Справа № 2а-5584/11
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 р.
Справа № 43263/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання:
Керод Х.І.

з участю представника позивача
Турчина І.Я.

представники третіх осіб:
Корнази Н.Т., Запалух С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Виконавчого комітету Калуської
міської ради на постанову Калуського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 25 січня
2012 року у справі за позовом Прокурора
м.Калуша до Виконавчого комітету
Калуської міської ради за участю
третіх осіб - Вище професійне училище
№7 та Комунального підприємства
«Водотеплосервіс» про визнання
нечинним рішення,-

В С Т А Н О
В И Л А:

21.04.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання нечинним
рішення ВК Калуської міської ради №333
від 21.12.2010 року «Про встановлення
тарифів на послуги централізованого
водопостачання та водовідведення в
м.Калуші».

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що при
прийняті оскаржуваного рішення
відповідачем не здійснено
розмежування споживачів комунальних
послуг на «населення» та «бюджетна
установа».

Постановою Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 25
січня 2012 року поновлено строк
звернення до суду. Визнано нечинним п.1.2
рішення ВК Калуської міської ради від
21.12.2010 року №333 «Про встановлення
тарифів на послуги централізованого
водопостачання та водовідведення» в
частині встановлення тарифів для
гуртожитків, які є на балансі бюджетних
установ, організацій та закладів.

Відповідач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що безпідставними є висновки про те,
що тарифи на послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення бюджетним установам,
організаціям та закладам на балансі
яких знаходяться гуртожитки, мають
відбуватись за тарифами встановленими
для населення.

У ході апеляційного розгляду
представник КП «Водотеплосервіс»
Корназа Н.Т. надала пояснення та
просить задовольнити апеляційну
скаргу.

Представники позивача Турчин І.Я. та
представник третьої осіби Запалух С.І.
у ході апеляційного розгляду надали
пояснення та просять відхилити
апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст.
196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Визнаючи нечинним п.1.2 рішення ВК
Калуської міської ради від 21.12.2010 року
№333 «Про встановлення тарифів на
послуги централізованого
водопостачання та водовідведення» в
частині встановлення тарифів для
гуртожитків, які є на балансі бюджетних
установ, організацій та закладів суд
першої інстанції виходив з того, що
тарифи на послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення
бюджетним установам, організаціям та
закладам, на балансі яких знаходяться
гуртожитки, мають відбуватися за
тарифами встановленими для населення.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що на балансі ВПУ
№7 перебуває гуртожиток, який
використовується для проживання учнів.

Згідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» до
повноважень органів місцевого
самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг належить
встановлення цін/тарифів на
житлово-комунальні послуги відповідно
до Закону.

Пунктом 1.2 рішення виконавчого
комітету Калуської міської ради № 333
від 21.12.2010 року «Про встановлення
тарифів на послуги централізованого
водопостачання та водовідведення в
місті Калуші» з 01.01.2011 року встановлено
тарифи, що надаються комунальним
підприємством «Водотеплосервіс»
бюджетним установам, організаціям та
закладам, в тому числі гуртожиткам, які
є на балансі бюджетних установ,
організацій та закладів, на послуги з
централізованого водопостачання, та
водовідведення: централізоване
водопостачання - 8,03 грн. (з ПДВ) за 1
кубічний метр води; централізоване
водовідведення - 4,37 грн. (з ПДВ) за 1
кубічний метр відведених стоків.

Згідно цього тарифи для розрахунків з
населенням на послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення передбачені пунктом 1.1
цього рішення, а для інших споживачів
пунктом 1.3.

Відповідно до абзацу 1 ст.1 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» житлово-комунальні послуги -
результат господарської діяльності,
спрямованої на забезпечення умов
проживання та перебування осіб у жилих
і нежилих приміщеннях, будинках і
спорудах, комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил.

Абзацом 10 ст.1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
комунальні послуги визначено як
результат господарської діяльності,
спрямованої на задоволення потреби
фізичної чи юридичної особи у
забезпеченні холодною та гарячою
водою, водовідведенням, газо - та
електропостачанням, опаленням, а також
вивезення побутових відходів у
порядку, встановленому законодавством.

Споживачем таких послуг є фізична чи
юридична особа, яка отримує або має
намір отримати житлово-комунальну
послугу, що являє собою результат
господарської діяльності, спрямованої
на забезпечення умов проживання та
перебування осіб у жилих і нежилих
приміщеннях, будинках і спорудах,
комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил (абзац 13
ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до п.2 Примірного положення
про гуртожитки, яке затверджено
постановою Ради Міністрів УРСР від З
червня 1986 р. № 208, гуртожитки
призначаються для проживання
робітників, службовців, студентів,
учнів, а також інших громадян у період
роботи або навчання.

Згідно з п.22 Примірного положення про
гуртожитки, адміністрація
підприємства, установи, організації, у
віданні якої перебуває гуртожиток,
зобов'язана утримувати гуртожиток
відповідно до встановлених санітарних
правил, єдиних правил і норм
експлуатації та ремонту житлового
фонду, а керівники цих підприємств,
установ, організацій несуть
відповідальність за правильну
експлуатацію та утримання гуртожитків.

Пунктом 38 Примірного положення про
гуртожитки передбачено, що плата за
користування жилою площею в
приміщеннях, що знаходяться в
спільному користуванні кількох осіб,
які не перебувають у сімейних
стосунках, провадиться за
встановленими ставками. Витрати на
комунальні послуги входять до ставки
плати за користування жилою площею і
окремо плата за них не стягується.
Громадяни, які проживають у
приміщеннях, що перебувають у їх
відособленому користуванні, вносять
плату за користування жилою площею і за
комунальні послуги по ставках
квартирної плати (тарифах),
установлених для будинків державного
та громадського житлового фонду.

Керуючись вищенаведеним колегія
суддів погоджується з думкою суду
першої інстанції про те, що особи, які
проживають у гуртожитках,
прирівнюються до населення, що мешкає в
багатоквартирних будинках.

Крім того, слід зазначити що
Контрольно-ревізійним управлінням в
Івано-Франківській області
проводилась ревізія
фінансово-господарської діяльності
ВПУ №7 м.Калуша за результатами якої
складено акт від 20.03.2009 року № 03-21/05-05 у
якому зазначено, що сплата бюджетних
коштів за теплопостачання, послуги
централізованого водопостачання та
водовідведення спожиті мешканцями
гуртожитку при застосуванні тарифів як
для бюджетної установи є порушенням
фінансової дисципліни (а.с.48-84).

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно з
статтею 86 КАС України оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, не дають
адміністративному суду апеляційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм у оскаржуваному судовому
рішенні належну правову оцінку, відтак
подана апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Виконавчого
комітету Калуської міської ради
залишити без задоволення, а постанову
Калуського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 25 січня
2012 року у справі №2а-5584/11- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

І.І.Запотічний