Справа № 803/2045/14
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

803/2045/14

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року

Справа № 803/2045/14

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д..,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Луцької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області до Товариства з додатковою відповідальністю “Меблі-Вікторія” про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває в податковій заставі,

ВСТАНОВИВ:

Луцька об’єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Волинській області (далі – Луцька ОДПІ) звернулася з адміністративним позовом до Товариства з додатковою відповідальністю “Меблі-Вікторія” (далі – ТДВ “Меблі-Вікторія”) про надання дозволу на погашення податкового боргу в розмірі 235795,59 грн. за рахунок майна платника податків, що перебуває в податковій заставі.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач всупереч вимогам податкового законодавства не виконує свій обов’язок щодо своєчасності та повноти сплати податків та зборів до бюджету. Згідно довідки Луцької ОДПІ податковий борг відповідача перед бюджетом станом на 26.09.2014 року становить 431018,50 грн., з яких позивач просить стягнути 235795,59 грн. за рахунок майна платника податків, що перебуває в податковій заставі.

Луцькою ОДПІ вжито усі першочергові заходи для погашення податкового боргу відповідачем відповідно до норм Податкового кодексу (ПК) України. Зокрема, в установлені законом строки були сформовані і надіслані податкові вимоги №1/260 від 02.03.2005 року та №2/439 від 12.04.2005 року. Крім того вжито заходів щодо стягнення податкового боргу відповідно до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті шляхом надіслання банкам інкасових доручень. Проте, вказані заходи не призвели до погашення податкового боргу відповідачем.

Відповідно до статей 89, 91 ПК України Луцькою ОДПІ було складено акт опису майна від 12.11.2013 року, на яке поширюється право податкової застави. Дана застава зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

На підставі наведеного та керуючись пунктами 95.1, 95.3 статті 95 ПК України позивач просить надати дозвіл на погашення податкового боргу в розмірі 235795,59 грн. за рахунок майна платника податків, що перебуває в податковій заставі.

Представник позивача у клопотанні від 20.10.2014 року просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю..

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.111)..

Відповідно до частини 4 статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У відповідності до статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України справу вирішено у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 30.06.1994 року проведено державну реєстрацію юридичної особи Закритого акціонерного товариства “Меблі-Вікторія” (найменування відповідача на час реєстрації), що стверджується витягом та спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.7-8, 105-110).

Податковий борг з податку на додану вартість виник внаслідок самостійно нарахованих сум в податкових деклараціях з податку на додану вартість за період з жовтня 2011 року по грудень 2012 року, з січня по грудень 2013 року, з січня по серпень 2014 року та нарахованої пені за несвоєчасну сплату податку (а.с.21-71).

Податковий борг із земельного податку з юридичних осіб виник внаслідок самостійно нарахованих сум в податкових деклараціях з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2013 рік та 2014 рік та нарахованої пені за несвоєчасну сплату податку (а.с.81-86).

Сума податкового боргу по платежах до бюджету ТДВ “Меблі-Вікторія” станом на 25.09.2014 року становить 431018,50 грн., з яких до стягнення підлягають 235795,59 грн. за рахунок майна платника податків, що перебуває в податковій заставі. Зазначене підтверджується розрахунком боргу та довідкою Луцької ОДПІ про наявність боргу по платежах до бюджету ЗАТ “Меблі-Вікторія” (а.с. 9-13).

. Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов’язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов’язання.

Як слідує із матеріалів справи, Луцькою ОДПІ вживалися заходи щодо стягнення вказаної суми боргу в порядку, визначеному ПК України. Зокрема, в зв’язку з несплатою відповідачем податкового боргу в установлені законом строки відповідно до статті 59 ПК України було сформовано та вручено відповідачу податкову вимогу №1/260 від 02.03.2005 року (а.с.87). Однак, вказані заходи не призвели до погашення податкового боргу відповідачем.

Відповідно до пунктів 87.1, 87.2 статті 87 джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів; джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно з підпунктами 88.1 та 88.2 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу; право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Підпунктом 89.1.1 пункту 89.1 статті 89 ПК України визначено, що право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення про опис майна в податкову заставу від 11.10.2013 року №3 Луцькою ОДПІ проведено опис майна боржника, про що складено акт опису майна від 12.11.2013 року (а.с.98-99). Дане обтяження було включено у Державний реєстр обтяжень рухомого майна, що стверджується Витягом із відповідного реєстру №42568602 від 18.11.2013 року (а.с.100). Термін дії застави – до 18.11.2018 року.

Контролюючим органом вжито заходів щодо стягнення податкового боргу з рахунків платника у банках в порядку, визначеному Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Національного банку України №22 від 21.01.2004 року, шляхом надіслання 15.08.2014 року інкасових доручень, що стверджується копіями даних доручень, наявними в матеріалах справи (а.с.89-97). Однак, дані документи були провернуті установами банків без виконання у зв’язку з відсутністю коштів та накладення арешту на ці рахунки в банках.

Наведені обставини дають підстави вважати, що податковим органом вжито усі першочергові заходи для погашення податкового боргу відповідачем відповідно до норм Податкового кодексу України, однак, такі заходи не дали можливості погасити податковий борг. Відповідач протягом тривалого часу не вживає будь-яких заходів щодо добровільної сплати податкового боргу.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.3, 95.6 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. У разі якщо сума коштів, отримана у результаті продажу майна платника податків, перевищує суму його грошового зобов'язання та податкового боргу, різниця перераховується на рахунки такого платника податків або його правонаступників.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Отже, право податкового органу про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, яке перебуває в податковій заставі, ґрунтується на нормах ПК України.

Враховуючи те, що контролюючим органом здійснено всі необхідні заходи щодо погашення податкового боргу, проте такі заходи не дали можливості погасити цей борг, суд дійшов висновку про підставність позовних вимог позивача та задоволення адміністративного позову Луцької ОДПІ про надання дозволу на погашення суми податкового боргу в розмірі 235795,59 грн. за рахунок майна ТДВ “Меблі-Вікторія”, що перебуває у податковій заставі.

Керуючись статтями 128, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Д. Ковальчук