Справа № 808/5943/14
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ В
АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

09 жовтня 2014 рокуСправа № 808/5943/14 м.
Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного
адміністративного суду Бойченко Ю.П.,
перевіривши позовну заяву та додані до
неї матеріали

за позовом Управління соціального
захисту населення Василівської
районної державної адміністрації
Запорізької області

до ОСОБА_1

про стягнення надмірно
отриманої державної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

Управління соціального захисту
населення Василівської районної
державної адміністрації Запорізької
області (далі - позивач або Управління
СЗН Василівської РДА) звернулось до
Запорізького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач або
ОСОБА_1), в якій просить суд стягнути з
гр.ОСОБА_1 на користь Управління СЗН
Василівської РДА незаконно отриману
державну допомогу в розмірі 2096,51 грн.

Відповідно до п. 4, 6 ч. 1 ст. 107 КАС
України, суддя після одержання
позовної заяви з'ясовує, чи належить
позовну заяву розглядати в порядку
адміністративного судочинства та чи
немає підстав для відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України
справа адміністративної юрисдикції -
це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Отже, з визначення «справа
адміністративної юрисдикції»
випливає, що це не будь-який спір де
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, а спір, який виник з
правовідносин при здійсненні органом
виконавчої влади (їхня посадова чи
службова особа) владних управлінських
функцій на основі законодавства.

З матеріалів адміністративного позову
судом встановлено, що 30 вересня 2013 року
до Управління СЗН Василівської РДА
звернулась гр. ОСОБА_2 (мати
відповідачки), із заявою про
призначення їй трьох видів державної
соціальної допомоги.

З 06 жовтня 2011 року по 11 серпня 2014 року
Управління СЗН Василівської РДА була
призначена ОСОБА_2 державна допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Рішенням від 31.10.2013 року та на підставі
розрахунку середньомісячного
сукупного доходу сім'ї ОСОБА_2 були
призначені інші види державної
соціальної допомоги.

Факт правомірності нарахування та
отримання ОСОБА_2 державної соціальної
допомоги позивачем не заперечується.

14 березня 2014 року до Управління СЗН
Василівської РДА звернулась донька
ОСОБА_2 - ОСОБА_1, яка надана копію
свідоцтва про смерть заявниці і
отримувача державної соціальної
допомоги ОСОБА_2, що померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, 17 березня 2014 року ОСОБА_1
повідомила Управління СЗН
Василівської РДА, що нею були зняті
грошові кошти з платіжної карти ОСОБА_2
вже після її смерті.

Таким чином, ОСОБА_1 заподіяла
Управління СЗН Василівської РДА шкоду,
яка не пов'язана зі здійсненням органом
виконавчої влади владних
управлінських функцій на основі
законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї норми застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події (ч.2 ст.1212 ЦК України).

У відповідності до частини 1 статті 1213
ЦК України набувач зобов'язаний
повернути потерпілому безпідставно
набуте майно в натурі.

За змістом ст.1215 Цивільного кодексу
України передбачено, що не підлягає
поверненню безпідставно набуті: 1)
заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,
стипендії, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, аліменти та інші
грошові суми, надані фізичній особі як
засіб до існування, якщо їх виплата
проведена фізичною або юридичною
особою добровільно, за відсутності
рахункової помилки з її боку і
недобросовісності з боку набувача; 2)
інше майно, якщо це встановлено
законом.

Водночас, у ч.2 ст.2 КАС України
зазначено, що до адміністративних
судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Згідно ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Приписам наведених норм кореспондують
положення ч.2 ст.21 КАС України, згідно з
якими вимоги про відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Аналіз наведеної норми дає підстави
для однозначного висновку про те, що
адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди, яка була завдана лише суб'єктом
владних повноважень, а також такі
вимоги мають бути поєднанні з вимогою
про визнання протиправними рішення,
дій чи бездіяльності останнього.

У п.5 ч.2 ст.17 КАС України зазначено, що
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори
за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Спори з приводу стягнення безпідставно
отриманих (без достатньої правової
підстави) грошових сум не є
публічно-правовими, тому вказана заява
має розглядатися в порядку цивільного
судочинства.

Наведене узгоджується з правовою
позицією, висловленою в ухвалах
Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду від 28.04.2010р. у справі
№6-27989св09, від 23.12.2009р. у справі №6-23305св09,
у постанові Верховного Суду України
від 18.06.2013р. у справі №21-204а13, а також з
висловленою у постанові Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013р. №3 «Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ».

Таким чином, дані правовідносини
регулюються нормами цивільного
законодавства, а тому вони не мають
встановлених нормами КАС України ознак
справи адміністративної юрисдикції, і
повинні вирішуватися в порядку
визначеному Цивільним процесуальним
кодексом України.

Відповідно до вимог ст. 107 Цивільного
процесуального кодексу України, усі
справи, що підлягають вирішенню в
порядку цивільного судочинства,
розглядаються районними, районними у
містах, міськими та міськрайонними
судами.

Згідно з приписами п.1 ч.1 ст.109 КАС
України, суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

За таких обставин, суддя приходить до
висновку, що справа не підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства, у зв'язку з чим у відкритті
провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 104, 106, 109 КАС України,
суддя, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження по справі
№808/5943/14 за позовом Управління
соціального захисту населення
Василівської районної державної
адміністрації Запорізької області до
ОСОБА_1 про стягнення надмірно
отриманої державної допомоги -
відмовити.

Роз'яснити позивачу його право на
звернення з вищезазначеними вимогами
до місцевого суду в порядку цивільного
судочинства.

Копію ухвали про відмову у відкритті
провадження разом з позовом та
додатками до нього надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ухвала може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Ю.П.Бойченко