Справа № 2а-3743/10/2270/10
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/11273/12

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Старокостянтинівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Хмельницької області (далі -
Старокостянтинівська ОДПІ)

на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 23.06.2010

та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 24.01.2012

у справі № 2а-2643/10/2270(31647/10)

за позовом суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
(далі - СПД ОСОБА_1)

до Старокостянтинівської ОДПІ

про скасування податкового
повідомлення-рішення.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2010 року СПД ОСОБА_1 звернувся
до Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому (з урахуванням уточнення
позовних вимог) просив визнати
незаконним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 29.10.2009 №
/1.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 23.06.2010,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 24.01.2012, позов задоволено повністю. У
прийнятті цих судових актів попередні
судові інстанції виходили з того, що
право платника перебувати на спрощеній
системі оподаткування не обмежено
виключно видами діяльності,
зазначеними у свідоцтві про сплату
єдиного податку.

Посилаючись на невідповідність
висновків судів положенням чинного
законодавства та дійсним обставинам
справи, Старокостянтинівська ОДПІ
звернулася до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в яких просять
скасувати судові акти обох попередніх
інстанцій та прийняти нове рішення по
суті спору, яким у позові відмовити. На
обґрунтування касаційних вимог
скаржник зазначає, що доходи, отримані
платником єдиного податку, внаслідок
провадження виду економічної
діяльності, незазначеному у свідоцтві
про сплату єдиного податку, підлягають
оподаткуванню за загальними правилами.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
відповідність висновків судів наявним
у матеріалах справи доказам,
правильність застосування судами норм
матеріального права та дотримання ними
процесуальних норм, обговоривши доводи
касаційної скарги, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для задоволення касаційних
вимог виходячи з такого.

Попередніми судовими інстанціями у
розгляді справи встановлено, що
податковою інспекцією було проведено
документальну виїзну планову
документальну перевірку дотримання
СПД ОСОБА_1 з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2006 по
31.03.2009, оформлену актом від 10.08.2009 №
1316-17-.

За наслідками цієї перевірки з
урахуванням результатів процедури
адміністративного оскарження
податковим органом було визначено
позивачеві податкове зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб у сумі
52417,70 грн. за оспорюваним податковим
повідомленням-рішенням.

Правова позиція податкового органу,
покладена в основу прийнятті
зазначеного акта індивідуальної дії,
полягає у тому, що у перевіреному
періоді СПД ОСОБА_1 перебував на
спрощеній системі оподаткування,
обліку та звітності, із зазначенням у
його свідоцтвах про сплату єдиного
податку виду діяльності «діяльність
автомобільного вантажного
транспорту»; у періоді, охопленому
перевіркою, позивач отримав доход у
сумі 506 669,90 грн. від здійснення
підприємницької діяльності у сфері
посередництва в торгівлі
сільськогосподарською сировиною, яка,
за висновком Старокостянтинівської
ОДПІ, не підпадає під зазначений
пільговий режим оподаткування та
обумовлює необхідність застосування
загальних правил при оподаткуванні
цього доходу.

Втім суди цілком обґрунтовано не
погодилися з такими висновками
податкового органу.

Згідно з абзацом третім пункту 2 Указу
Президента України "Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва" (який діяв на час
виникнення спірних правовідносин, далі
- Указ) у разі, коли фізична особа -
суб'єкт малого підприємництва здійснює
кілька видів підприємницької
діяльності, для яких установлено різні
ставки єдиного податку, нею
придбавається одне свідоцтво і
сплачується єдиний податок, що не
перевищує встановленої максимальної
ставки.

Відповідно до абзацу восьмого пункту 2
Указу доходи, отримані від здійснення
підприємницької діяльності, що
обкладається єдиним податком, не
включаються до складу сукупного
оподатковуваного доходу за підсумками
звітного року такого платника та осіб,
що перебувають з ним у трудових
відносинах, а сплачена сума єдиного
податку є остаточною і не включається
до перерахунку загальних податкових
зобов'язань як самого платника податку,
так і осіб, які перебувають з ним у
трудових відносинах, включаючи членів
його сім'ї, які беруть участь у
підприємницькій діяльності.

Встановлений чинним законодавством
порядок переходу суб'єкта малого
підприємництва на спрощену систему
оподаткування не передбачає обов'язок
суб'єкта малого підприємництва, який
бажає перейти на спрощену систему
оподаткування, обирати вичерпний
перелік видів підприємницької
діяльності, якими він планує займатися.

