Справа № 823/2934/14
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року
справа № 823/2934/14

11 год. 20 хв.
м.
Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

при секретарі - Журавель Т.В.

за участю: представника позивача -
ОСОБА_1 (за довіреністю), представника
третьої особи - Мацепи О.С. (за
довіреністю), розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Черкаси
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Головного управління юстиції
у Черкаській області, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
реєстраційна служба Черкаського
районного управління юстиції, про
визнання незаконним та скасування
наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з
адміністративним позовом до Головного
управління юстиції у Черкаській
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - реєстраційна
служба Черкаського районного
управління юстиції про визнання
незаконним та скасування наказу.

В адміністративному позові позивач
просить визнати незаконним і скасувати
наказ № 948/к від 11.09.2014 року "Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_3.", виданий
Головним управлінням юстиції у
Черкаській області.

Представник позивача в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, однак на
попередніх судових засіданнях проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_3
заперечувала повністю з підстав,
викладених в запереченнях на
адміністративний позов.

Представник третьої особи проти
задоволення адміністративного позову
заперечував.

Частиною 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Враховуючи, що відповідач належним
чином повідомлений про дату, час і
місце судового розгляду справи, суд
приходить до висновку про розгляд
справи за відсутності представника
відповідача на підставі наявних у
справі доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивача та третьої особи, розглянувши
подані документи і матеріали, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд встановив.

Відповідно до пункту 15 частини 1 статті
3 Кодексу адміністративного
судочинства України публічна служба -
це діяльність на державних політичних
посадах, професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.

З наведеного випливає, що будь-яка
державна служба є публічною службою.
Базовим (загальним) законом, що регулює
суспільні відносини, які охоплюють
діяльність держави щодо створення
правових, організаційних, економічних
та соціальних умов реалізації
громадянами України права на державну
службу, є Закон України від 16 грудня 1993
року № 3723-XII «Про державну службу».

Як вбачається з матеріалів справи,
04.09.2014р. в. о. начальника відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Головного управління юстиції Булавою
І.М., враховуючи доповідну записку
начальника відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Черкаського районного управління
юстиції Варецької Н.А., проведено
перевірку дотримання вимог чинного
законодавства державним реєстратором
прав реєстраційної служби Черкаського
районного управління юстиції ОСОБА_3

Вказаною перевіркою встановлено, що
08.08.2014р. державним реєстратором прав
реєстраційної служби Черкаського
районного управління юстиції ОСОБА_3
були здійснені пошуки записів в
Державному реєстрі речових прав,
реєстрі прав власності на нерухоме
майно, Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна,
Державному реєстрі іпотек та
державному реєстрі обтяжень рухомого
майна за об'єктом нерухомого майна для
встановлення наявності або
відсутності записів про державну
реєстрацію права власності або іншого
речового права на нерухоме майно,
записів про обтяження речових прав на
нерухоме майно. За результатом пошуків
у Реєстрах державним реєстратором були
сформовані у паперовому вигляді
відомості, підписані та засвідчені
печаткою.

З результатом розгляду заяви 08.08.2014р.
державним реєстратором прав
реєстраційної служби Черкаського
районного управління юстиції ОСОБА_3
прийнято рішення про державну
реєстрацію права власності та
сформовано свідоцтво про державну
реєстрацію права власності на об'єкт
нерухомого майна, та витяг з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію прав та їх обтяжень на
об'єкт нерухомого майна, всупереч
вимогам чинного законодавства, а саме
державним реєстратором прав прийнято
рішення про державну реєстрацію права
власності на зазначену земельну
ділянку без документа, що підтверджує
виникнення права власності на неї,
оскільки розпорядження Черкаської
районної державної адміністрації від
27.03.2014р. № 80 «Про внесення змін до
розпорядження районної державної
адміністрації від 19.06.2012 р № 133 «Про
затвердження проекту землеустрою та
передачу у власність земельних ділянок
для ведення садівництва» не є
правовстановлюючим документом.

Перевіркою також встановлено, що
повноваження щодо розпорядження
земельними ділянками
сільськогосподарського призначення
державної власності в Україні з 2013 року
належить безпосередньо
Держземагенству та його
територіальним органам в особі
головних управлінь Держземагенства в
областях.

Враховуючи викладене, Черкаська
районна державна адміністрація з 2013
року не має повноважень щодо
розпорядження земельними ділянками
сільськогосподарського призначення.

Як зазначено у довідці, складеній під
час перевірки, відповідно до пояснень,
наданих державним реєстратором прав
реєстраційної служби Черкаського
районного управління юстиції ОСОБА_3,
при перевірці документів, наданих
ОСОБА_8 для державної реєстрації права
власності на земельну ділянку, що
розташована за адресою: Черкаська
область, Черкаський район, сільська
рада Леськівська, фактів
невідповідності їх чинному
законодавству нею виявлено не було.

Також під час перевірки встановлено, що
в реєстраційній справі містяться
документи, не засвідчені в
установленому порядку, а саме:
розпорядження Черкаської районної
державної адміністрації від 27.03.2014р. №
80 «Про внесення змін до розпорядження
районної державної адміністрації від
19.06.2012р. № 133 «Про затвердження проекту
землеустрою та передачу у власність
земельних ділянок для ведення
садівництва»».

