Справа № 826/14022/14
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі:
головуючого судді Шейко Т.І.
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомПриватного підприємства
«Будпостач»до Управління
Укртрансінспекції у м.
Києвіпровизнання протиправною та
скасування постанови
Приватне підприємство «Будпостач»
звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Управління
Укртрансінспекції у м. Києві, в якому
просило визнати протиправною та
скасувати постанову Управління
Укртрансінспекції у м. Києві №025268 від 01
вересня 2014 року про застосування до ПП
«Будпостач» фінансової санкції у сумі
Позовні вимоги мотивовані тим, що
державними інспекторами Управління
Укртрансінспекції у Рівненській
області, які проводили перевірку
транспортного засобу RENAULT номерний
знак НОМЕР_1, що належить позивачу, було
допущено під час перевірки ряд
численних порушень, зокрема: - не вірно
зазначено в Акті перевірки №000903 від 25
липня 2014 року місце знаходження
суб'єкта господарювання; в Акті
перевірки, складеному за формою згідно
з додатком 3 до Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 08
листопада 2006 року №1567, відсутні
будь-які посилання на порушення норми
законодавства України про
автомобільний транспорт; - перевірка 25
липня 2014 року вчинена в місці, не
передбаченому тижневим графіком
рейдових перевірок; - перевірка
наявності тахографів та ведення
щоденних реєстраційних листків режиму
праці та відпочинку водіїв на
транспортних засобах допускається
лише на міжнародних автомобільних
перевезеннях і не відноситься до
предмета рейдової перевірки, тощо, - які
не враховані Управлінням
Укртрансінспекції у м. Києві при
винесенні постанови №025268 від 01 вересня
2014 року про застосування до ПП
«Будпостач» фінансової санкції. До
того ж, позивач звернув увагу суду, що
відповідачем оскаржуваною постановою
застосований розмір фінансової
санкції, що не відповідає абзацу
третьому статті 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт».
В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги і
просив їх задовольнити.
Крім того, представник позивача подав
заяву про зміну позовних вимог, згідно
з якою, окрім заявлених позовних вимог
до Управління Укртрансінспекції у м.
Києві, зазначив інші вимоги, звернуті
до Управління Укртрансінспекції у
Рівненській області.
Суд протокольною ухвалою відмовив
позивачу у прийнятті вказаної заяви, з
Відповідно до статті 137 Кодексу
адміністративного судочинства
України, позивач може протягом всього
часу судового розгляду збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
подавши заяву, яка приєднується до
справи. До початку судового розгляду
справи по суті позивач може змінити
підставу або предмет
адміністративного позову, подавши
письмову заяву, яка приєднується до
справи.
Зокрема, предмет позову - це
матеріально-правові вимоги позивача до
відповідача. Зміна предмету
адміністративного позову можлива у
такі способи: 1) заміна одних позовних
вимог іншими; 2) доповнення позовних
вимог новими; 3) вилучення деяких із
позовних вимог; 4) пред'явлення цих
вимог іншому відповідачу в межах
спірних правовідносин.
Подана позивачем заява про зміну
позовних вимог містить, окрім
заявлених вимог до відповідача -
Управління Укртрансінспекції у м.
Києві щодо визнання противною та
скасування постанови Управління
Укртрансінспекції у м. Києві, - й інші
вимоги до іншого відповідача, що по
суті є зміною і підстав, і предмету
позову та суперечить вимогам статті 137
Кодексу адміністративного судочинства
Представник Управління
Укртрансінспекції у м. Києві до суду не
прибув. Проте подав письмові
заперечення проти позову, в яких
посилався на норми Закону України «Про
автомобільний транспорт», Порядок
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 08 листопада 2006
року №1567, Положення про робочий час і
час відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів, затвердженого
наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 07 червня 2010 року
№340, Інструкції з використання
контрольних пристроїв (тахографів) на
автомобільному транспорті,
затвердженої наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України від 24
червня 2010 року №385, та на виявлені під
час перевірки порушення
автотранспортного законодавства
водієм транспортного засобу RENAULT, а
саме, відсутність протоколу про
перевірку та адаптацію тахографа до
транспортного засобу та тахокарти за 25
липня 2014 року. Тому Управління
застосувало до ПП «Будпостач» норми
абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт» - надання
послуг з перевезень пасажирів та
вантажів без оформлення документів,
перелік яких визначений статтями 39 та 48
цього Закону, - штраф у розмірі ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, подальший розгляд справи
здійснив у порядку письмового
Дослідивши матеріали справи, оцінивши
наявні докази, доводи та заперечення
сторін, суд дійшов наступних висновків.
Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом, 25 липня 2014 року
службовими особами відділу
організації перевезень на наземному
транспорті Управління
Укртрансінспекції у Рівненській
області на ділянці автодороги Київ-Чоп
з 267 км по 272 км було проведено рейдову
перевірку транспортного засобу RENAULT д/н
НОМЕР_1, що належить ПП «Будпостач» під
керуванням водія ОСОБА_1, за
результатами якої складено Акт
проведення перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом №000903 від 25 липня 2014 року.
Перевіркою виявлено порушення вимог п.
3.3 Наказу МТЗУ №385 від 24 червня 2010 року -
здійснення ПП «Будпостач» вантажних
перевезень по Україні при відсутності
у водія тахокарти за 25 липня 2014 року.
За допущене порушення законодавства
про автомобільний транспорт
постановою Управління
Укртрансінспекції у м. Києві про
застосування фінансових санкцій №025268
від 01 вересня 2014 року до ПП «Будпостач»
застосовано фінансову санкцію у
Засади організації та діяльності
автомобільного транспорту визначає
Закон України «Про автомобільний
Статтею 6 цього Закону визначено, що
основні напрями державної політики у
сфері автомобільного транспорту,
законодавчі основи її реалізації
визначає Верховна Рада України.
Загальне державне регулювання
діяльності автомобільного транспорту
здійснює Кабінет Міністрів України
відповідно до своїх повноважень.
Реалізація державної політики у сфері
автомобільного транспорту
здійснюється через центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики з питань
безпеки на наземному транспорті,
місцеві органи виконавчої влади та
органи місцевого самоврядування.
Відповідно до Положення про Державну
інспекцію України з безпеки на
наземному транспорті, затвердженого
Указом Президента України від 06 квітня
2011 року №387/2011, Державна інспекція
України з безпеки на наземному
транспорті (Укртрансінспекція України)
є центральним органом виконавчої
влади, діяльність якого спрямовується
і координується Кабінетом Міністрів
України через Віце-прем'єр-міністра
України - Міністра інфраструктури
Згідно пункту 7 Положення
Укртрансінспекція України реалізує
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи -
управління в Автономній Республіці
Крим, обласні, Київське та
Севастопольське міські, районні
За нормами статті 6 Закону України «Про
автомобільний транспорт» державний
контроль автомобільних перевізників
на території України здійснюється
шляхом проведення планових,
позапланових і рейдових перевірок
(перевірок на дорозі).
Зокрема, рейдові перевірки дотримання
вимог законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом здійснюються шляхом
зупинки транспортного засобу або без
такої зупинки посадовими особами
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики з питань безпеки на наземному
транспорті, та його територіальних
органів, які мають право зупиняти
транспортний засіб у форменному одязі
за допомогою сигнального диска (жезла)
відповідно до порядку, затвердженого
Кабінетом Міністрів України.
Процедуру здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті
визначає Порядок здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 08
листопада 2006 року №1567.
Цей Порядок визначає процедуру
здійснення державного контролю за
додержанням суб'єктами господарювання,
які проводять діяльність у сфері
автомобільного транспорту, вимог
законодавства про автомобільний
транспорт, норм та стандартів щодо
організації перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом,
норм міжнародних договорів про
міжнародне автомобільне сполучення,
виконання умов перевезень, визначених
дозволом на перевезення на міжобласних
автобусних маршрутах, вимог
Європейської угоди щодо роботи
екіпажів транспортних засобів, які
виконують міжнародні автомобільні
перевезення, дотримання
габаритно-вагових параметрів,
наявністю дозвільних документів на
виконання перевезень та відповідністю
виду перевезень, відповідних ліцензій
і ліцензійних карток, виконання
суб'єктами господарювання ліцензійних
перевізниками-нерезидентами платежів
за проїзд автомобільними дорогами, а
також диспетчерського контролю за
роботою автомобільних перевізників
Органами державного контролю на
автомобільному транспорті є
Укртрансінспекція, її територіальні
органи - управління в Автономній
Республіці Крим, обласні, Київське та
Севастопольське міські, районні
управління (пункт 3 Порядку).
Згідно зі статтею 6 Закону України «Про
автомобільний транспорт» та пунктами
14, 15 Порядку рейдові перевірки
дотримання вимог законодавства про
автомобільний транспорт проводяться в
будь-який час на окремо визначених
ділянках дороги, під час яких
перевіряється, зокрема, додержання
водієм режиму праці та відпочинку.
З матеріалів справи вбачається, що
рейдова перевірка зазначеними в Акті
перевірки від 25 липня 2014 року
посадовими особами Управління
Укртрансінспекції у Рівненській
області здійснювалась на підставі
затвердженого наказом Управління
Укртрансінспекції у Рівненській
області від 21 липня 2014 року №37
щотижневого графіку з 21липня по 27 липня
2014 року та направленні на перевірку від
25 липня 2014 року №006194 на ділянці дороги
267 км - 272 км а/д Київ-Чоп, що спростовує
доводи позивача з приводу місця
проведення рейдової перевірки.
