Справа № 150/748/14-а
Суддя: Суперсон С. П.
Дата ухвалення: 2014-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 150/748/14-а
Провадження по справі № 2-а/150/27/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року

с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької
області в складі:

головуючого: судді Суперсона С.П.,

при секретарі Гендзьорі О.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

за участю представника відповідача -
Юзвака А.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до УПФУ у
Чернівецькому районі Вінницької
області про визнання рішення
протиправним, визнання його не чинним
та зобов'язання призначити пенсію на
пільгових умовах, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду
звернувся ОСОБА_1 з вище зазначеним
позовом, посилаючись на протиправність
рішення Управління Пенсійного фонду
України у Чернівецькому районі про
відмову в призначенні пенсії на
пільгових умовах.

В обґрунтування позову посилався на те,
що рішенням Управління ПФУ від 7 липня
2014 року йому відмовлено в призначенні
пільгової пенсії через відсутність
пільгового стажу. Вважає дане рішення
протиправним і таким, що суперечить
чинному законодавству України, так як
його пільговий стаж на день звернення
із відповідною заявою до УПФУ у
Чернівецькому районі складає 10 років 9
місяць 11 днів.

На підставі п. "б" ст., ст.13, ст. 62 Закону
України "Про пенсійне забезпечення", п. 2
Розділу ХV "Прикінцеві положення"
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", просить визнати
протиправним та не чинним рішення
відповідача про відмову в призначенні
йому пільгової пенсії та зобов'язати
відповідача призначити йому пенсію з
моменту виникнення такого права - з 20
червня 2013 року.

Позивач в судовому засіданні свої
вимоги підтримав на умовах, викладених
в позовній заяві та просив їх
задоволити.

Представник відповідача - Юзвак А.М.,
який діє на підставі доручення від
04.04.2014 року, №144/0643/09, в судовому
засіданні показав, що позовні вимоги не
визнає та подав заперечення, з якого
слідує, що згідно пункту «б» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 року №1788 право
на пенсію за віком на пільгових умовах
мають працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах зі
шкідливими і важкими умовами праці - за
Списком №2 і за результатами атестації
робочих місць і при стажі роботи не
менше 25 років, з них не менше 12 років 6
місяців на зазначених роботах.
Чоловікам, яка мають не менше половини
стажу роботи зі шкідливими і важкими
умовами праці, пенсії на пільгових
умовах призначаються зі зменшенням
віку, передбаченого ст.. 13 цього Закону
на1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої
роботи.

Згідно даних трудової книжки позивача,
стаж роботи на пільгових умовах
складає років 7 місяців 27 днів..
Прийняти до уваги довідку Борівської
ЗОШ І-ІІІ ступенів від 05.09.2013 року №6 про
те, що позивач працював старшим
кочегаром в період з 01.10.1991 року по
14.05.1993 року і під час опалювальних
сезонів працював кочегаром в котельні,
згідно графіка та врахувати її при
розрахунку пільгового стажу, УПФУ не
може, адже відсутні документи,
підтверджуючі фактичну роботу
позивача на посаді кочегара в
вищезазначений період.

Також УПФУ не може врахувати при
визначенні стажу, який дає право на
пільгову пенсію період роботи ОСОБА_1
слюсарем-акумуляторщиком в СП
«Агромарш» в період з 02.11.1987 року по
05.07.1991 року через відсутність
документів, які б підтверджували
зайнятість позивача безпосередньо
зарядкою акумуляторів повний робочий
день, у відповідності до ст..13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».
Більше того, позивач стверджує, що
підтвердити його пільговий стаж можуть
свідки, проте законодавством
передбачено підтвердження пільгового
стажу винятково первинними
документами за час виконання роботи
особи. На підставі наведеного
представник УПФУ просив суд відмовити
ОСОБА_1, в задоволенні позовних вимог у
зв'язку з необґрунтованістю.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що
працював шофером-наставником, в той час
як позивач працював акумуляторщиком в
період з 1987 року по 1991 рік. Атестація
робочих місць не проводилась.

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що працював
слюсарем-мотористом Чернівецького
ремонтно-транспортного підприємства
«Агромаш», в той час як позивач
працював акумуляторщиком та
електриком одночасно в період з 1987 року
по 1991 рік. Атестація робочих місць не
проводилась.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що працював
завгоспом в Борівській ЗОШ І-ІІІ
ступенів разом з позивачем, який в той
час працював старшим кочегаром. Період
роботи позивача на зазначеній посаді з
2004 року по 2013 рік. Атестація робочих
місць не проводилась.

Заслухавши пояснення сторін та
свідків, дослідивши матеріали
адміністративної справи в їх
сукупності та співставленні, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 02.11.1987
року по 05.07.1191 року працював
слюсарем-акумуляторщиком в
Чернівецькому ремонтно-транспортному
підприємстві.