За результатами перевірки було
складено довідку та встановлено, що
державним реєстратором прав
реєстраційної служби Черкаського
районного управління юстиції ОСОБА_3
порушено вимоги абз. 1 п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» та було запропоновано
порушити питання про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
головного спеціаліста відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Черкаського районного управління
юстиції ОСОБА_3 у вигляді догани.

11 вересня 2014 року начальником
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області Білецьким О.В. було видано
наказ № 948/к "Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_3." з підстав, викладених в
довідці, у вигляді - оголошення догани.

Позивач, вважаючи вказаний наказ
незаконним, звернувся до Черкаського
окружного адміністративного суду за
захистом своїх прав, свобод та
інтересів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
державну службу» державна служба в
Україні - це професійна діяльність
осіб, які займають посади в державних
органах та їх апараті щодо практичного
виконання завдань і функцій держави та
одержують заробітну плату за рахунок
державних коштів.

Статтею 10 Закону України «Про державну
службу» передбачено, що основними
обов'язками державних службовців є:

додержання Конституції України та
інших актів законодавства України;

забезпечення ефективної роботи та
виконання завдань державних органів
відповідно до їх компетенції;

недопущення порушень прав і свобод
людини та громадянина;

безпосереднє виконання покладених на
них службових обов'язків, своєчасне і
точне виконання рішень державних
органів чи посадових осіб,
розпоряджень і вказівок своїх
керівників;

збереження державної таємниці,
інформації про громадян, що стала їм
відома під час виконання обов'язків
державної служби, а також іншої
інформації, яка згідно з
законодавством не підлягає
розголошенню;

постійне вдосконалення організації
своєї роботи і підвищення професійної
кваліфікації;

сумлінне виконання своїх службових
обов'язків, ініціатива і творчість в
роботі.

Державний службовець повинен діяти в
межах своїх повноважень. У разі
одержання доручення, яке суперечить
чинному законодавству, державний
службовець зобов'язаний невідкладно в
письмовій формі доповісти про це
посадовій особі, яка дала доручення, а у
разі наполягання на його виконанні -
повідомити вищу за посадою особу.

Конкретні обов'язки та права державних
службовців визначаються на основі
типових кваліфікаційних характеристик
і відображаються у посадових
положеннях та інструкціях, що
затверджуються керівниками
відповідних державних органів у межах
закону та їх компетенції (стаття 11
Закону України «Про державну службу»).

Згідно статті 14 Закону України «Про
державну службу» дисциплінарні
стягнення застосовуються до
державного службовця за невиконання чи
неналежне виконання службових
обов'язків, перевищення своїх
повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює.

Статтею 147 Кодексу законів про працю
України передбачено, що за порушення
трудової дисципліни до працівника може
бути застосовано тільки один з таких
заходів стягнення: 1) догана; 2)
звільнення.

Таким чином, виходячи із зазначених
норм, судом встановлено, що підставою
застосування догани є вчинення
працівником протиправного винного
діяння (дії чи бездіяльність), яке
визначається дисциплінарним
проступком. Протиправність поведінки
працівника полягає в порушенні ним
своїх трудових обов'язків, закріплених
нормами трудового права, КЗпП України,
правилами внутрішнього розпорядку,
статутами, положеннями, посадовими
інструкціями, трудовим договором
(контрактом), колективним договором, а
також у порушенні або невиконанні
правомірних наказів (розпоряджень)
роботодавця. Крім того, особливе
значення при визначенні діяння
працівника як дисциплінарного
проступку має наявність у вчиненні
цього діяння вини працівника. Вина може
виступати як умисел чи необережність.

Статтею 149 Кодексу законів про працю
України визначено, що до застосування
дисциплінарного стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
зажадати від порушника трудової
дисципліни письмові пояснення. За
кожне порушення трудової дисципліни
може бути застосовано лише одне
дисциплінарне стягнення. При обранні
виду стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника. Стягнення оголошується в
наказі (розпорядженні) і
повідомляється працівникові під
розписку.

Порядок та підстави проведення
службового розслідування стосовно
державних службовців визначені
Порядком проведення службового
розслідування стосовно державних
службовців, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 13.06.2000р.
№ 950.

Пунктом 1 цього Порядку визначено, що
стосовно осіб, уповноважених на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування може бути
проведено службове розслідування: у
разі невиконання або неналежного
виконання ними службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень, що
призвело до людських жертв або
заподіяло значну матеріальну чи
моральну шкоду громадянинові, державі,
підприємству, установі, організації чи
об'єднанню громадян; у разі
недодержання ними законодавства про
державну службу, службу в органах
місцевого самоврядування,
антикорупційного законодавства,
порушення етики поведінки; на вимогу
особи, уповноваженої на виконання
функцій держави або місцевого
самоврядування, з метою зняття
безпідставних, на її думку, звинувачень
або підозри.

