішенням
його як власника суміжної земельної
ділянки позбавлено права на проїзд до
своєї земельної ділянки.

Постановою Тлумацького районного суду
Івано-Франківської області від 03
лютого 2011 року в задоволенні позову
відмовлено.

Зазначену постанову мотивовано тим, що
Тлумацька міська рада під час
прийняття рішення діяла в межах
чинного законодавства, скористалася
своїми повноваженнями у відповідності
з Конституцією України, Земельним
кодексом України, Законом України «Про
місцеве самоврядування».

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, позивачем - приватним
підприємцем ОСОБА_3, подано апеляційну
скаргу до Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій
висловлено прохання скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказано, що рішенням Тлумацької
міської ради від 24 травня 2007 року
погоджено межі земельної ділянки ТзОВ
«Перспектива» згідно плану
встановлених меж без згоди суміжного
користувача, тобто позивача.

Представник позивача, у судовому
засіданні, вимоги апеляційної скарги
підтримав та просить таку
задовольнити.

Представник третьої особи, у судовому
засіданні, вимоги апеляційної скарги
заперечив та просить таку залишити без
задоволення.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання не з'явились, про
дату, час і місце апеляційного розгляду
були повідомлені належним чином, а
тому, суд, відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС
України, вважає можливим проведення
розгляду справи за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача та представника
третьої особи, проаналізувавши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не знаходить
підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Докази, одержані
з порушенням закону, судом при
вирішенні справи не беруться до уваги.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Встановлено, що згідно державного акта
на право власності на земельну ділянку
серії ІФ № 015397 виданого Тлумацькою
міською радою 15 травня 2006 року,
зареєстрованого в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю ОСОБА_3 є власником
земельної ділянки, площею 0,6960 га, у
межах згідно з планом, розташованої по
АДРЕСА_1. Цільове призначення земельної
ділянки - для розміщення виробничої
бази. Суміжним землекористувачем даної
земельної ділянки є ТзОВ
«Перспектива».

Рішенням четвертої сесії Тлумацької
міської ради від 21 грудня 2006 року дано
дозвіл ТзОВ «Перспектива» на
виготовлення технічної документації з
інвентаризації земельної ділянки в
АДРЕСА_2 з оформленням документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
для розміщення та обслуговування
виробничої бази.

На початку 2007 року ТзОВ «Перспектива»
звернулась із заявою до Тлумацької
міської ради щодо відмови суміжного
землекористувача приватного
підприємця ОСОБА_3 погодити межі
земельної ділянки.

14 лютого 2007 року комісією Тлумацької
міської ради, створеною для вирішення
земельного спору між ТзОВ
«Перспектива» та ПП ОСОБА_3, за участі
голови постійно діючої земельної
комісії міської ради Мельника П.С. при
виході по місцю знаходження земельних
ділянок та за результатами вивчення
обстановки і поданих сторонами
документів було запропоновано кілька
варіантів вирішення спірного питання,
проте жодна з пропозицій сторонами
прийнята не була.

24 травня 2007 року шоста сесія п'ятого
демократичного скликання Тлумацької
міської ради розглянувши клопотання
директора ТзОВ «Перспектива» з приводу
погодження меж земельної ділянки з
боку суміжного землекористувача ПП
ОСОБА_3 по АДРЕСА_1, враховуючи, що
спірні сторони не дійшли згоди щодо
встановлення меж та з приводу частини
ділянки, яка використовується як заїзд
на територію ПП ОСОБА_3 та для
обслуговування пилорамного цеху ТзОВ
«Перспектива», з метою вирішення
спірного питання, керуючись ч. 3 ст. 158,
159-161 Земельного Кодексу України
прийняла рішення, яким погодила межі
земельної ділянки ТОВ «Перспектива»
згідно плану встановлених меж без
згоди суміжного землекористувача ПП
ОСОБА_3

05 липня 2007 року сьома сесія Тлумацької
міської ради затвердила технічний звіт
по інвентаризації земельної ділянки
ТзОВ «Перспектива» для розміщення та
обслуговування виробничої бази в
АДРЕСА_2, розроблений ліцензійним
підприємством ПП «Азимут» та прийняла
рішення надати в оренду ТзОВ
«Перспектива» зазначену земельну
ділянку площею 1,4768 га. в яку входить в
тому числі і спірна земельна ділянка.

06 серпня 2007 року між Тлумацькою міською
радою та ТзОВ «Перспектива» укладено
строковий оплатний договір оренди
зазначеної земельної ділянки площею
1,4768 га., який зареєстрований у
Тлумацькому районному відділі
Івано-Франківської регіональної філії
державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру при
Держкомземі України» 18 серпня 2007 року
№28.