З 01.10.1991 року по 14.05.1993 року позивач
працював на посаді старшого кочегара у
Борівській загальноосвітній школі
І-ІІІ ступенів Чернівецького району
Вінницької області, що стверджується
записом в трудовій книжці від 25.08.1978
року.

З 05.11.2001 року по 15.04.2002 року ОСОБА_1
працював сезонним кочегаром у
Борівській загальноосвітній школі
І-ІІІ ступенів Чернівецького району
Вінницької області.

З 15.10.2002 року по 01.04.2003 року, з 28.10.2003 року
по 01.04.2004 року, з 01.11.2004 року по 01.04.2005
року, з 01.11.2005 року по 15.04.2006 року, з 08.11.2006
року по 16.04.2007 року, з 22.10.200 року по 16.04.2008
року, з 15.10.2008 року по 16.04.2009 року, з 15.10.2009
року по 15.04.2010 року, з 13.10.2010 року по
15.04.2011 року, з 13.10.2011 року по 13.04.2012 року
та з 15.10.2012 року по 15.04.2013 року позивач
працював сезонним кочегаром у
Борівській загальноосвітній школі
І-ІІІ ступенів Чернівецького району
Вінницької області, що стверджується
записом у трудовій книжці АХ №813913 від
15.10.2002 року.

Таким чином, пільговий стаж позивача,
що дає йому право на пенсію за віком на
пільгових умовах становить 10 років 9
місяців 11 днів.

З 20.06.2013 року у ОСОБА_1 виникло право на
пенсію по віку на пільгових умовах за
Списком №2 згідно ст. 13 п. «б» Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Проте, при зверненні позивача до УПФУ у
Чернівецькому районі, рішенням від 7
червня 2013 року йому було відмовлено в
призначені пенсії на пільгових умовах
на підставі відсутності необхідного
пільгового стажу.

Вважаючи дану відмову відповідача
протиправною, позивач звернувся до
суду для захисту своїх інтересів з
позовом до УПФУ у Чернівецькому районі
про визнання рішення неправомірним,
визнання його не чинним та зобов'язання
призначити пенсію на пільгових умовах.

Постановою суду від 24 грудня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено
частково, визнано рішення УПФУ від
07.06.2013 року про відмову у призначенні
ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових
умовах протиправним та не чинним.
Зобов'язано комісію по розгляду
спірних питань, пов'язаних з
призначенням та виплатою пенсій
повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

Проте, рішенням Пенсійного фонду
України у Чернівецькому районі
Вінницької області від 7 липня 2014 року
позивачу повторно відмовлено в
призначенні пенсії на пільгових
умовах. Дане рішення обґрунтоване тим,
що заявником було подано до УПФУ ряд
довідок на підтвердження стажу роботи
на посадах, що дають право на
призначення пенсії на пільгових
умовах, які було направлено на розгляд
комісії з питань підтвердження стажу
роботи на посадах, що дають право на
призначення пенсії на пільгових умовах
при головному управлінні ПФУ у
Вінницькій області. Після чого на
адресу управління Пенсійного фонду
України у Чернівецькому районі
Вінницької області було надіслано
рішення зазначеної комісії про відмову
в зарахуванні до пільгового стажу
періодів роботи, зазначених в довідках,
так як по поданих позивачем довідках
неможливо визначити характер роботи, а
саме зайнятість безпосередньо
зарядкою акумуляторів.

Однак, суд не може погодитись з даними
рішеннями з огляду на наступне.

Відповідно до п. 15 Указу Президента
України «Про положення про Пенсійний
фонд України», пенсійний фонд
проводить у межах своїх повноважень
інформаційно-роз'яснювальну роботу
серед населення.

Аналізуючи дану норму, суд приходить до
висновку про неправомірність дій УПФУ
у Чернівецькому районі, представники
якого повинні були роз'яснити позивачу
про неповноту певних записів у поданих
ним довідках та необхідність отримання
додаткових чи більш точних довідок з
місць роботи, які підтверджували б його
пільговий стаж.

Крім цього, пунктом "б" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
встановлено, що право на пенсію за
віком на пільгових умовах мають
працівники, зайняті повний робочий
день на роботах зі шкідливими умовами
праці за Списком №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників, затв.
Постановою КМУ і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах.
Чоловікам, які мають не менше половини
стажу роботи зі шкідливими і важкими
умовами праці, пенсії на пільгових
умовах призначаються зі зменшенням
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України» Про пенсійне забезпечення» на
1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої
роботи.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" передбачено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній, затв.
Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 року №637.

