Справа № 299/2212/14а
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року
Справа №
876/7417/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Яворського І.О.,

суддів:
Кухтея Р.В., Клюби В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення Виноградівської
районної державної адміністрації
Закарпатської області на постанову
Виноградівського районного суду
Закарпатської області від 07 липня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Виноградівської
районної державної адміністрації
Закарпатської області про виплату
допомоги на оздоровлення за 2014 рік, -

В С Т А Н О
В И В:

Позивач, ОСОБА_1 в червні 2014 року
звернувся з позовом в суд до управління
праці та соціального захисту населення
Виноградівської районної державної
адміністрації Закарпатської області
про виплату допомоги на оздоровлення
за 2014 рік.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що
особою постраждалою внаслідок
Чорнобильської катастрофи І категорії
інвалідом І групи, має право на
отримання одноразової допомоги на
оздоровлення в розмірі визначеному
Законом України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», однак відповідач виплачує
таку в меншому розмірі.

Постановою Виноградівського районного
суду Закарпатської області від 07 липня
2014 року в справі №299/2212/14а
адміністративний позов було
задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням управлінням праці та
соціального захисту населення
Виноградівської районної державної
адміністрації Закарпатської області
подано апеляційну скаргу, в якій
просить постанову Виноградівського
районного суду Закарпатської області
від 07 липня 2014 року в справі №299/2212/14а
скасувати та прийняти нову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт покликається на постанову
Кабінету Міністрів України від 12.07.2005
року №562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та додає, що вона є
обов'язковою до виконання. Більше того
відповідач вважає, що вказана
постанова є спеціальним
нормативно-правовим актом щодо
встановлення розмірів виплат,
передбачених Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому, колегія суддів, у
відповідності до ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія приходить до висновку,
що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову без змін. При
цьому колегія суддів виходить з
наступних міркувань.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи та сторонами не
заперечувалось, що ОСОБА_1 є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС І категорії, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 від 02.03.2000 року.

Листом управління праці та соціального
захисту населення Виноградівської
районної державної адміністрації
Закарпатської області №09-04/2276 від
27.06.2014 року позивачу повідомлено, що
15.05.2014 року йому було виплачено
допомогу на оздоровлення за 2014 року в
сумі 120 грн. згідно постанови КМУ від
12.07.2005 року №562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Розглядаючи питання про правомірність
дій відповідача щодо виплати позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення у
розмірі 120 грн., суд апеляційної
інстанції враховує наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», щорічна
допомога на оздоровлення, інвалідам
І-ІІ групи виплачується в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

Вищевказаною ст.48 Закону також
визначено, що щорічна допомога на
оздоровлення виплачується громадянам
за місцем їх проживання органами
соціального захисту населення.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, такий розмір щорічної
допомоги на оздоровлення:

інвалідам I і II групи - 120 гривень;

учасникам ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 2
категорії - 100 гривень;

інвалідам III групи та дітям-інвалідам -
90 гривень.

Отже зазначеним підзаконним
нормативним актом всупереч Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
який визначив кратність одноразової
компенсації в залежності від розміру
мінімальної заробітної плати, яка
визначається Законом, встановлено
конкретні розміри таких компенсацій.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25 січня 2012 року за № 3-рп/2012, дано
тлумачення, що нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України під час
вирішення справ про соціальний захист
підлягають застосуванню тоді, коли
вони видані у межах його компетенції,
на основі і на виконання Бюджетного
кодексу України, закону про Державний
бюджет України на відповідний рік та
інших законів України.

Закони України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», Законом України
«Про Державний бюджет України на 2012
рік» та Законом України «Про державний
бюджет України на 2013 рік",
встановлювали обмеження, щодо виплат
додаткових пенсій, доплат особам
постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС
та пенсії по інвалідності.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік»від 16 січня 2014 року
№719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014
року (п.1 Прикінцевих положень Закону)
обмеження щодо вищенаведених виплат не
встановлені.

Закон України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року №
1622-VII, яким доповнено Прикінцеві
положення Закону України "Про
Державний бюджет на 2014 рік" від 16 січня
2014 року № 719-VII пунктом 6-7, який в свою
чергу встановлює, що норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», статей 5 та 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік -
набув чинності з 03.08.2014 року.

Таким чином, у період з 01.01.2014 року по
02.08.2014 року підлягають застосуванню
норми Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» без будь-яких обмежень.

Частиною 4 ст.9 КАС України визначено, що
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

За таких обставин, коли підзаконний
нормативний акт суперечить Закону,
обмежуючи права громадян визначені
останнім, застосування зазначених
постанов неможливе.

Статтею 62 даного Закону визначено, що
роз'яснення порядку застосування цього
Закону провадиться у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України, рішення якого є обов'язковими
для виконання міністерствами та іншими
центральними органами державної
виконавчої влади України, місцевими
органами державної виконавчої влади,
всіма суб'єктами господарювання
незалежно від їх відомчої
підпорядкованості та форм власності.

Враховуючи вищенаведене, відповідач,
як суб'єкт владних повноважень у
спірних правовідносинах має діяти у
відповідності до норм чинного
законодавства, відтак нарахування та
виплата одноразової щорічної допомоги
на оздоровлення позивачу на підставі
постанови Кабінету Міністрів є
протиправним та таким, що суперечить
приписам Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

На підставі викладеного, розмір
нарахованих відповідачем доплат
вказаних у довідках не відповідає
кратному розміру мінімальної
заробітної плати, а тому вимога про
нарахування та виплату в розмірах,
визначених Законом України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», є правомірною та такою, що
підлягає до задоволення.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Виноградівської районної державної
адміністрації Закарпатської області
залишити без задоволення, а постанову
Виноградівського районного суду
Закарпатської області від 07 липня 2014
року в справі №299/2212/14а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
І.О. Яворський

Судді
Р.В. Кухтей

В.В. Клюба