Обмеження у застосуванні спрощеної
системи щодо деяких видів
підприємницької діяльності
встановлені Законом України від 25.03.2005
№ 2505-ІV "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2005 рік" та деяких інших законодавчих
актів України". Відповідно до пункту 4
Прикінцевих положень цього Закону з 1
липня 2005 року до прийняття Закону
України "Про спрощену систему
оподаткування" Указ Президента України
"Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва" застосовується з
урахуванням таких особливостей.

Спрощена система оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва не поширюється на:

суб'єктів підприємницької діяльності,
які провадять діяльність у сфері
грального бізнесу (в тому числі
діяльність, пов'язану із влаштуванням
казино, інших гральних місць (домів),
гральних автоматів з грошовим або
майновим виграшем, проведенням лотерей
(у тому числі державних) та розіграшів з
видачею грошових виграшів у готівковій
або майновій формі), здійснюють обмін
іноземної валюти;

суб'єктів підприємницької діяльності,
які є виробниками підакцизних товарів,
здійснюють господарську діяльність,
пов'язану з експортом, імпортом та
оптовим продажем підакцизних товарів,
оптовим та роздрібним продажем
підакцизних пально-мастильних
матеріалів;

суб'єктів підприємницької діяльності,
які здійснюють: видобуток та
виробництво дорогоцінних металів і
дорогоцінного каміння, дорогоцінного
каміння органогенного утворення;
оптову, роздрібну торгівлю
промисловими виробами з дорогоцінних
металів, що підлягають ліцензуванню
відповідно до Закону України "Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності".

Інших обмежень щодо видів
підприємницької діяльності, під час
здійснення яких може застосовуватися
спрощена система оподаткування, чинне
законодавство не містить. При цьому
додаткові обмеження не можуть
встановлюватися підзаконними
нормативними актами, зокрема Порядком
видачі свідоцтва про сплату єдиного
податку.

У свою чергу, вичерпний перелік умов,
дотримання яких є необхідним для
застосування спрощеної системи
оподаткування, встановлені пунктом 1
Указу. Ці умови не обмежують суб'єкта
малого підприємництва у виборі
здійснюваних ним видів діяльності лише
тими, що зазначені у свідоцтві про
сплату єдиного податку чи в будь-якому
іншому документі.

Отже, як вірно зазначили суди, суб'єкт
малого підприємництва має право
займатися будь-якими видами
підприємницької діяльності, за
винятком тих, що не можуть
здійснюватися з використанням
спрощеної системи оподаткування в силу
прямої законодавчої заборони.

За таких обставин режим оподаткування
єдиним податком поширюється на всі
доходи суб'єкта малого підприємництва,
що обрав спрощену систему
оподаткування, незалежно від видів
підприємницької діяльності, від яких
ці доходи одержані.

Наявність певного рядка в заяві
суб'єкта малого підприємництва про
видачу свідоцтва про сплату єдиного
податку та зміст самого свідоцтва не
можуть слугувати такими обмеженнями,
оскільки відповідно до статті 1 Закону
України "Про систему оподаткування"
механізм справляння податків і зборів
(обов'язкових платежів) не може
встановлюватися або змінюватися
іншими законами України, крім законів
про оподаткування.

До того ж, слід зазначити, що підставою
для донарахування податкового
зобов'язання відповідно до підпункту
«б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» є заниження податкового
зобов'язання. Однак провадження
платником єдиного податку декількох
видів діяльності (у тому числі й не
зазначених у свідоцтві), не матиме
наслідком зміни максимальної ставки,
встановленої згідно з абзацом третім
пункту 2 Указу.

А відтак розглядувані дії платника не
призвели до ненадходження
відповідного податку до бюджету.

З урахуванням викладеного суди цілком
правомірно зазначили про відсутність
підстав для поширення на діяльність
позивача загальних правил без
урахування пільгових умов,
передбачених для платників єдиного
податку, та правомірно скасували
оскаржуване рішення податкового
органу.

Оскільки висновки судів відповідають
нормам чинного законодавства та
фактичним обставинам спору,
установленим на підставі повного та
об'єктивного дослідження доказів у
справі, то процесуальних підстав для
скасування оскаржуваних постанови та
ухвали судів першої та апеляційної
інстанцій зі спору не вбачається.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу
Старокостянтинівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Хмельницької області відхилити.

2. Постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 23.06.2010 та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 24.01.2012 у
справі № 2а-2643/10/2270(31647/10) залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку
статей 236-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова І.В. Приходько