Згідно п.18 вищевказаного Порядку за
відсутності документів про наявний
стаж роботи і неможливості одержанні:
їх внаслідок ліквідації підприємства,
установи, організації або відсутності
архівних даних з інших причин, ніж ті,
що зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Пільговий стаж позивача в період з
01.10.1991 року по 14.05.1993 року за час роботи
старшим кочегаром котельні та з 02.11.1987
року по 05.07.1991 року за час роботи
слюсарем-акумуляторщиком /який не
враховано відповідачем/ знайшов своє
підтвердження наданими в ході судового
розгляду показами свідків, а тому не
потребує доказуванню.

Наступною підставою для відмови
позивачу в призначенні пенсії на
пільгових умовах була відсутність
атестації робочих місць.

Проте, відповідно до ч.2 п.4 Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці, затв. Постановою
Кабінету Міністрів України від 01.08.1992
року №442 відповідальність за своєчасне
та якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Вище зазначене свідчить про те, що
обов'язок проведення атестації робочих
місць на керівників підприємств, а тому
її не проведення не може позбавити
громадян їх конституційного права на
соціальний захист щодо вирішення
питань надання пенсій за віком на
пільгових умовах відповідно до ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Наведене викладено і в Оглядовому
листі Вищого Адміністративного Суду
України №1406/100/13-08 від 14.08.2008 року із
змінами, внесеними згідно з Листом
Вищого адміністративного суду 1547/100/13-08
від 18.09.2008 р. "Про практику застосування
законодавства з питань пенсійного
забезпечення".

Як свідчать зібрані по справі докази,
атестацію робочих місць ОСОБА_1 не
проведено не з вини позивача. Тому,
відповідачем помилково трактовано
норми чинного законодавства, у зв'язку
із чим було порушено права ОСОБА_1,
гарантовані Конституцією та Законами
України.

Згідно з п.п. 1 ч.2 п.4 розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", який є чинним з
01.01.2004 року, пенсії на пільгових умовах
призначаються особам, зазначеним в
абзаці першому цього пункту за нормами
цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення".

Все вище наведене дає суду достатні
підстави вважати, що пільговий стаж
позивача складає 10 років 9 місяців 11
днів, що дає ОСОБА_1 право на пенсію за
віком на пільгових умовах відповідно
до п. "б" ст.13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

Статтею 46 Конституції України
встановлено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Це
право гарантується
загальнообов'язковим соціальним
страхуванням за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
та організацій і інших джерел
соціального забезпечення.

Статтею 22 Конституції України
встановлено, що конституційні права і
свободи гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.1991 року державою
Україна гарантується право громадян
на отримання пенсійного забезпечення.

Згідно ст.6 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" право вибору пенсії
належить громадянам. Статтями 7, 81
передбачено, що особи мають право
звернутись до органу пенсійного
забезпечення для призначення
(перерахунку) пенсії в будь-який час
після отримання права на неї або за
місцем роботи (для працюючих осіб), або
до органів пенсійного забезпечення за
місцем проживання.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку про необхідність
захисту права позивача на отримання
пенсії за вислугу років шляхом
визнання дій відповідача щодо відмови
позивачу у призначенні пільгової
пенсії неправомірними та зобов'язання
відповідача прийняти рішення стосовно
призначення позивачу пільгової пенсії
з моменту виникнення такого права, що
відповідає вимогам ч. 2 ст. 11 КАС
України.

Керуючись ст. ст.. 2, 11, 70, 71, 86, 158, 159,
160, 162, 163, 167, 185, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до УПФУ у Чернівецькому
районі Вінницької області про визнання
рішення протиправним, визнання його не
чинним та зобов'язання призначити
пенсію на пільгових умовах задоволити.

Визнати протиправним та не чинним
рішення Управління Пенсійного фонду
України у Чернівецькому районі від 7
липня 2014 року про відмову в призначенні
ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових
умовах з дня виникнення права на пенсію
за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України у Чернівецькому районі
Вінницької області призначити ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцю АДРЕСА_1, пенсію
за віком на пільгових умовах з дня
виникнення права на пенсію за віком на
пільгових умовах - з 20 червня 2013 року.

Відповідно до ст.186 КАС України
апеляційна скарга на постанову
подається до адміністративного суду
апеляційної інстанції через
Чернівецький районний суд протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до ст.160 КАС України -
з дня отриманні копії постанови.

Повний текст постанови у відповідності
до ч.3 ст.160 КАС України складено 22
серпня 2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Чернівецькому районі
Вінницької області подати до суду звіт
про виконання даної постанови.

Встановити Управлінню Пенсійного
фонду України в Чернівецькому районі
Вінницької області строк для подачі до
суду звіту в 1 /один/ місяць, перебіг
якого починається з дня набрання
постановою законної сили.

СУДДЯ
СУПЕРСОН С.П.