Справа № 180/1150/14-а
Суддя: Хомченко С. І.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 р.
м. Марганець

Марганецький міський суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді - Хомченко С.І.

при секретарі - Назаренко А.В.

за участю сторін, розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі
суду у місті Марганці справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
м. Марганці Дніпропетровської області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління пенсійного фонду України в
м. Марганці Дніпропетровської області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що має стаж роботи
на посаді медичної сестри більше 25
років і тому набула право на пенсію за
вислугу років. Для отримання пенсії за
вислугу років звернулася до
відповідача, однак в призначенні
пенсії їй було відмовлено, оскільки цех
здоров'я ВАТ «Марганецький
гірничо-збагачувальний комбінат»
неможливо віднести до закладів охорони
здоров'я, оскільки такий заклад не
передбачений Переліком, а тому її стаж
роботи на посадах, які дають право на
призначення пенсії за вислугу років є
недостатнім для призначення пенсії за
вислугу років станом на 31.03.2014 року.
Просить позов задовольнити та визнати
протиправною відмову відповідача щодо
зарахування до пільгового стажу роботи
в період з 17 червня 2003 року по 14 квітня
2009 року у ВАТ «Марганецький
гірничо-збагачувальний комбінат» на
посаді медичної сестри цеху охорони
здоров'я ВАТ «МГЗК» та зобов'язати
управління пенсійного фонду України в
м. Марганці зарахувати до пільгового
стажу, що дає право на пенсію за
вислугою років, період роботи з 17
червня 2003 року по 14 квітня 2009 року у ВАТ
«Марганецький гірничо-збагачувальний
комбінат» на посаді медичної сестри
цеху охорони здоров'я ВАТ «МГЗК».

Представник позивача ОСОБА_2 в
судовому засіданні позов підтримав та
просив його задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні Кисельова О.Є. проти позовних
вимог заперечувала та просила
відмовити в задоволенні позову у
повному обсязі, оскільки позивачка
20.03.2014 року вона надала заяву про
призначення пенсії та копію трудової
книжки, і тому цю заяву неможливо було
розглядати як заяву про призначення
пенсії. Дана заява була зареєстрована
як звернення і надано відповідь, в якій
позивачу було роз'яснено, що пенсії за
вислугою років призначаються при
звільненні з посади, а позивач
продовжує працювати. Крім того, цех
охорони здоров'я не передбачений
Переліком закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затвердженим Постановою КМУ від 04.11.1993
року № 909, а тому період роботи
позивачки з 17.06.2003 року по 14.04.2009 року
медичною сестрою цеху охорони здоров'я
ВАТ «Марганецький
гірничо-збагачувальний комбінат»
неможливо зарахувати до стажу, який дає
право на вислугу років.

Суд, вивчивши матеріали
адміністративної справи, приходить до
наступного.

Судом встановлено, що згідно записів у
трудовій книжці позивач ОСОБА_1
працювала в період з 11.09.1989 р. по 02.04.1991 р.
санітаркою операційної 4-го пологового
будинку м. Запоріжжя; з 15.04.1991 р. по -
санітаркою консультації «Шлюб і сім'я»
4-го пологового будинку м. Запоріжжя;
14.07.1992 р. по 12.05.1995 р. - медсестрою
гінекологічного відділення 4-го
пологового будинку м. Запоріжжя; з
12.05.1995 р. по 15.04.2003 р. - медичною сестрою
гнійного відділення хірургічного
відділення Марганецької центральної
міської лікарні; Щ 17 червня 2003 року по 14
квітня 2009 року - у ВАТ «Марганецький
гірничо-збагачувальний комбінат»
медичною сестрою цеху охорони здоров'я
ВАТ «Марганецький гірничо-
збагачувальний комбінат»; з 15.04.2009 р. по
теперішній час медсестрою палатною,
сестрою медичною (палатною)
інфекційно-боксованого педіатричного
відділення комунальної установи
«Запорізька обласна клінічна дитяча
лікарня».

20 березня 2014 року позивач звернулася до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Марганець із заявою про призначення
пенсії на пільгових умовах, однак в
призначенні пенсії їй було відмовлено.

В своєму листі №с-8 від 02.04.2014 р.
відповідач повідомив, що у призначенні
пенсії на пільгових умовах відмовлено,
оскільки цех здоров'я ВАТ
«Марганецький гірничо- збагачувальний
комбінат» неможливо віднести до
закладів охорони здоров'я, оскільки
такий заклад не передбачений
Переліком, а тому стаж роботи ОСОБА_1
на посадах, які дають право на
призначення пенсії за вислугу років є
недостатнім для призначення пенсії за
вислугу років станом на 31.03.2014 р.