Враховуючи наведені норми, суд вважає
помилковою думку позивача, що
перевірка наявності тахографів та
ведення щоденних реєстраційних
листків режиму праці та відпочинку
водіїв на транспортних засобах не
відноситься до предмета рейдової
Відповідно до пункту 15 Порядку під час
проведення рейдової перевірки
перевіряється виключно наявність
визначених статтями 39 і 48 Закону
документів, на підставі яких
здійснюються перевезення
автомобільним транспортом.
Зокрема, статтею 48 Закону України «Про
автомобільний транспорт» встановлено,
що автомобільні перевізники, водії
повинні мати і пред'являти особам, які
уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконують вантажні
Документами для здійснення внутрішніх
перевезень вантажів є: для
автомобільного перевізника - документ,
що засвідчує використання
транспортного засобу на законних
підставах, інші документи, передбачені
законодавством; для водія - посвідчення
водія відповідної категорії,
реєстраційні документи на
товарно-транспортна накладна або інший
визначений законодавством документ на
вантаж, інші документи, передбачені
Відповідно до статті 49 Закону України
«Про автомобільний транспорт» водій
транспортного засобу зобов'язаний
дотримуватися визначеного режиму
праці та відпочинку.
Особливості регулювання робочого часу
та часу відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів та порядок його
обліку встановлені Положенням про
робочий час і час відпочинку водіїв
колісних транспортних засобів,
затвердженим Наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України від 07
червня 2010 року №340, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 14 вересня
Це Положення розроблено відповідно до
Конвенції Міжнародної організації
праці 1979 року №153 про тривалість
робочого часу та періоди відпочинку на
дорожньому транспорті, Європейської
угоди щодо роботи екіпажів
транспортних засобів, які виконують
міжнародні автомобільні перевезення
(ЄУТР), Кодексу законів про працю
України та Законів України «Про
автомобільний транспорт», «Про
Вимоги цього Положення поширюються на
автомобільних перевізників та водіїв,
які здійснюють внутрішні перевезення
пасажирів чи/та вантажів колісними
транспортними засобами (пункт 1.3
Відповідно до пункту 6.1 Положення
автобуси, що використовуються для
нерегулярних і регулярних спеціальних
пасажирських перевезень, для
регулярних пасажирських перевезень на
міжміських автобусних маршрутах
протяжністю понад 50 км, вантажні
автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн
повинні бути обладнані діючими та
повіреними тахографами.
Наведені норми чинного законодавства у
сфері автомобільного транспорту також
спростовують думку позивача, що
перевірка наявності тахографів та
ведення щоденних реєстраційних
листків режиму праці та відпочинку
водіїв на транспортних засобах
допускається лише при здійсненні
міжнародних автомобільних перевезень.
Згідно пункту 3.3 Інструкції з
використання контрольних пристроїв
(тахографів) на автомобільному
транспорті, затвердженої наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України від 24 червня 2010 року №385,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20 жовтня 2010 року за
обладнаного тахографом: - забезпечує
правильну експлуатацію тахографа та
управління режимами його роботи
відповідно до інструкції виробника
тахографа; - своєчасно встановлює,
змінює і заповнює тахокарти та
забезпечує їх належне зберігання; -
використовує тахокарти (у разі
використання аналогового тахографа)
або у разі використання цифрового
тахографа - особисту картку водія
кожного дня, протягом якого керував
транспортним засобом; має при собі: -
протокол про перевірку та адаптацію
тахографа до транспортного засобу;
заповнені тахокарти у кількості, що
передбачена ЄУТР, або картку водія чи
роздруківку даних роботи тахографа у
разі обладнання транспортного засобу
цифровим тахографом; у разі
несправності або пошкодження
аналогового тахографа своєчасно
записує від руки дані щодо режиму
роботи та відпочинку на зворотному
боці тахокарти, де нанесена сітка з
відповідними графічними позначками,
інформує про це відповідну посадову
особу перевізника, з яким водій
перебуває у трудових відносинах (для
найманих водіїв); у разі несправності
або пошкодження цифрового тахографа
або картки до нього своєчасно записує
від руки дані щодо режиму роботи та
відпочинку на зворотному боці аркуша,
призначеного для роздруківки даних, що
використовують у даному тахографі, що
забезпечує належне зберігання таких
Згідно пункту 21 Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, у разі виявлення в ході
перевірки транспортного засобу
порушення законодавства про
автомобільний транспорт посадовими
особами, що провели перевірку,
складається акт за формою згідно з
Про результати перевірки
транспортного засобу (відсутність
порушення або зазначення номера
складеного акта) посадова особа робить
запис у дорожньому листі (за наявності
такого) із зазначенням дати, часу, місця
перевірки, свого прізвища, місця роботи
і посади, номера службового
посвідчення та ставить свій підпис, а у
разі проведення перевірки виконання
Європейської угоди ставить
відповідний відбиток печатки на
реєстраційному листку режиму праці та
відпочинку водія (у разі наявності).