Рішення щодо проведення службового
розслідування приймається вищими
посадовими особами України, Першим
віце-прем'єр-міністром України,
керівником органу державної влади
(посадовою особою), що призначив на
посаду особу, уповноважену на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, стосовно
якої планується проводитися службове
розслідування, керівником органу, в
якому працює зазначена особа, що
передбачено п. 2 цього Положення.

Відповідно до п. 8 Положення, за
результатами службового розслідування
члени комісії складають акт, у якому
зазначаються: факти і суть звинувачень
або підозри, які стали підставою для
проведення службового розслідування,
посада, прізвище, ім'я та по батькові,
рік народження, освіта, термін служби у
органі державної влади і перебування
на займаній посаді особи,
уповноваженої на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
стосовно якої проведено службове
розслідування, результати щорічної
оцінки виконання особою, уповноваженою
на виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, покладених
на неї завдань та обов'язків, види
заохочення та дисциплінарного
стягнення, а також ступінь участі у
виконанні окремих доручень (завдань);
обґрунтовані пропозиції щодо усунення
виявлених порушень та притягнення у
разі необхідності винних осіб до
відповідальності згідно із
законодавством.

У разі прийняття рішення щодо
притягнення особи, уповноваженої на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, до
відповідальності комісія пропонує вид
дисциплінарного стягнення,
передбаченого законодавством.

Відповідно до тексту оскаржуваного
наказу № 948/к від 11.09.2014 року, позивача
було притягнуто до дисциплінарної
відповідальності за неналежне
виконання службових обов'язків.

Однак, в порушення вимог Порядку № 950,
відповідач прийшов до вказаного
висновку без додержання належної
процедури притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності.
Фактами, що зафіксовані в наказі № 948/к
від 11.09.2014 року та стали підставою для
оголошення догани було лише обставини,
які викладені в довідці від 04.09.2014р. в. о.
начальника відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби Головного
управління юстиції Булави І.М.

Будь-яких інших обставин, що передбачає
винесення наказу про притягнення
службової особи до відповідальності,
як того вимагає Порядок № 950,
відповідачем не надано та не
досліджено під час винесення
оскаржуваного наказу № 948/к від 11.09.2014
року.

Суд погоджується з твердженням
позивача, що ознакою порушення
працівником трудової дисципліни, що
може бути підставою для притягнення до
дисциплінарної відповідальності у
формі оголошення догани, є наявність
вини в його діях чи бездіяльності,
шкідливі наслідки та причинний зв'язок
між ними і поведінкою правопорушника.
Отже за умови обов'язкової наявності
усіх наведених вище складових
дисциплінарного правопорушення,
відсутність хоча б однієї виключає
застосування і відповідальності.

Окрім того, наказ про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
повинен містити чітке формулювання
суті та обставин вчинення допущеного
працівником порушення, підстав
прийняття рішення про притягнення його
до дисциплінарної відповідальності із
вказівкою у необхідному випадку на час
вчинення та час виявлення самого
проступку, а також обґрунтування
обрання певного виду стягнення, який
застосовується до порушника, з
урахуванням передбачених у законі
підстав.

Отже, судом встановлено, що
відповідачем під час прийняття наказу
№ 948/к від 11.09.2014 року "Про притягнення
до дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_3." не було проведено службове
розслідування та не було складено акта
за підписом членів комісії, що
суперечить нормам Порядку № 950, також
суду не було надано наказу на
проведення перевірки дотримання вимог
чинного законодавства державним
реєстратором прав та доповідної
записки начальника відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Черкаського районного управління
юстиції Варецької Н.А., на підставі якої
було складено довідку від 04.09.2014р.

Щодо твердження відповідача про
необов'язковість проведення
службового розслідування, яке
передбачено Порядком № 950, суд до нього
ставиться критично, оскільки п. 1
Порядку чітко передбачено випадки, у
разі яких службове розслідування не
проводиться. Однак випадок, що
розглядається, до визначених не
відноситься.

Стаття 9 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» передбачає, що
державний реєстратор самостійно
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмову в такій реєстрації. Втручання
будь-яких органів, посадових і
службових осіб, громадян та їх
об'єднань у діяльність державного
реєстратора, пов'язану з проведенням
державної реєстрації прав,
забороняється і тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Суд звертає увагу, що хоча під час
проведення перевірки і були
встановлені факти порушення позивачем
вимог абз. 1 п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
однак Головним управлінням юстиції у
Черкаській області не було дотримано
вимоги Порядку № 950 щодо проведення
службового розслідування, за
результатами якого і був винесений
оскаржуваний наказ, а тому у
відповідача не було законних підстав
для прийняття наказу № 948/к від 11.09.2014
року.

Підсумовуючи вищевикладене, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
позивача є обґрунтованими та такими, що
підлягають до повного задоволення.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 17, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Скасувати наказ № 948/к від 11.09.2014 року
"Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_3.", виданий
Головним управлінням юстиції у
Черкаській області.

Повернути з Державного бюджету України
ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 73
(сімдесят три) грн. 08 коп., відповідно до
квитанції № 5346 від 24.09.2014р.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, яка може бути
подана до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення постанови, а в разі
проголошення судом вступної та
резолютивної частини постанови
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
В.А. Гайдаш

Повний текст постанови
виготовлено та підписано 17 жовтня 2014
року