Справа № 2а-2859/12/1070
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року
м. Київ К/800/30459/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: Сіроша
М.В.,

суддів:
Рибченка А.О.,

Юрченко В.П.

розглянувши у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області (далі -
Інспекція) на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 29
серпня 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 18 квітня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2, як
фізичної особи - підприємця, до
Інспекції,

про скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з адміністративним позовом про
визнання протиправною та скасування
постанови Інспекції від 17.05.2012 року № 55
(далі - Постанова №55) щодо накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

На обґрунтування позову зазначила, що
Інспекція не вказала які саме
порушення містобудівного
законодавства вона допустила.

Оскаржувана постанова прийнята у
порушення вимог чинного законодавства
та є такою, що підлягає скасуванню.

29 серпня 2012 року постановою Київського
окружного адміністративного суду,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 18 квітня 2013 року, позов
задоволено.

Постанову № 55 скасовано.

Мотивуючи рішення, суди попередніх
інстанції зазначили, що ОСОБА_2
будівельні роботи не проводила, свою
квартиру як офіс не експлуатує, а лише
здійснює свою діяльність, як фізична
особа - підприємець у квартирі, яка
належить їй на праві власності.

ОСОБА_2 не порушувала вимоги ч. 8 ст. 39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» щодо
експлуатації закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Інспекція звернулась із касаційною
скаргою про скасування постанови
Київського окружного
адміністративного суду та ухвали
Київського апеляційного
адміністративного суду і ухвалення
нової постанови про відмову у
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, 2.06.2006 року
ОСОБА_2 зареєстрована як фізична
особа-підприємець за видами діяльності
- роздрібна торгівля на ринках,
діяльність страхових агентів і
брокерів, надання в оренду й
експлуатацію власного чи орендованого
нерухомого майна.

На підставі договору дарування від 10
грудня 2003 року та договору
купівлі-продажу від 22 січня 2003 року
ОСОБА_2 набула право власності на
квартиру, АДРЕСА_1.

22 червня 2007 року Міська рада склала акт
щодо можливості надання дозволу ОСОБА_2
на переведення житлової площі квартири
в нежитлову з подальшим
переобладнанням її під офіс, отримання
необхідних технічних умов, заключень
та розробки і погодження у
встановленому порядку
проектно-кошторисної документації.

У липні 2007 року ОСОБА_2 звернулася до
Фастівської міської ради Київської
області (далі - Міська рада) із заявою
щодо переведення зазначеної квартири з
житлового приміщення в нежитлове.

10 липня 2007 року Міська рада прийняла
рішення № 168/1 щодо переведення
зазначеної квартири із житлового фонду
в нежитловий та надання дозволу на
виготовлення проектно-кошторисної
документації на її переобладнання та
попереджено ОСОБА_2 про те, що
будівельні роботи можливі лише після
затвердження проектно-кошторисної
документації в установленому порядку.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що станом на 23.04.2012 року
зазначена квартира не була
переобладнана під офіс, а
використовувалась ОСОБА_2, як власником
помешкання без порушення прав інших
осіб, що підтверджується технічним
паспортом квартири від 11.01.2007 року.

23 квітня 2012 року Інспекція здійснила
планову перевірку дотримання ОСОБА_2
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
під час виконання підготовчих і/або
будівельних робіт щодо реконструкції
зазначеного нежитлового приміщення
під офіс, за наслідками якої 23.04.2012 року
був складений акт.

Відповідно до зазначеного акту ОСОБА_2
порушила ч. 8 ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», оскільки зазначена
квартира не переведена із житлового
фонду в нежитловий зазначено, що
будівельні роботи в квартирі не
проводились.

23 квітня 2012 року Інспекція видала
припис № 32 щодо усунення ОСОБА_2 вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил та
встановлений час на повідомлення про
його виконання до 23.08.2012 року.

17 травня 2012 року Інспекція прийняла
Постанову № 55 щодо накладення на
ОСОБА_2 штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до листа Державного
комітету з будівництва та архітектури
№ 7/7-401 від 30.04.2003 року
щодо віднесення ремонтно-будівельних
робіт до капітального та поточного
ремонтів визначено, що поточний ремонт
- це комплекс ремонтно-будівельних
робіт, який передбачає систематичне та
своєчасне підтримання експлуатаційних
якостей та попередження передчасного
зносу конструкцій і інженерного
обладнання. Якщо будівля в цілому не
підлягає капітальному ремонту,
комплекс робіт поточного ремонту може
враховувати окремі роботи, які
класифікуються як такі, що відносяться
до капітального ремонту (крім робіт,
які передбачають заміну та
модернізацію конструктивних елементів
будівлі). Поточний ремонт повинен
провадитись з періодичністю, що
забезпечує ефективну експлуатацію
будівлі або об'єкта з моменту
завершення його будівництва
(капітального ремонту) до моменту
постановки на черговий капітальний
ремонт (реконструкцію).

Згідно з ч. 8 ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих (якщо таке
прийняття передбачено законодавством)
в експлуатацію, забороняється.

Суди попередніх інстанцій
обґрунтовано зазначили, що будівельні
роботи в квартирі АДРЕСА_1 не
проводились, об'єкт, який необхідно
вводити в експлуатацію відсутній, що є
підставою для скасування Постанови №
55.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судові рішення ухвалені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для їх
скасування з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області відхилити.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 29 серпня 2012
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 квітня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Рибченко А.О.

Юрченко В.П.