Відповідно до пунктів 25 та 27 Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті справа про
порушення розглядається в органі
державного контролю за
місцезнаходженням суб'єкта
господарювання або за місцем виявлення
порушення (за письмовою заявою
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання) не пізніше ніж
протягом двох місяців з дня його
За наявності підстав керівник органу
державного контролю або його заступник
виносить постанову про застосування
фінансових санкцій, яка оформляється
згідно з додатком 5.
Обгрунтовуючи позов позивач вказував
на не вірне зазначення в Акті перевірки
№000903 від 25 липня 2014 року місця
знаходження суб'єкта господарювання;
не зазначення посадовими особами -
старшими державними інспекторами
відділу організації перевезень на
наземному транспорті Управління
Укртрансінспекції у Рівненській
області, які проводили перевірку -
звання «старший» (було зазначено лише
«державний інспектор»).
Однак, на думку суду, вищевказане
жодним чином не впливає на суть
виявленого порушення та на
застосування за виявлене порушення
Крім того, позивач зауважував, що в Акті
перевірки, складеному за формою згідно
з додатком 3 до Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 08
листопада 2006 року №1567, відсутні
будь-які посилання на порушення норми
законодавства України про
автомобільний транспорт, а наказ МТЗУ
№385 від 24 червня 2010 року, про порушення
норм якого зазначено в Акті перевірки
№000903 від 25 липня 2014 року, взагалі не
З цього приводу, суд вважає за
необхідне зазначити, що Наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України від 24 червня 2010 року №385,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
затверджена Інструкція з використання
контрольних пристроїв (тахографів) на
автомобільному транспорті, яка
розроблена відповідно до вимог
Європейської угоди щодо роботи
екіпажів транспортних засобів, які
виконують міжнародні автомобільні
перевезення (ЄУТР), Конвенції про
тривалість робочого часу та періоди
відпочинку на дорожньому транспорті, а
також Законів України «Про
автомобільних транспорт», «Про
дорожній рух» - і є частиною
національного законодавства.
Положення пункту 3.3 Інструкції з
використання контрольних пристроїв
(тахографів) на автомобільному
транспорті, вже були вище викладені.
Тому посилання посадовими особами, що
проводили перевірку в Акті перевірки
№000903 від 25 липня 2014 року на пункт 3.3
наказу Міністерства транспорту та
зв'язку України від 24 червня 2010 року №385
є цілком зрозумілим.
Разом з тим, суд дійшов висновку, що
постанову Управління
Укртрансінспекції у м. Києві №025268 від 01
вересня 2014 року про застосування до ПП
«Будпостач» фінансової санкції слід
Відповідно до статті 60 Закону України
«Про автомобільний транспорт» за
порушення законодавства про
автомобільний транспорт до
автомобільних перевізників
адміністративно-господарські штрафи
за, зокрема, надання послуг з
перевезення пасажирів без оформлення
документів, перелік яких визначений
статтями 39 та 48 цього Закону (абзац 3
частина перша статті 60 Закону), - штраф у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
становить на час застосування санкції -
Однак, як вбачається із тексту
постанови Управління
Укртрансінспекції у м. Києві №025268 від 01
вересня 2014 року, за допущене позивачем
порушення вирішено стягнути з ПП
адміністративно-господарський штраф у
сумі 700 гривень, що не відповідає
вимогам абзацу 3 частини першої статті
60 Закону України «Про автомобільний
Заперечуючи проти позову, відповідач
лише зацитував норми абзацу 3 частини
першої статті 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт» і не навів
жодного обґрунтування щодо розміру
застосованої ним постановою №025268 від 01
вересня 2014 року санкції (700 гривень
замість 1700 гривень), не зважаючи на те,
що позивач у своєму позові
зосереджував увагу на невідповідності
застосованої санкції вимогам абзацу 3
частини першої статті 60 Закону України
«Про автомобільний транспорт».
Відповідно до статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
Частиною четвертою статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
Згідно статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Підсумовуючи все вищевикладене, суд
дійшов висновку про задоволення
Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
Керуючись статтями 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
Позов Приватного підприємства
«Будпостач» задовольнити.
Визнати протиправною та
скасувати постанову Управління
Укртрансінспекції у м. Києві №025268 від 01
вересня 2014 року про застосування до ПП
«Будпостач» фінансової санкції у сумі
700 (сімсот) гривень.
Присудити з Державного бюджету
України на користь Приватного
підприємства «Будпостач» здійснені
судові витрати у розмірі 182,70 грн.
Постанова набирає законної сили у
відповідності зі ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
Шейко Т.І.