Справа № 2а-3981/09/0870
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/21360/12

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Запоріжжі
(далі - СДПІ)

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 29.07.2009

та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 22.03.2011

у справі № 2а-3981/09/0870

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробниче об'єднання
"Моліс" (далі - Товариство)

до СДПІ

про визнання нечинним наказу про
проведення перевірки та заборону
здійснення перевірки.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

Позов (з урахуванням уточнення до
нього) подано про визнання нечинним
наказу СДПІ від 01.07.2009 № 997 «Про
проведення позапланової виїзної
перевірки Товариства», та про заборону
відповідачеві проведення цієї
перевірки.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 29.07.2009,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 22.03.2011,
позов задоволено частково; оспорюваний
наказ податкової інспекції визнано
нечинним та скасовано; в решті позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятими судовими
актами, СДПІ звернулася до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалені у справі рішення та
повністю відмовити у позові. На
обґрунтування касаційних вимог
скаржник зазначає, що спірну перевірку
було призначено на підставі частини
тринадцятої статті 111 Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні» за зверненням платника
податків.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
відповідність висновків судів наявним
у матеріалах справи доказам,
правильність застосування судами норм
матеріального права та дотримання ними
процесуальних норм, обговоривши доводи
касаційної скарги, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для задоволення розглядуваних
касаційних вимог з урахуванням такого.

Попередніми судовими інстанціями у
розгляді справи встановлено, що 20.05.2009
СДПІ направила на адресу позивача
запит № 4324/10/08-4 з вимогою надати
документальне підтвердження щодо
включення сум ПДВ до податкового
кредиту січня-лютого 2009 року за
податковими накладними, складеними
протягом 2007-2008 років, з наданням
завірених копій податкових накладних
та доказів щодо дати їх отримання.

У відповідь на вказаний запит позивач у
листі від 10.06.2009 № 272 виклав свою
правову позицію відносно
правомірності дій Товариства з приводу
перенесення у часі реалізації права на
податковий кредит та повідомив про
неможливість виготовлення копій
витребуваних СДПІ документів з огляду
на їх значний обсяг; при цьому позивач
запропонував відповідачеві
ознайомитися з цими первинними
документами у будь-який зручний
протягом робочого дня час за адресою
Товариства.

Розцінивши вказаний лист як звернення
платника про проведення перевірки у
розумінні частини тринадцятої статті
111 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні», СДПІ було
видано наказ від 01.07.2009 № 997 «Про
проведення позапланової виїзної
перевірки Товариства».

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні» завданнями органів державної
податкової служби є здійснення
контролю за додержанням податкового
законодавства, правильністю
обчислення, повнотою і своєчасністю
сплати до бюджетів, державних цільових
фондів податків і зборів (обов'язкових
платежів), а також неподаткових
доходів, установлених законодавством.

Згідно з частиною першою статті 8
згаданого Закону Державна податкова
адміністрація України здійснює
безпосередньо функції, пов'язані зі
здійсненням контролю за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування та
сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів), контролю за валютними
операціями, контролю за додержанням
порядку проведення готівкових
розрахунків за товари (послуги) у
встановленому законом порядку, а також
контролю за наявністю свідоцтв про
державну реєстрацію суб'єктів
підприємницької діяльності та
ліцензій на провадження видів
господарської діяльності, що
підлягають ліцензуванню відповідно до
закону, торгових патентів.

Підстави та процедура проведення
органами державної податкової служби
планових і позапланових виїзних
перевірок та умови допуску посадових
осіб органів державної податкової
служби до їх проведення наведені
статтях 11 та 111 названого Закону.

Так, частиною шостою статті 111 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні» визначено, що позаплановою
виїзною перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена в планах
роботи органу державної податкової
служби і проводиться за наявності хоча
б однієї з перелічених у цій частині
обставин.

У той же час частиною тринадцятою цієї
ж статті Закону передбачено, що
обмеження у підставах проведення
перевірок платників податків,
визначені цим Законом, не поширюються
на перевірки, що проводяться на
звернення такого платника податків.

Касаційний суд погоджується з наданою
судами попередніх інстанцій правовою
оцінкою обставин даної справи,
відповідно до якої адресована
податковому органу у листі Товариства
від 10.06.2009 № 272 пропозиція ознайомитися
з витребуваними СДПІ первинними
документами у приміщенні Товариства не
може бути розцінена як звернення
платника про проведення перевірки.
Фактично у вказаному листі міститься
відповідь платника на запит
податкового органу; зміст цієї
відповіді не є ініціюванням платником
проведення перевірки у розумінні
частини тринадцятої статті 111 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні». Наведене обумовлює
правильність висновків судів про
відсутність у СДПІ підстав для
призначення спірної перевірки та про
незаконність оспорюваного наказу.

Оскільки у розглядуваній справі норми
матеріального права було правильно
застосовано судами, а їх висновки
відповідають установленим у справі
обставинам та наявним у ній доказам, то
передбачених законом підстав для
скасування оскаржуваних постанови та
ухвали судів першої і апеляційної
інстанцій зі спору не вбачається.

З урахуванням викладеного, керуючись
статтями 220, 2201, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Запоріжжі відхилити.

2. Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 29.07.2009 та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 22.03.2011 у справі № 2а-3981/09/0870 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку
статей 236-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова І.В. Приходько