Справа № 817/2850/14
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

817/2850/14

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2850/14

21 жовтня 2014 року

15год. 55хв.

м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом

Млинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області

до

Млинівської районної організації партії СДПУ ( об`єднаної)

про припинення юридичної особи, -

ВСТАНОВИВ :

Млинівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Рівненській області звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Млинівської районної організації партії СДПУ ( об`єднаної) про припинення юридичної особи.

Справа розглянута в порядку скороченого провадження.

Ухвалою про відкриття скороченого провадження від 02 жовтня 2014 року відповідачу було надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для подання заперечення. У вказаний строк відповідачем не було подано заперечення на адміністративний позов та заяви про визнання позову.

Давши оцінку доказам у справі, повно і всебічно з’ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що Млинівська районна організація партії СДПУ ( об`єднаної) як платник податків перебуває на обліку в Млинівській ОДПІ з 22.11.2005 р.

Згідно з підпунктом 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

Це повноваження з врахуванням норм Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», який є спеціальним законом з питань державної реєстрації, припинення суб'єктів підприємницької діяльності, слід розуміти як повноваження на звернення до адміністративного суду з позовом про припинення юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи -підприємця.

Згідно з частиною 1 статті 33 вказаного Закону, юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням державного органу, прийнятим у випадках, передбачених законом.

Підстави для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, передбачені частиною другою статті 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних особі та фізичних осіб-підприємців». Однією з таких підстав є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Норма названої статті не містить імперативного застереження щодо кола осіб, які мають право звернутися до суду з позовом про припинення юридичної особи з наведеної підстави, а подання такого позову органом державної податкової служби обумовлено виконанням покладеного на нього законом обов'язку щодо аналізу причин і оцінки даних про факти порушень податкового законодавства, що нерозривно пов'язано з набуттям платником податків цивільної правосуб'єктності.

При цьому, слід зазначити, що за правилом, встановленим частиною першою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців», дія цього Закону поширюється на державну реєстрацію всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, а також фізичних осіб -підприємців.

Частина друга цієї норми містить застереження про можливість встановлення законом особливостей державної реєстрації об'єднань громадян, благодійних організацій, політичних партій, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, асоціацій органів місцевого самоврядування, банків, торгово-промислових палат, фінансових установ (у тому числі кредитних спілок), бірж, а також інших установ та організацій.

Особливості створення, функціонування та припинення діяльності політичних партій регулюються Законом України "Про політичні партії в Україні" № 2365-III від 05 квітня 2001 року.

Стаття 2 Закону України "Про політичні партії в Україні" передбачає, що політична партія - це зареєстроване згідно з Законом добровільне об'єднання громадян - прихильників певної загальнонаціональної програми суспільного розвитку, що має своєю метою сприяння формуванню і вираженню політичної волі громадян, бере участь у виборах та інших політичних заходах.

Частиною 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" визначено, що об'єднання громадян, політичні партії, державні органи та органи місцевого самоврядування, асоціації органів місцевого самоврядування, банки, торгово-промислові палати, фінансові установи (у тому числі кредитні спілки), біржі, інші установи та організації, для яких законом встановлені особливості державної реєстрації, набувають статусу юридичної особи лише з моменту їх державної реєстрації у порядку, встановленому цим Законом.

З огляду на викладене, норми Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців» є загальними відносно спеціальних норм Закону України «Про політичні партії в Україні», які регулюють питання реєстрації об'єднання громадян, їх ліквідації і не суперечать загальним нормам.

А відтак, підстави припинення юридичної особи, визначені статтею 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», є незалежними від випадків примусового розпуску (ліквідації) політичних партій, передбачених статтею 23 Закону України "Про політичні партії в Україні", які додатково передбачені для осіб, що підпадають під дію цього Закону.

Відповідно до абзацу п'ятого частини другої статті 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», підставою для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, є неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Таким чином, органи доходів і зборів наділені правом звернення до суду з позовом про припинення громадської організації чи політичної партії за неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач не подає податкову звітність протягом та за 2013 рік, січень-серпень 2014 року, і не має заборгованості із сплати податків (зборів).

Дані обставини є підставою для постановлення судового рішення про припинення юридичної особи відповідача.

Судові витрати, відповідно до статті 94 КАС України, з відповідача не присуджуються.

Керуючись статтями 160-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Копію постанови суду, після набрання нею законної сили, направити державному реєстратору за місцезнаходженням відповідача для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення.

Постанова суду першої інстанції є остаточною, крім випадків оскарження її в апеляційному порядку.

У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Відповідно до п. 8 ч. 6 ст. 183-2 КАС України відповідач зобов’язаний виконати постанову негайно.

Суддя Жуковська Л.А.