Справа № 2-а/1970/2701/12
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
Справа №
148088/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого судді
Каралюса В.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 25 липня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі про повернення сплаченого
збору, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2012 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі, в якому просила
зобов'язати відповідача повернути
безпідставно сплачений збір на
загальнообов'якове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна у розмірі 4722,10 грн.
відповідно до квитанції № 110564078 від 23
березня 2012 року.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 25 липня 2012
року позов задоволено. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі надати подання до
Управління Державної казначейської
служби України у м. Тернополі
Тернопільської облсті про повернення
ОСОБА_1 помилково спдаченого збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 4722,10 грн.,
перерахованих відповідно до квитанції
№ 110564078 від 23.03.2012.

Не погодившись із таким рішенням суду,
його оскаржив відповідач, який в
поданій апеляційній скарзі,
покликаючись на те, що оскаржуване
рішення прийняте з порушенням норм
процесуального та матеріального права,
просить таке скасувати та прийняти
нове, яким в задоволенні позову
відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що у даному спорі
існує колізія правових норм з яких і
виник спір, а тому суд не може
трактувати їх на свій розсуд, оскільки
це компетенція Конституційного Суду
України.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, а тому, колегія суддів, у
відповідності до ч.1 п.2 ст.197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, вважає за можливе розглядати
справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
23.03.2012 ОСОБА_1, згідно договору
купівлі-продажу посвідченого
приватним нотаріусом ОСОБА_2 (номер у
реєстрі нотаріальних дій 532) придбала
квартиру, яка розташована за адресою
АДРЕСА_1. Під час придбання вказаної
квартири позивачем сплачено 4722,10 грн.
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна, що підтверджується
квитанцією № від 23.03.2012 та
довідкою УДКСУ у м. Тернополі від 17.07.2012
№1719.

В силу норми п. 8 ст. 2 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» об'єктом
оподаткування для платників збору
визначених п.9 ст. 1 цього Закону, є
вартість нерухомого майна, зазначена в
договорі купівлі-продажу такого майна.
На обов'язкове державне пенсійне
страхування для підприємств, установ
та організацій незалежно від форм
власності та фізичних осіб, які
придбавають нерухоме майно
встановлюються ставки збору на рівні 1
відсотка від вартості нерухомого
майна, зазначена в договорі
купівлі-продажу такого майна (пункт 10
статті 4 Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування»).

Відповідно п. 15-3 Порядку сплати збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1740 від 03 листопада 1998 року, (надалі -
Порядку) передбачено, що нотаріальне
посвідчення або реєстрація на біржі
договорів купівлі-продажу нерухомого
майна здійснюється за наявності
документального підтвердження сплати
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна.

Згідно п. 9 ст. 1 Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» що платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є підприємства, установи
та організації незалежно від форм
власності та фізичні особи, які
придбавають нерухоме майно, за
винятком державних підприємств,
установ і організацій, що придбавають
нерухоме майно за рахунок бюджетних
коштів, установ та організацій
іноземних держав, що користуються
імунітетами і привілеями згідно із
законами та міжнародними договорами
України, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, а також
громадян, які придбавають житло і
перебувають у черзі на одержання житла
або придбавають житло вперше.

Такиим чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що із
загального правила про обов'язковість
сплати збору при придбанні нерухомого
майна законодавцем встановлено два
винятки - громадяни, які придбавають
житло і перебувають на черзі на
одержання житла або придбавають житло
вперше.

На заяву позивача від 13.06.2012 про
повернення вказаного збору УПФУ в
Тернопільському районі надало
відповідь від 21.06.2012 №2172/04 у якій
вказано, що повернути збір немає
підстав через відсутність в Україні
єдиної системи реєстрації прав на
нерухоме майно запропоновано
вирішувати вказане питання в судовому
порядку.

Станом на час придбання позивачем
нерухомості як і станом на час розгляду
справи в Україні відсутня повна
можливість перевірки інформації про
те, чи вперше особа придбала
нерухомість, зокрема щодо придбання
житла за кордоном чи до формування
Державного реєстру правочинів.

Разом з тим, як вірно зазначено судом
першої інстанції, відсутність в
Україні єдиної системи реєстрації прав
на нерухоме майно та позбавлення
можливості Пенсійного фонду України та
його територіальних відділень
встановити придбання квартир
конкретною особою вперше, не може
ставитись в провину особі, оскільки
невизначення порядку виконання
законодавчо закріплених норм не може
впливати на порушення прав громадян,
які наділені такими правами.

Позивачем подано належні та допустимі
докази які доводять наявність у нього
права на звільнення від сплати збору, а
саме: витяг з Державного реєстру
правочинів №11144806 від 26.03.2012; довідка
ТОВ «міське бюро технічної
інвентаризації» від 12.07.2012 №22367,
довідка ПАТ «Державний ощадний банк
України» видана ТВБВ №10019/08
філія-Тернопільське Обласне
управління АТ «Ощадбанк» від 18 липня 2012
року за №1826, копія квитанції №
від 23.03.2012 та довідка УДКСУ у м.
Тернополі від 17.07.2012 №1719.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
обґрунтованість заявлених позовних
вимог щодо повернення помилково
сплачених коштів при укладені договору
купівлі-продажу нерухомого майна від
23.03.2012 на суму 4722,10 грн.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст.
205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
залишити без задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 25 липня 2012
року в справі № 2а-1970/2701/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі та
може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
В.М.
Каралюс

суддя
В.С. Затолочний

суддя
З.М. Матковська