Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/42230/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Іваненко Я.Л., Стародуба О.П., -

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд справи
за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі міста Донецька
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок і
виплату пенсії по інвалідності, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Апеляційного суду Донецької області
від 6 липня 2011 року, -

встановив:

У листопаді 2009 року ОСОБА_4 звернувся в
суд з позовом до Управління Пенсійного
фонду України в Куйбишевському районі
міста Донецька про визнання дій
неправомірними та перерахунок пенсії,
виплата якої передбачена статтею 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII
(далі - Закон № 796-XII), із збільшенням її
розміру в 3,5 рази згідно постанови
Кабінету Міністрів України «Про
збільшення розмірів пенсії деяким
категоріям громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 27 грудня 2005 року № 1293 (далі -
Постанова № 1293) з 8 вересня 2009 року.

Постановою Куйбишевського
районного суду міста Донецька від 21
грудня 2009 року позов задоволено.
Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі міста Донецька
щодо відмови у перерахунку позивачеві
пенсії з 8 вересня 2009 року відповідно до
норм частини 4 статті 54 Закону № 796-XII з
урахуванням абзацу 2 пункту 1 частини 2
Постанови № 1293. Зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок та
виплачувати ОСОБА_4 з 8 вересня 2009 року
пенсію по інвалідності відповідно до
статті 54 Закону № 796-XII з урахуванням
абзацу 2 пункту 1 частини 2 Постанови №
1293 із розрахунку 8 прожиткових
мінімумів для осіб, які втратили
працездатність, збільшених в 3,5 рази з
урахуванням виплачених сум.

Постановою Апеляційного суду
Донецької області від 6 липня 2011 року
постанову Куйбишевського районного
суду міста Донецька від 21 грудня 2009
року скасовано, в задоволенні позову
ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Апеляційного суду Донецької області
від 6 липня 2011 року та залишити без змін
постанову Куйбишевського районного
суду міста Донецька від 21 грудня 2009
року.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, і це відповідає
матеріалам справи, що позивач ОСОБА_4
має статус особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, є інвалідом IІ групи
внаслідок захворювання, яке пов'язане з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 31 серпня 2007
року по справі № 2-а-973/07, залишеною без
змін ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 грудня 2007
року, позов ОСОБА_4 було задоволено
частково. Визнано неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі міста Донецька в
частині відмови ОСОБА_4 у перерахунку
пенсії по інвалідності у відповідності
зі статтями 49, 50, 54 Закону № 796-XII, як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої частиною 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9
липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон №
1058-ІV), з врахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Куйбишевському районі
міста Донецька провести такий
перерахунок основної та додаткової
пенсій по інвалідності ОСОБА_4 з 1
квітня 2007 року.

Спірним у справі є питання
правомірності дій відповідача щодо
відмови у перерахунку, а саме
збільшенні в 3,5 рази та виплаті
позивачеві відповідно до Постанови №
1293 пенсії, призначеної на підставі
статті 54 Закону № 796-XII.

Так, частиною 4 статті 54 Закону № 796-ХІІ
встановлено, що в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими: по
I групі інвалідності - 10 мінімальних
пенсій за віком; II групі інвалідності - 8
мінімальних пенсій за віком; III групі
інвалідності - 6 мінімальних пенсій за
віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних
пенсій за віком.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону
№ 1058-ІV мінімальний розмір пенсії за
віком за наявності у чоловіків 25, а у
жінок - 20 років страхового стажу
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.

Законами України «Про Державний бюджет
України» на відповідні роки
визначається розмір прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Постановою № 1293 з метою здійснення
подальших заходів щодо диференціації
розмірів пенсій збільшено розмір
пенсії, призначеної відповідно до
статті 54 Закону № 796-ХІІ: у 3,5 раза -
пенсію по інвалідності учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році та пенсію
у зв'язку із втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
членам їх сімей; у 2,5 раза - пенсію по
інвалідності учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1987-1990 роках, громадянам, евакуйованим
у 1986 році із зони відчуження, та пенсію
у зв'язку із втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
членам їх сімей (пункт 1).

У підпункті 1 пункту 2 вказаної
Постанови установлено, що мінімальний
розмір пенсії, передбачений частиною 4
статті 54 Закону № 796-ХІІ, не може бути
нижчим: для інвалідів з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, I групи - 540 гривень, II групи
- 500 гривень, III групи - 467 гривень; для
інших інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою, I групи - 440
гривень, II групи - 400 гривень, III групи - 370
гривень.

Таким чином, статтею 54 Закону № 796-ХІІ
розмір пенсії визначається з показника
мінімальної пенсії за віком, в той час
як Постановою № 1293 мінімальний розмір
пенсії для цих же категорій осіб
визначається з інших критеріїв, які не
передбачені статтею 54 Закону № 796-ХІІ.

Статтею 46 Конституції України
закріплено, що громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Статтею 92 Конституції України
встановлено, що виключно законами
України визначаються права і свободи
людини і громадянина, гарантії цих прав
і свобод, основи соціального захисту,
форми і види пенсійного забезпечення.

Таким чином, розмір основної пенсії по
інвалідності позивача встановлений
Законом № 796-ХІІ, ніякого підвищення,
крім внаслідок зміни розміру
мінімальної пенсії за віком, ним не
передбачено. Тому застосування
положень Постанови № 1293, в частині
визначення розміру пенсії, не
відповідає принципу верховенства
права та засадам пріоритетності
нормативно-правових актів.

Слід врахувати ту обставину, що
Постанова № 1293 набула чинності з 1
січня 2006 року, за своїм правовим
змістом щодо застосування має
одноразовий характер і нею передбачено
збільшення пенсії, призначеної з
дотриманням положень постанови
Кабінету Міністрів України «Про
підвищення розмірів пенсій та інших
соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету» від 3 січня 2002 року
№ 1, і як встановлено судом, така у 2006
році вже була застосована для
розрахунку пенсії позивача.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов вірного висновку про
відсутність правових підстав для
здійснення позивачеві перерахунку
пенсії та збільшення її у 3,5 рази.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків
апеляційного суду і встановлених
обставин справи, підстави для
призначення справи до розгляду в
судовому засіданні відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 2201
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без
задоволення.

Постанову Апеляційного суду Донецької
області від 6 липня 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі міста Донецька
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок і
виплату пенсії по інвалідності -
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Іваненко Я.Л.

Стародуб О.П.