Справа № 359/10136/14-а
Суддя: Муранова-Лесів І. В.
Дата ухвалення: 2014-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/359/321/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2014 року о 15 годині 30 хвилин
Бориспільський міськрайонний суд
Київської області у складі:

головуючого судді - І.В.
Муранової-Лесів

при секретарі -
Ю.В.Шляхетко,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Борисполі Київської
області адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС
взводу з обслуговування СП ДАІ №3
Волика Віктора Олександровича про
визнання дій неправомірними та
скасування постанови про накладення
стягнення у виді штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

07 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області з адміністративним
позовом, в якому оскаржив дії
інспектора ДПС взводу з обслуговування
СП ДАІ №3 старшого прапорщика Волика
Віктора Олександровича щодо
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та
накладення штрафу в розмірі 255 гривень,
які просить визнати неправомірними, а
також скасувати постанову ПС1 3681215 в
справі про адміністративне
правопорушення від 27.09.2014 року, а
провадження у вказаній справі закрити.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
наступним. 27 червня 2014 року близько 11-00
години ранку він рухався на автомобілі
«Мерседес-Бенц «спринтер» державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 по
автодорозі «Київ-Харків», не порушуючи
правил ПДР, в потоці транспортних
засобів, що рухались попереду та позаду
нього. При під'їзді до стаціонарного
посту він знизив швидкість у
відповідності до наявних обмежень на
даній ділянці дороги, жодного з водіїв
зупинено не було. В цей час працівником
ДАІ було зупинено позивача, як пояснив
інспектор ДАІ, позивача було зупинено
за перевищення швидкості. Його
заперечення про те, що швидкість не
перевищувала дозволеної, працівник ДАІ
залишив без уваги та склав протокол про
адміністративне правопорушення, з
якого позивачу стало відомо, що він
ніби то перевищив швидкість на 23
км/год., що було зафіксовано приладом
контролю швидкості «Трукам». Також
позивачу була вручена постанова ПС1
№681215 по справі про адміністративне
правопорушення. Позивач виклав свої
заперечення в протоколі, а також
стверджує, що при розгляді
адміністративної справи інспектором
ДАІ були грубо порушені права позивача,
а саме: працівник ДАІ не зміг пред'явити
йому для ознайомлення відзняте
порушення правил дорожнього руху,
пояснивши це тим, прилад перестав
працювати; йому не були представлені
свідоцтво метрологічної повірки та
сертифікат відповідності, що
підтверджують законність застосування
приладу. Позивач звертає увагу на те, що
в розміді 4 інструкції з експлуатації
«TruCama» зазначаються «дорожні установки
приладу», а в пункті «Вибір місця
розташування біля дороги» описаний так
званий «ефект косинуса», притаманний
усім вимірам цього приладу, та надано
таблиці перерахунку швидкості,
показаної на радарі, в реальну
швидкість. Проте в постанові не
зазначено місце, звідки саме
проводилась фіксація порушення, а
також на офіційних сайтах підрозділів
УкрСЕПРО відсутні інформації про
проведення сертифікації в Україні та
видачу Сертифіката відповідності на
прилад «TruCam» №000676.

Позивач зазначає, що інспектором ДПС
були допущені порушення при винесенні
постанови ПС1 №681215 від 27 вересня 2014
року, яка не відповідає вимогам ст..283
КУпАП, а також, що відсутність доказів
про скоєння адміністративного
правопорушення, свідчить про
відсутність події як такої, що мала
місце та склад адміністративного
правопорушення.

В судове засідання позивач не з'явився,
направив заяву, в якій позовні вимоги
підтримав, просив справу розглянути
без його участі.

Відповідач: інспектор ДПС взводу з
обслуговування СП ДАІ №3 старший
прапорщик Волик В.О. в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
був повідомлений належним чином,
причини неявки не повідомив,
заперечень проти позову не надав, в
зв'язку з чим суд ухвалив розглядати
справу на підставі наявних в ній
доказів.

Дослідивши подану заяву позивача,
письмові матеріали адміністративної
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до вимог ч.4 та 6 вказаної
статті суб'єкт владних повноважень
повинен подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі. У разі
невиконання цього обов'язку суд
витребовує названі документи та
матеріали. Якщо особа, яка бере участь у
справі, без поважних причин не надасть
докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

З наданих позивачем документів
встановлено, що інспектором ДПС взводу
з обслуговування СП ДАІ №3 Воликом
Віктором Олександровичем 27 вересня 2014
року щодо позивача ОСОБА_1 був
складений протокол про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 № 575715 за ч.1 ст.122 КУпАП та винесена
постанова в справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 №681215 за тією
ж статтею (а.с.3,4).

