Справа № 646/9383/14-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 р. Справа № 646/9383/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Червонозаводському районі
м.Харкова на постанову
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 02.09.2014р. по справі №
646/9383/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Червонозаводському районі
м.Харкова

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 02.09.2014р.
задоволено адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Червонозаводському районі
м.Харкова про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії .

Визнано протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Червонозаводському районі м.Харкова
при здійсненні перерахунку ОСОБА_1 у
відповідності до вимог ст.ст. 50, 54, 67 ЗУ
«Про статус і соціальних захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
01.01.2014 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Червонозаводському
районі м.Харкова здійснити перерахунок
та виплату державної пенсії ОСОБА_1
передбаченої ст.ст. 54, 67 ЗУ «Про
статус і соціальних захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» державної
пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю в розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком,
з урахуванням ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», починаючи з 01.01.2014 року, з
урахуванням фактично виплачених сум.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати вказану постанову
суду першої інстанції та ухвалити
нову, якою повністю відмовити в
задоволенні позовних вимог. Скаржник
зазначає, що приймаючи зазначену
постанову суд першої інстанції дійшов
до помилкових висновків, які призвели
до неправильного вирішення справи,
неповно з'ясував всі обставини справи,
що мають значення при вирішенні спору,
не вірно застосував до спірних
правовідносин положення ст. ст. 49, 50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», Постанови Кабінетом
Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року
та ст.159 Кодексу адміністративного
судочинства України щодо повноти та
об'єктивності розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув
справу в межах доводів апеляційної
скарги відповідно до вимог ст.195 КАС
України та керуючись ч.1 ст.41 КАС
України.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1 (категорія1)
від січня 1993 року та вкладкою НОМЕР_2
до вказаного посвідчення.

Внаслідок захворювання, пов'язаного з
аварією на Чорнобильській АЕС,
позивачу з 05.12.2002 року безстроково
встановлено II групу інвалідності.
Вказане підтверджується довідкою до
акту огляду МСЕК серії МСЕ № 045254 від
05.12.2002 року.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачу основна та щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виплачується з 01.12.2013 в
розмірі, визначеному з урахуванням
постанови Кабінету Міністрів України
№ 1210 від 23.11.2011 року.

Позивач звернувся з письмовою заявою
до відповідача з вимогою щодо
здійснення йому з 01 січня 2014 року
перерахунку та виплати щомісячних
державних пенсії відповідно до вимог
ст.ст. 50, 54, 67 ЗУ «Про статус і
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (а.с. - 9).

Відповідно до листа управління
Пенсійного фонду в м. Кременчуці
Полтавської області від 08.08.2014 року за
вих. № 7521/33-02 позивачу відмовлено в
задоволенні заяви щодо перерахунку
пенсії (а.с. - 10-12).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що, дії
та прийняті за їх наслідками рішення
відповідача є неправомірними, оскільки
позивач має право на отримання
основної державної пенсії по
інвалідності та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі,
який встановлено положеннями ст.ст. 50,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в ЗУ «Про
статус і соціальних захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,

Пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію ( ст. 49 ЗУ «Про
статус і соціальних захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»).

Частиною 4 ст. 54 ЗУ «Про статус і
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», визначено, що в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими по II групі інвалідності - 8
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про
статус і соціальних захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам,
віднесеним до першої категорії
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірах: інвалідам 2 групи - 75%
мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 3 ст. 67 ЗУ «Про статус і
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», (у редакції Закону
України від 05.10.06 р. N 231-V)
встановлено, що у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до статті 54 цього Закону, а також
розмір додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним
до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Вихідним критерієм розрахунку
додаткової пенсії виступає мінімальна
пенсія за віком, розмір якої згідно з ч.
1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється в
розмірі визначеного законом
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
Законом про Державний бюджет України.
Іншого нормативно-правового акта, який
би визначав цей розмір або
встановлював інший розмір, немає.

14.06.2011 року Верховною Радою України
прийнято Закон України № 3491-VI «;Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
який набрав чинності 19.06.2011 року
Пунктом 7 частини І зазначеного Закону
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнено пунктом 4, яким
встановлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», статей
14, 22, 37 та ч. 3 ст. 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» застосовуються
у порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26.12.2011 року норми пункту 4
Прикінцевих положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» визнані такими, що відповідають
Конституції України, тобто є
конституційними.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік» норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39,
48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року визначено, що в аспекті
конституційного подання положення
частини другої статті 96, пунктів 2. 1,
6 статті 116 Конституції України
треба розуміти так, що повноваження
Кабінету Міністрів України щодо
розробки проекту закону про Державний
бюджет України та забезпечення
виконання відповідного закону
пов'язані з його функціями, в тому числі
щодо реалізації політики у сфері
соціального захисту та в інших сферах.
Кабінет Міністрів України регулює
порядок та розміри соціальних виплат
та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції
та законів України. Суди під час
вирішення справ про соціальний захист
громадян керуються, зокрема, принципом
законності. Цей принцип передбачає
застосування судами законів України, а
також нормативно-правових актів
відповідних органів державної влади,
виданих на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, в
тому числі нормативно-правових актів
Кабінету Міністрів України, виданих у
межах його компетенції‚ на основі і на
виконання Бюджетного кодексу
України, закону про Державний бюджет
України на відповідний рік та інших
законів України.

