Справа № 809/3399/13-а
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 р.
Справа № 876/499/14

Колегія Львівського апеляційного
адміністративного суду в складі:

судді-доповідача - Богаченка С.І.,

суддів - Рибачука А.І., Старунського
Д.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в
м.Львові апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Тлумацькому
районі Івано-Франківської області на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 19
листопада 2013 року в справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Тлумацькому районі Івано-Франківської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Тлумацькому
районі Івано-Франківської області про
спонукання до вчинення дій та
стягнення коштів,-

В С Т А
Н О В И Л А:

08 листопада 2013 року Управління
Пенсійного фонду України в
Тлумацькому районі Івано-Франківської
області звернулось до суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Тлумацькому
районі Івано-Франківської області про
стягнення коштів в сумі 124,26 грн.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 19
листопада 2013 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції її оскаржило
Управління Пенсійного фонду України в
Тлумацькому районі Івано-Франківської
області. Апелянт по справі просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким позовні вимоги задоволити
повністю.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд
першої інстанції не з'ясував всіх
обставин справи, а саме те, що абзацом 1
п.4 Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, який затверджено
постановою Правління Пенсійного фонду
України від 04 березня 2003року №5-4/4
встановлено, що Фондом соцільного
страхування від нещасних випадків
відшкодовуються суми, що виплачуються
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення», «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», в тому числі допомога
на поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.
Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
управлінням Пенсійного фонду України в
Тлумацькому районі ОСОБА_2
виплачувалася, по серпень 2013 року
включно, пенсія у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання. Відповідно
до заяви ОСОБА_3 від 13.08.2013 року
управлінням Пенсійного фонду України в
Тлумацькому районі виплачено їй
допомогу на поховання в сумі 124,26 грн.

Згідно з ст. 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» передбачено, що якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Відповідно до частини першої ст. 21
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати в тому
числі шкоду, заподіяну працівникові
внаслідок ушкодження його здоров'я,
виплачуючи йому пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 11.07.2001 року №826 «Про затвердження
порядку проведення витрат на поховання
у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання» (в редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) передбачено, що витрати
на поховання провадяться у разі смерті
потерпілого, що настала за обставин, за
яких настає страховий випадок
державного соціального страхування
громадян від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, перелік яких визначено
Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 9 ст. 34 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» визначено, що
причинний зв'язок смерті потерпілого з
одержаним каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я має
підтверджуватися висновками
відповідних медичних закладів.

Отже, зробивши системний аналіз
законодавства, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що витрати на
поховання, в тому числі і відшкодування
пенсії проводяться, якщо смерть
потерпілого настала за обставин, за
яких настав страховий випадок.

Як вбачається із матеріалів справи,
громадянка ОСОБА_2 була вдовою інваліда
трудового каліцтва та померла у 2013
році.

Таким чином, оскільки між її смертю не
має причинного зв'язку з каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійним захворюванням, тому
допомога на поховання громадянки
ОСОБА_2 в сумі 124,26 грн., не підлягає до
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків та
професійних заварювань.

Пунктом 6 Порядку визначено, що Головні
управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Як вбачається з матеріалів справи, сума
виплаченої допомоги включена
позивачем до актів щомісячної звірки
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
і внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за кожний місяць
вказаного періоду.

Однак як встановлено судом першої
інстанції, відповідачем зазначені акти
підписані із застереженнями та згідно
таблиць розбіжностей не прийнято до
відшкодування вищевказану суму
допомоги на поховання.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства, всебічно перевіривши
обставини справи, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, та постановив обґрунтоване
рішення, що повно відображає обставини,
які мають значення для справи.

Висновки суду є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються доказами,
дослідженими у судовому засіданні, а
тому підстав для їх скасування, з
мотивів викладених в апеляційній
скарзі, не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 195, 197, ст. 198, ст. 200,
ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, колегія
суддів Львівського апеляційного
адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Тлумацькому
районі Івано-Франківської області -
залишити без задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 19 листопада
2013 року по справі № 809/3399/13-а - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного
суду набирає законної сили через п'ять
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі та може бути
оскаржена до касаційної інстанції
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
С.І. Богаченко

Суддя
Д.М. Старунський

Суддя
А.І. Рибачук