Справа № 755/18027/14-а
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Галаган В.І.
Суддя-доповідач: Парінов
У Х В А Л А

Іменем України

16 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу Дніпровського районного суду
м. Києва від 10 липня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити дії.

Позовна заява підписана представником
ОСОБА_2, який постійно проживає у
Сполучених Штатах Америки, ОСОБА_3.

На підтвердження своїх повноважень на
ведення справи, останнім надано копію
довіреності від 19.11.2013 року від ОСОБА_4,
складену у м. Чикаго, штат Іллінойс,
Сполучені Штати Америки, з текстом,
викладеним українською мовою, та копію
апостиля.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 10 липня 2014 року матеріали
адміністративного позову повернуто
позивачу на підставі п. 4 ч. 3 ст. 108 КАС
України.

На вказану ухвалу представник позивача
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржувану ухвалу
та направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 08 вересня
2014 року апеляційну скаргу було
залишено без руху, зокрема, з підстав,
що подані документи не підтверджують
повноваження ОСОБА_3 на ведення даної
справи від імені ОСОБА_2 та
запропоновано надати належних доказів
(оригіналів документів) на
підтвердження повноважень ОСОБА_3 на
звернення до суду від імені ОСОБА_2.

На виконання вимог ухвали суду про
залишення апеляційної скарги без руху
представником позивача подано
оригінал апостиля та копію
довіреності, посвідчені нотаріально.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 01 жовтня 2014
року було відкрито апеляційне
провадження у справі та призначено
справу до розгляду.

В засідання учасники процесу не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими про дату, час і місце
апеляційного розгляду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги колегія суддів визнала можливим
розглядати справу в порядку письмового
провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 108 КАС України
позовна заява повертається позивачеві,
якщо позовну заяву від імені позивача
подано особою, яка не має повноважень
на ведення справи.

Повертаючи позовну заяву позивачеві із
зазначених підстав, суд першої
інстанції виходив з того, що
представником позивача не долучено до
матеріалів позовної заяви належних
документів на підтвердження наявності
у ОСОБА_3 представницьких прав, наданих
від імені ОСОБА_2, та зазначив, що,
враховуючи постійне проживання
позивача в Сполучених Штатах Америки,
така довіреність, що має бути належно
посвідчена на території Сполучених
Штатів Америки, також має бути
обов'язково легалізована на території
України, однак матеріали позовної
заяви не містять довіреності від імені
позивача, посвідченої компетентними
органами на території Сполучених
Штатів Америки, а також довіреності, що
має офіційний переклад на українську
мову, легалізованої у встановленому
законодавством України порядку.

Колегія суддів не погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

На підтвердження своїх повноважень на
ведення справи, представником позивача
надано копію довіреності від 19.11.2013
року від ОСОБА_4, складену у м. Чикаго,
штат Іллінойс, Сполучені Штати Америки,
з текстом, викладеним українською
мовою, та копію апостиля.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 КАС України,
повноваження представників, які беруть
участь в адміністративному процесі на
основі договору, на здійснення
представництва в суді повинні бути
підтверджені довіреністю. Оригінали
довіреностей або засвідчені підписом
судді копії з них приєднуються судом до
справи.

Частиною 6 ст. 58 КАС України
передбачено, що довіреності або інші
документи, які підтверджують
повноваження представника і були
посвідчені в інших державах, повинні
бути легалізовані в установленому
законодавством порядку, якщо інше не
встановлено міжнародними договорами,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Зокрема, порядок консульської
легалізації встановлюється
Міністерством закордонних справ
України (ст. 54 Консульського статуту
України, затвердженого Указом
Президента України від 02 квітня 1994 року
№ 127/94) та Інструкцією про порядок
консульської легалізації офіційних
документів в Україні і за кордоном,
затвердженої наказом Міністерства
закордонних справ України від 04 червня
2002 року № 113, зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України від 26
червня 2002 року № 535/6823.

З 22 грудня 2003 року для України набрала
чинності Гаазька Конвенція (1961 р.), що
скасовує вимогу легалізації іноземних
офіційних документів.

Відповідно до статті 3 Конвенції, що
скасовує вимогу легалізації іноземних
офіційних документів, 1961 року (дата
приєднання України - 10.01.2002 р., дата
набрання чинності в Україні - 22.12.2003 р.),
єдиною формальною процедурою, яка може
вимагатися для посвідчення
автентичності підпису або якості, в
якій виступала особа, що підписала
документ, автентичності відбитку
печатки або штампа, яким скріплено
документ, є проставлення апостиля
компетентними органами держави, в якій
документ був складений. Згідно з
положеннями даної Конвенції документ,
на якому проставлено апостиль, не
потребує жодного додаткового
оформлення чи засвідчення і може бути
використаний у будь-якій іншій
державі-учасниці Конвенції.

Статтею 2 Конвенції передбачено, що
кожна з Договірних держав звільняє від
легалізації документи, на які
поширюється ця Конвенція і які мають
бути представлені на її території. Для
цілей цієї Конвенції під легалізацією
розуміється тільки формальна
процедура, що застосовується
дипломатичними або консульськими
аґентами країни, на території якої
документ має бути представлений, для
посвідчення автентичності підпису,
якості, в якій виступала особа, що
підписала документ, та, у відповідному
випадку, автентичності відбитку
печатки або штампу, якими скріплено
документ.

Таким чином згідно з положеннями
Конвенції документ, на якому
проставлено апостиль, не потребує
жодного додаткового оформлення чи
засвідчення і може бути використаний у
будь-якій іншій державі-учасниці
Конвенції.

На виконання вимог ухвали суду про
залишення апеляційної скарги без руху
представником позивача подано
оригінал апостиля та копію
довіреності, посвідчені нотаріально.

Таким чином, повноваження представника
позивача ОСОБА_3 на ведення даної
справи підтверджені належним чином.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що повернення
судом першої інстанції позовної заяви
на підставі п. 4 ч. 3 ст. 108 КАС України є
передчасним, оскільки не відповідає
дійсним обставинам справи.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно з п.3 ч.1 статті 199 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направити справу для продовження
розгляду.

Стаття 204 КАС України встановлює
підстави для скасування ухвали суду,
яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції. Такими
підставами є: неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги позивача
спростовують висновки, покладені в
основу рішення суду першої інстанції,
прийнятого з порушенням норм
процесуального права при неповному
з'ясуванні обставин, що призвело до
неправильного вирішення питання, а
тому апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржувана ухвала -
скасуванню. Справу належить направити
справу до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.3, 6, 17, 107, 197, 199, 204, 206, 211, 212, 254 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 10 липня 2014 року скасувати та
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає

Головуючий суддя

А.Б. ПаріновСудді
І.О. Грибан О.А. Губська

Головуючий суддя
Парінов А.Б.

Судді:
Грибан І.О.

Губська О.А.