Також, пунктом 4 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний
бюджет України на 2013 рік»
встановлено, що у 2013 році норми і
положення, зокрема, ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Згідно ст. 3 Бюджетного Кодексу
України бюджетний період для всіх
бюджетів, що складають бюджетну
систему України, становить один
календарний рік, який починається 1
січня кожного року і закінчується 31
грудня того ж року.

З аналізу наведених норм вбачається, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян у 2011 та
2012, 2013 бюджетних роках делеговано
Кабінету Міністрів України.

На виконання вищевказаних вимог,
постановами Кабінету Міністрів
України № 745 від 06.07.11 року та № 1210 від
23.11.11 року були визначені мінімальні
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, а також щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, у період з 23.07.2011 року по 31.12.2013
року розмір основної державної пенсії
по інвалідності та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи визначався
відповідно до вказаних постанов КМУ.

В свою чергу, Законом України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
не було передбачено обмежень щодо
застосування ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», тому з
01.01.2014 року діяли положення ст.ст. 50,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», відповідно до яких
розміри пенсій для інвалідів ІІ групи,
щодо яких установлено зв'язок із
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими 8 мінімальних пенсій за
віком, а особам, які є інвалідами ІІ
групи і віднесені до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах 75 процентів мінімальної
пенсії за віком.

За таких умов, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позивач в 2014 році має
право на отримання основної державної
пенсії по інвалідності та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі, який встановлено положеннями
ст.ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Між тим, при ухваленні рішення судом
було допущено порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з позовом
19.08.2014 року із вимогами щодо захисту
його порушених прав, що мали місце з
01.01.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлювався шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Отже, враховуючи дату звернення
позивача до суду, шестимісячний строк
на звернення до суду з позовом та
період, за який позивач просить суд
захистити його права, колегія суддів
прийшла до висновку, що права позивача
підлягають захисту з 19.02.2014 року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду,
якщо суд на підставі позовної заяви
та доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Доказів поважності пропуску строку на
звернення до суду з позовом позивачем
не надано.

Виходячи із зазначених обставин
справи, колегія суддів вважає, що судом
при ухваленні рішення було порушено
приписи ст.ст.99, 100 КАС України, що
призвело до частково необґрунтованого
задоволення позову.

Також, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про
внесення змін до ЗУ «Про державний
бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014
року, який набрав чинності 03.08.2014 року,
доповнено Розділ «Прикінцеві
положення» ЗУ «Про державний бюджет
України на 2014 рік» пунктом 6-7, яким
установлено, що норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Оскільки з однопредметних
законодавчих норм рівної ієрархії при
вирішенні спору застосуванню підлягає
законодавча норма, що не визнана
неконституційною та прийнята пізніше,
в даному випадку мають застосовуватись
норми Закону України «Про внесення
змін до ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про
державний бюджет України на 2014 рік» від
31.07.2014 року ".

З огляду на викладене судове рішення
суду першої інстанції підлягає
скасуванню на підставі п.4 ст. 202 КАС
України, з прийняттям нової постанови,
якою визначити період проведення
перерахунку та відповідних виплат - з
19.02.2014р. по 02.08.2014р.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Червонозаводському районі м.Харкова
задовольнити частково.

Постанову Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 02.09.2014р. по
справі № 646/9383/14-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Червонозаводському районі м.Харкова
при здійсненні перерахунку ОСОБА_1 у
відповідності до вимог ст.ст. 50, 54, 67 ЗУ
«Про статус і соціальних захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
19.02.2014 року по 02.08.2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Червонозаводському
районі м.Харкова здійснити перерахунок
та виплату державної пенсії ОСОБА_1
передбаченої ст.ст. 54, 67 ЗУ «Про
статус і соціальних захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» державної
пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю в розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком,
з урахуванням ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за період з 19.02.2014 року
по 02.08.2014 року, з урахуванням фактично
виплачених сум.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Червонозаводському районі м.Харкова
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії за період з 01.01.2014 року по 18.02.2014
року - залишити без розгляду.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя Спаскін О.А.Судді
Сіренко О.І. Любчич Л.В. Повний текст
постанови виготовлений 20.10.2014 р.