Відповідно до п. е ст. 55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» пенсія за
вислугу років призначається
працівникам освіти, охорони здоров'я та
соціального забезпечення при
наявності спеціального стажу роботи
від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Розділом 2 "Охорона здоров'я" Переліку
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 04.11.93 р. № 909 передбачені, зокрема
посади, працівників (лікарі та середній
медичний персонал) лікарняних
закладів, лікувально-профілактичних
закладів особливого типу,
лікувально-трудових профілакторіїв,
амбулаторно-поліклінічних закладів,
закладів швидкої та невідкладної
медичної допомоги, закладів
переливання крові, закладів охорони
материнства і дитинства,
санаторно-курортних закладів,
санаторно-епідеміологічних закладів,
діагностичних центрів мають право на
пенсію за вислугу років.

Таким чином, підставою для призначення
пенсії за вислугу років є робота на
посаді середнього медичного персоналу
у закладі, віднесеному до закладів
охорони здоров'я в залежності від стажу
робти.

В судовому засіданні за
клопотанням представника позивача
були оглянуті справи по аналогічних
правовідносинах за позовами ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 до УПФУ в м. Марганці.

Так, постановою Марганецького міського
суду від 23 листопада 2006 року по
адміністративній справі № 2а-10/07
встановлено, що ОСОБА_4 працювала у ВАТ
«Марганецький ГЗК» у
санаторії-профілакторії на посаді
медичної сестри здравпункту шахти 9/10
і з 18.09.2002 р. згідно наказу була
переведена на посаду медичної сестри
пункту охорони здоров'я цеху охорони
здоров'я ВАТ "МГЗК», де і працювала на
час розгляду справи у суді, однак
зазначене переведення не змінило її
посадових обов'язків, посадова
інструкція залишилася незмінною.

Постановою Марганецького
міського суду Дніпропетровської
області від 14 серпня 2009 року по
адміністративній справі 2а-194/09 було
встановлено, що за посадовою
інструкцією медична сестра здоров
пункту , санаторію профілакторію і до, і
після акредитації зазначеного закладу
виконувала тотожні функції.

Згідно трудової книжки позивач Щ
17 червня 2003 року по 14 квітня 2009 року
працювала у ВАТ «Марганецький
гірничо-збагачувальний комбінат»
медичною сестрою цеху охорони здоров'я
ВАТ «Марганецький гірничо-
збагачувальний комбінат».

Вказані посади у структурних
підрозділах - пунктах охорони здоров'я
цеху охорони здоров'я також обіймали
ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Дослідивши наявні у справі
докази, аналізуючи положення п. е ст. 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», Розділу 2 "Охорона
здоров'я" Переліку закладів і установ
освіти, охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 04.11.93 р. № 909,
враховуючи вказані судові рішення, суд
вважає, що ОСОБА_1 має право на
призначення пенсії за вислугу років,
оскільки має спеціальний стаж роботи
більше 25 років, який надає їй право на
пенсію за вислугу років, проте в
задоволенні позовних вимог необхідно
відмовити виходячи з наступного.

Як було встановлено в судовому
засіданні, ОСОБА_1 на час звернення до
УПФУ в м. Марганці (20 березня 2014 року)
працювала на посаді медсестри
палатної, сестри медичної (палатної)
інфекційно-боксованого педіатричного
відділення комунальної установи
«Запорізька обласна клінічна дитяча
лікарня». Дану посаду позивач обіймає і
на цей час.

Ст.. 7 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначено, що пенсії за
вислугу років призначаються при
залишенні роботи, яка дає право на цю
пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" заява про
призначення (перерахунок) пенсії та
необхідні документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сферах трудових відносин,
соціального захисту населення,
особисто або через представника, який
діє на підставі виданої йому
довіреності, посвідченої нотаріально.

Позивач звернувся до УПФУ в м. Марганці
20 березня 2014 року, однак заява про
призначення пенсії не відповідала
формі, передбаченої п. 37 Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Крім цього, як було встановлено в
судовому засіданні, рішення про
відмову призначенні пенсії за вислугу
років ОСОБА_6 відповідачем не
приймалося, оскільки лист УПФУ в м.
Марганці від 20.03.2014 р. вих..№ с-8 не є
рішенням про відмову у призначенні
пенсії.

Отже, для призначення пенсії за вислугу
років, позивачу необхідно виконати
вимоги ст.. 7 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» щодо залишення
роботи, яка дає право на цю пенсію, а
також подати до УПФУ заяву
встановленої форми про призначення
пенсії за вислугу років, з наданням
оригіналів відповідних документів.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 7-12, 86, 161, 162, 167 КАС
України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
м. Марганці Дніпропетровської області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії
відмовити за необґрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня її проголошення, а в разі
складання постанови у повному обсязі,
відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України -
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя:
С. І. Хомченко