Зі змісту постанови вбачається, що
інспектор ДПС взводу з обслуговування
СП ДАІ №3 Волик Віктор Олександрович,
розглянувши матеріали про
адміністративне правопорушення,
встановив, що ОСОБА_1, керуючи
транспортним засобом «Мерседес Бенс
Спрінтер» номерний знак НОМЕР_1, 27.09.2014
року 11год.08хв. на 202 км автодороги
«Київ-Харків» в населеному пункті
Вільшанка, позначеному дорожнім знаком
5.45, перевищив встановлену швидкість
більш як на 20 км/год., швидкість руху
становила 83 км/год., вимірювалась
приладом «Трукам» №000676 в системі
«Гарпун» №0005?чим скоїв
адміністративне правопорушення
передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, а також
наклав на позивача адміністративне
стягнення у вигляді штрафу 255 гривень
(а.с.4).

Відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП
за перевищення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на двадцять кілометрів на
годину встановлена адміністративна
відповідальність у вигляді накладення
штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, тобто в розмірі від двохсот
п'ятдесяти п'яти гривень до трьохсот
сорока гривень.

Зі змісту дослідженого в судовому
засіданні протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 №575715, встановлено, що він складений
відповідачем інспектором ДПС взводу з
обслуговування СП ДАІ №3 Воликом В.О. об
11 год. 19 хв. на 208 км автодороги
«Київ-Харків» на посту ДАІ відносно
позивача ОСОБА_1 про те, що останній
27.09.2014 року в 11год. 08хв. на 202 км
автодороги «Київ-Харків» в населеному
пункті Вільшанка, позначеному дорожнім
знаком 5.45,керуючи автомобілем
«Мерседес Бенс Спрінтер» д/н НОМЕР_1,
перевищив встановлену швидкість руху
більш як на 20 км/год., швидкість руху
становила 83 км/год., вимірювалась
приладом «Трукам» №000676, чим порушив
вимоги п.12.4 Правил дорожнього руху, за
що передбачена відповідальність ч.1
ст.122 КУпАП.

Також в протоколі про адміністративне
правопорушення позивачем особисто
зазначено про те, що він з інспектором
не згоден, оскільки показано фото авто,
в якому місці знаходився автомобіль : в
зоні дії дорожнього знаку чи ні,
невідомо.

Відповідно до вимог п.12.4 Правил
дорожнього руху у населених пунктах
рух транспортних засобів дозволяється
із швидкість не більше 60 км/год.

Даючи оцінку дослідженим в судовому
засіданні письмовим доказам, суд
прийшов до висновку, що суб'єктом
владних повноважень не надано доказів
та не зазначено джерел їх здобуття на
підтвердження тієї обставини, що
постанова по справі про
адміністративне правопорушення від 27
вересня 2014 року серії ПС1 №681215
відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.122 КУпАП була
винесена з дотриманням вимог ст.258,280
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Так, за змістом частин 1 та 3 статті 258
КУпАП протокол про адміністративне
правопорушення не складається, якщо
особа не оспорює допущене порушення і
адміністративне стягнення, що на неї
накладається, у цьому випадку
уповноваженими органами (посадовими
особами) на місці вчинення
правопорушення виноситься постанова у
справі про адміністративне
правопорушення відповідно до вимог
статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 та частини 5
вказаної статті, якщо під час складання
постанови у справі про адміністративне
правопорушення особа оспорить
допущене порушення і адміністративне
стягнення, що на неї накладається, то
уповноважена посадова особа
зобов'язана скласти протокол про
адміністративне правопорушення
відповідно до вимог ст.256 цього Кодексу.
Цей протокол є додатком до постанови по
справі про адміністративне
правопорушення. Постанова у справі про
адміністративне правопорушення
складається у двох екземплярах, один з
яких вручається особі, яка
притягається до адміністративної
відповідальності.

При цьому зміст протоколу про
адміністративне правопорушення має
відповідати вимогам ст.256 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, в тому числі в
протоколі має бути зазначено: дата і
місце його складення, посада, прізвище,
ім'я, по-батькові особи, яка склала
протокол; відомості про особу
порушника; місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення;
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення порушника; інші відомості,
необхідні для вирішення справи. Якщо
правопорушенням заподіяно матеріальну
шкоду, про це також зазначається в
протоколі.

Крім того, за змістом ч.2-4 статті 256
Кодексу України про адміністративні
правопорушення протокол підписується
особою, яка його склала, і особою, яка
вчинила адміністративне
правопорушення; особа, яка вчинила
правопорушення, має право подати
пояснення і зауваження щодо змісту
протоколу, які додаються до протоколу,
а також викласти мотиви свого
відмовлення від його підписання; при
складенні протоколу порушникові
роз'яснюються його права і обов'язки,
передбачені статтею 268 цього Кодексу,
про що робиться відмітка у протоколі.

Зі змісту протоколу про
адміністративне правопорушення та
письмових пояснень позивача,
викладених в позовній заяві,
встановлено, що вказані вимоги
ст.ст.256,258 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
інспектором ДПС взводу з
обслуговування СП ДАІ №3 Воликом В.О. в
повній мірі дотримані не були, в тому
числі не встановлено та не зазначено
свідків правопорушення, інші
відомості, що стосуються обставин
виявлення правопорушення та порядку
вимірювання швидкості.

