Справа № 2а-365/11
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
Справа №
12258/12/9104 Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді -
Старунського Д.М.,

суддів -
Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Радехівського районного суду
Львівської області від 04 серпня 2011 року
в справі за позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Радехівської
районної державної адміністрації
Львівської області про визнання дій
неправомірними та виплату державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, -

В С Т А Н О В И Л А:

08 липня 2011 року Радехівським районним
судом Львівської області
зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Радехівської
районної державної адміністрації
Львівської області про визнання
неправомірними дій та зобов'язання до
вчинення дій.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовано
тим, що згідно ст.15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
матері малолітньої дитини, що здійснює
догляд за дитиною, протягом 2011 року
повинна надаватися допомога в розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років,
однак виплату такої відповідачем
здійснено в меншому обсязі.

Постановою Радехівського районного
суду Львівської області від 04 серпня 2011
року у задоволенні позову відмовлено.

В обґрунтування зазначеної постанови
вказано, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в 2011 році виплачувалася
відповідно до чинного законодавства, а
саме в розмірі, що дорівнює різниці між
100 відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу, але не
менше 130 грн.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідачем - ОСОБА_1,
подано апеляційну скаргу до
Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій
висловлено прохання скасувати
оскаржувану постанову, а позовні
вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначено, що у Законі України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» немає будь яких особливостей
виплати державних допомог сім'ям з
дітьми у 2011 році, а тому у 2011 році
виплата допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
повинна здійснюватись у розмірах,
визначених ст.15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
згідно з якою (з врахування рішення
Конституційного Суду України від 09.07.2007
року) допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віко до шести років.

Рішення суду першої інстанції, що
оскаржується, прийняте у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справи, що
передбачена п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України,
особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явились, про дату,
час і місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином, а тому,
колегія суддів, відповідно ст. 197 КАС
України, вважає можливим проведення
розгляду справи за їхньої відсутності
в порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами та на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
проаналізувавши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів не вбачає підстав для її
задоволення.

Встановлено, що ОСОБА_1 є матір'ю
малолітньої ОСОБА_2, дата народження
якої ІНФОРМАЦІЯ_1 (А.с. 7).

Відомо, що позивачу, ОСОБА_1, в період з
січня по червень 2011 року виплачувалася
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі 130 грн.

Згідно Конституції України та Закону
України «Про державні соціальні
стандарти та державні соціальні
гарантії» позивачів наділено державою
певним правовим статусом, який включає
в себе й право на додаткові елементи
соціального захисту, зокрема право на
отримання допомоги по догляду за
дитиною. Наділивши осіб зазначеною
соціальною гарантією, держава, таким
чином, взяла на себе публічне
зобов'язання забезпечити належний
матеріальний рівень осіб, які мають
дітей віком до трьох років. Тобто, між
позивачами і державою встановлено
певний правовий зв'язок у визначеній
сфері життєдіяльності, який
характеризується наявністю
зобов'язання держави забезпечити
соціальний захист громадян України, в
сім'ях яких виховуються та проживають
неповнолітні діти.

Частиною 3 статті 8 КАС України,
фізичним та юридичним особам для
захисту порушених прав гарантується
звернення до адміністративного суду
для захисту прав і свобод людини і
громадянина безпосередньо на підставі
Конституції України.

У відповідності до ст. ст. 13,14 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» (в редакції, що діяла на момент
виникнення спірних правовідносин),
особа, котра фактично здійснює догляд
за дитиною, має право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, яка виплачується
щомісяця з дня призначення допомоги по
догляду за дитиною по день досягнення
нею вказаного віку.

Статтею 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» (в редакції,
що діяла на момент виникнення спірних
правовідносин) визначено, що допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень.

Вказана норма на момент виникнення
спірних правовідносин та розгляду
судом даної справи була чинною, питання
щодо її конституційності не ставилося.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів визнає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив обставини
справи та ухвалив законне рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, доводи апеляційної скарги
її не спростовують, тому підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції немає.

Керуючись, ст. ст. 158-160, 183-2, 195, 197, п. 1 ч. 1
ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Радехівського
районного суду Львівської області від
04 серпня 2011 року в справі № 2а-365/11- без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
Д.М. Старунський

Судді:
В.М. Багрій

А.І. Рибачук