Згідно ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу
України земельні відносини
регулюються Конституцією України, цим
Кодексом, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими
актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 ЗК України
земельні ділянки можуть передаватися в
оренду громадянам та юридичним особам
України, іноземним громадянам і особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним об'єднанням і
організаціям, а також іноземним
державам.

Частиною 1 статті 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України
сільські, селищні, міські ради
передають земельні ділянки у власність
або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб.

Статтею ст. 123 ЗК України передбачено,
що надання земельних ділянок державної
або комунальної власності у
користування здійснюється на підставі
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у разі: зміни цільового
призначення земельних ділянок
відповідно до закону; надання у
користування земельних ділянок, межі
яких не встановлені в натурі (на
місцевості).

Особа, зацікавлена в одержанні у
користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності за проектом землеустрою щодо
її відведення, звертається з
клопотанням про надання дозволу на
його розробку до відповідної
сільської, селищної, міської, районної,
обласної ради, Кабінету Міністрів
України, Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевої державної
адміністрації.

У клопотанні зазначаються орієнтовний
розмір земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки).

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування в межах
їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування земельної ділянки
вимогам законів, прийнятих відповідно
до них нормативно-правових актів, а
також генеральних планів населених
пунктів, іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Судом встановлено, що Тлумацька міська
рада приймаючи 24 травня 2007 року
оскаржуване рішення, діяла в межах
закону, тобто на підставі та у
відповідності до вимог ст.ст.116, 122, 123 ЗК
України та ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні» передала в
користування земельну ділянку
юридичній особі, зацікавленій у цьому.
Жодних підстав, передбачених Земельним
Кодексом України, для відмови у наданні
дозволу у ради не було.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про
землеустрій» технічна документація із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право на земельну
ділянку, включає, серед інших
відомостей та документів, також і
перелік обмежень прав на земельну
ділянку і наявні земельні сервітути.

З технічної документації (звіту)
відведення земельної ділянки ТОВ
«Перспектива» вбачається, що жодних
земельних обмежень в тому числі
сервітутних щодо вказаної земельної
ділянки не встановлено, такі обмеження
не зареєстровані у встановленому
законом порядку. Висновком відділу
будівництва містобудування та
архітектури від 14 червня 2007 року № 120,
висновком Тлумацького районного
відділу земельних ресурсів від 16
червня 2007 року № 321 підтверджується
відсутність будь-яких обмежень щодо
земельної ділянки по АДРЕСА_2.

Статтею 99 Земельного кодексу України
встановлено право проїзду до власної
земельної ділянки є земельним
сервітутом. Земельний сервітут
встановлюється за домовленістю між
власниками сусідніх земельних ділянок
на підставі договору або за рішенням
суду. Право земельного сервітуту
виникає після його державної
реєстрації в порядку, встановленому
для державної реєстрації прав на
земельну ділянку ст. 100 Земельного
кодексу України. Доказів встановлення
обмежень щодо користування земельною
ділянкою ТОВ «Перспектива» позивачем
не було подано.

Також суд зазначає, що як видно з
державного акта серії ІФ №015397 належна
позивачу на праві приватної власності
земельна ділянка по опису меж від А до Б
довжиною 83 м 49 см. межує з проїжджою
частиною дороги АДРЕСА_1.

За встановлених в судовому засіданні
обставин, посилання позивача на те, що
рішенням сесії Тлумацької міської ради
від 24 травня 2007 року ТзОВ «Перспектива»
передано проїзд до земельної ділянки
позивача і його позбавлено права
заїзду до своєї земельної ділянки є
необґрунтованим. Тлумацька міська рада
під час прийняття рішення від 24 травня
2007 року діяла в межах чинного
законодавства, скористалася своїми
повноваженнями у відповідності з
Конституцією України, Земельним
кодексом України, Законом України «Про
місцеве самоврядування».

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції переконаний, що
судом першої інстанції надано належну
оцінку наявним у справі доказам, а їх
достатня кількість та взаємний зв'язок
у сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
відсутність підстав для відмови в
задоволенні позову.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції визнає, що судом
першої інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу приватного
підприємця ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Тлумацького
районного суду Івано-Франківської
області від 03 лютого 2011 року в справі №
2а-2/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили, а у випадку коли,
відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС
України, складення ухвали в повному
обсязі відкладено - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя:
С. П.
Нос

Судді:
В. В.
Клюба

Р. В.
Кухтей

Ухвалу складено в повному обсязі 14
жовтня 2014 року.