Відповідно до вимог ст..280 КУпАП орган,
посадова особа, при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язані з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Проте, інспектор ДПС не перевірив
пояснень позивача ОСОБА_1 про те, що він
не згоден з показами радара, та за
відсутності будь-яких інших
об'єктивних доказів, які б свідчили про
порушення водієм ОСОБА_1 правил
дорожнього руху, не врахував вимоги ч.3
ст.62 Конституції України, відповідно до
якої усі сумніви щодо доведеності вини
особи тлумачаться на її користь.

За змістом ст.251 КУпАП доказами в справі
про адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

За змістом пунктів 19.1,19.2 Розділу 9
«Порядок застосування технічних
засобів та приладів» «Інструкції з
питань діяльності д підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС України»,
затвердженої наказом Міністерства
внутрішніх справ України №111 від 27
березня 2009 року, технічні засоби для
визначення швидкості руху, фіксації
порушень ПДР, складові частини системи
відеофіксації транспортних засобів з
розпізнаванням номерних знаків,
прилади для виявлення підробок у
документах застосовуються згідно з
Інструкціями про порядок їх
використання. Працівники підрозділів
ДПС, яким видані технічні засоби та
прилади, персонально відповідають за
їх цілісність та працездатність.
Забороняється застосування технічних
засобів та приладів, які не
сертифіковані, не сертифіковані в
Україні у разі, якщо вони підлягають
сертифікації відповідно до чинного
законодавства та які не пройшли
метрологічної повірки або мають
свідоцтво про таку повірку, термін дії
якого минув, а також передавати такі
прилади для користування
безпосередньо на маршруті
патрулювання без здійснення контролю
командиром підрозділу результатів
роботи приладу за зміну.

Будь-яких належних доказів, які б
свідчили про те, що зазначений в
протоколі та постанові про
адміністративне правопорушення засіб
вимірювання пройшов метрологічні
повірки та має відповідне свідоцтво
про сертифікацію, а працівник ДПС, яким
здійснено вимірювання швидкості,
пройшов відповідний залік з перевірки
знань правил його експлуатації, суду не
надано та не зазначено джерел їх
здобуття.

Відповідно до вимог п.1 ст.247 Кодексу
України про адміністративне
правопорушення, яка передбачає
обставини, що виключають провадження у
справі про адміністративне
правопорушення, провадження в справі
про адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю за відсутності події
і складу адміністративного
правопорушення.

Відповідно до змін внесених до ч.1 ст.288
Кодексу України про адміністративне
правопорушення постанова у справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржено до суду у порядку,
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими цим Кодексом .

За змістом пунктів 1-3 ч.1 ст.293 Кодексу
України про адміністративне
правопорушення, орган (посадова особа)
при розгляді скарги або протесту на
постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
приймає одне з таких рішень: 1) залишає
постанову без зміни, а скаргу або
протест без задоволення; 2) скасовує
постанову і надсилає справу на новий
розгляд; 3) скасовує постанову і
закриває справу.

При цьому суд враховує, що визначений
ст.289 КУпАП строк звернення зі скаргою
до суду позивачем не порушений.

Враховуючи, що відповідачем
інспектором ДПС взводу з
обслуговування СП ДАІ №3 Воликом
Віктором Олександровичем при
складанні протоколу про
адміністративне правопорушення не
було дотримано вимог чинного
законодавства щодо змісту протоколу та
порядку його складання, а також з
урахуванням тієї обставини, що будь-які
належні докази, які б свідчили про
наявність в діях ОСОБА_1 порушень
правил дорожнього руху, суду надані не
були, та що всі сумніви щодо
доведеності вини позивача слід
тлумачити на його користь, суд прийшов
до висновку, що постанова про
накладення адміністративного
стягнення щодо ОСОБА_1 підлягає
скасуванню, а провадження у справі про
адміністративне правопорушення щодо
нього має бути закрито.

Відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП позивач
звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до вимог ч.2 ст.171-2 КАС
України рішення місцевого загального
суду як адміністративного суду у
справах з приводу рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень щодо притягнення до
адміністративної відповідальності є
остаточним і оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2,11,71,86,99,128,158-163, ч.2 ст.171-2, 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії інспектора
ДПС взводу з обслуговування СП ДАІ №3
старшого прапорщика Волика Віктора
Олександровича щодо притягнення
ОСОБА_1 адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та
накладення штрафу в розмірі 255 гривень.

Скасувати постанову ПС1 3681215 в справі
про адміністративне правопорушення
від 27.09.2014 року про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за
ч.1 ст.122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Закрити провадження у справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.122 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
відносно ОСОБА_1 за відсутності в його
діях складу адміністративного
правопорушення.

Постанова суду є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя
І.В.
Муранова-Лесів