Справа № 638/3512/13-а, 2а/638/376/13
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року
м. Київ К/800/24642/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Конюшка К.В.

суддів:
Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу, подану
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, на постанову
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 25 листопада 2013 року та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04 квітня 2014
року

у справі № 638/3512/13-а

за позовом Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Товариство Пушкінський в'їзд,
6»

до Харківської міської ради,
Виконавчого комітету Харківської
міської ради

третя особа ОСОБА_3

про скасування рішень

В С Т А Н О В И В :

У березні 2013 року Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Товариство Пушкінський в'їзд,
6» (далі - ОСББ) звернулося до
Дзержинського районного суду м.
Харкова з адміністративним позовом до
Харківської міської ради, Виконавчого
комітету Харківської міської ради,
третя особа: ОСОБА_3, про скасування
рішення Виконавчого комітету
Київської районної ради в м. Харкові
від 05.10.2010 № 184-4 «Про надання згоди на
збереження самочинно перепланованої
квартири АДРЕСА_1»; скасування
розпорядження голови Київської
районної ради в м. Харкові від 15.10.2010 №
722 «Про видачу свідоцтва про право
власності на 4-кімнатну квартиру
АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3; скасування
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно: квартиру, що
знаходиться за адресою: Харківська
область, АДРЕСА_1, загальною площею 137,1
кв. м., житловою площею 73,5 кв. м.,
4-кімнатна, виданого Київською районною
у м. Харкові радою 21.10.2010 на підставі
розпорядження голови Київської
районної у м. Харкові ради від 15.10.2010.

Постановою Дзержинського районного
суду м. Харкова від 25.11.2013, залишеною без
змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 04.04.2014, позов задоволено.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями
судів попередніх інстанцій, ОСОБА_3
оскаржив їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив
скасувати вказані судові акти з
мотивів порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
прийняти нове рішення - про відмову у
задоволенні позову.

Касаційна скарга обґрунтована серед
іншого тим, що спірне приміщення
підвалу площею 27,9 кв. м. не є допоміжним
приміщенням. У той же час, суди
попередніх інстанцій, задовольняючи
позов, не звернули увагу на те, що
матеріали справи не містять доказів на
підтвердження наявності відповідних
записів у Єдиному реєстрі обтяжень та
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна щодо спірного підвального
приміщення.

У своїх запереченнях на касаційну
скаргу ОСББ просило залишити рішення
судів попередніх інстанцій без змін, а
скаргу - без задоволення.

Справу розглянуто у попередньому
судовому засіданні в установленому
статтею 2201 Кодексу адміністративного
судочинства України порядку.

Згідно з частиною другою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи і правильність
застосування судами норм
процесуального та матеріального права,
судова колегія дійшла висновку про те,
що касаційна скарга підлягає
відхиленню з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, рішенням Харківської
міської ради народних депутатів
Харківської області ХІІ сесії ХХІ
скликання від 28.09.1992 будинок АДРЕСА_1
прийнятий до комунальної власності
міста.

ОСОБА_3 належить на праві власності
квартира АДРЕСА_1 у цьому будинку
згідно з договором купівлі-продажу від
10.02.1997.

21.12.2004 Виконавчий комітет Київської
районної ради міста Харкова прийняв
рішення №325-22, відповідно до якого
ОСОБА_3 було передано у користування
під підсобне приміщення, а саме частину
підвалу площею 27,9 кв.м., розташоване
під квартирою АДРЕСА_1 за умови
влаштування відокремленого входу.

На підставі зазначеного рішення
Київської районної ради міста Харкова
від 21.12.2004 ОСОБА_3 влаштував окремий
вхід до частини підвалу площею 27,9
кв.м. безпосередньо із належної йому
на праві власності квартири і
зазначене приміщення приєднане до
квартири.

16.08.2005 Виконавчий комітет Харківської
міської ради здійснив державну
реєстрацію позивача ОСББ «Товариство
Пушкінський в'їзд, 6».

У 2006 році ОСББ звернулось до
господарського суду Харківської
області із позовом, в якому, зокрема,
просило визнати за ним право
власності на приміщення в
напівпідвальній частині житлового
будинку літ. «А-5» площею 1 208,3 кв. м.,
розташовані в будинку АДРЕСА_1.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 07.07.2006 у
справі №46/248-06 був накладений арешт на
спірні приміщення в напівпідвальній
частині житлового будинку літ. «А-5»
площею 1 208,3 кв. м., розташовані в будинку
АДРЕСА_1. Заборонено Управлінню
комунального майна та приватизації
Харківської міської ради та іншим
особам передачу в оренду чи відчуження
напівпідвальних та підвальних
приміщень площею 1208,2 кв.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 12.08.2009 у
справі № 46/248-06 визнано недійсним
розпорядження Харківського міського
голови від 23.09.2005 №2270 та від 28.11.2005 №3104,
визнане право власності на нежитлові
приміщення в напівпідвальній частині
житлового будинку літ. «А» площею 1208,3
кв.м. за Об'єднанням співвласників
багатоквартирного будинку «Товариство
Пушкінський в'їзд, 6».

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 21.06.2011 у справі
№46/248-06 апеляційну рішення
господарського суду Харківської
області від 12.08.2009 залишено без змін.

У 2010 році до Виконавчого комітету
Київської районного у місті Харкові
ради звернувся ОСОБА_3 з проханням
надати згоду на збереження самочинно
перепланованої квартири АДРЕСА_1
загальною площею 97,4 кв.м., житловою
площею 66,0 кв.м., ізольована 4-кімнатна,
розташована на 1-му поверсі
5-поверхового житлового будинку
АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі-продажу нерухомості
№H6-33 від 06.02.1997.

ОСОБА_3 фактично здійснив самочинне
перепланування квартири АДРЕСА_1,
об'єднавши квартиру АДРЕСА_1, яка
знаходиться на першому поверсі і
перебувала у його власності, та
підвальне приміщення під квартирою
АДРЕСА_1, яке було надане третій особі у
користування Виконавчим комітетом
Київської районної ради. У результаті
самочинно виконаного перепланування
квартири АДРЕСА_1 загальна площа склала
137,1 кв.м., житлова площа склала 73,5 кв.м.,
кількість кімнат - 4.

На підставі звернення ОСОБА_3 05.10.10
Виконавчий комітет Київської районної
ради в м. Харкові прийняв рішення № 184-4
«Про надання згоди на збереження
самочинно перепланованої квартири
АДРЕСА_1», яким надано згоду на
збереження самочинно перепланованої
квартири АДРЕСА_1 та згоду вважати
квартиру АДРЕСА_1 4-кімнатною,
ізольованою, загальною площею 137,1 кв.м.,
КП «Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» зобов'язано внести
відповідні зміни до технічної
документації на вказану квартиру;
копію рішення видати заявнику та
направити до КП «Харківське міське
бюро технічної інвентаризації» та до
дільниці № 12 КП «Жилкомсервіс».

Під час прийняття рішення Виконавчий
комітетом Київської районної у місті
Харкові ради послався на технічний
висновок, виконаний ТОВ
«Харківреконструкція» (державна
ліцензія серія АВ №490969), лист
Київського РВ м. Харкова ГУ МВС України
в Харківській області від 23.06.2001 №520/656,
висновок державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
Харківської міськ. СЕС №2427-3.8 від
29.06.2010, акт №2146/05-2 повторної перевірки
вентиляційних каналів КВРПОЖФ
Київського району від 29.04.2010, лист
дільниці №12 КП «Жилкомсервіс» від
29.09.2010, постанову адміністративної
комісії про накладення
адміністративного стягнення від 28.04.2010.

Розпорядженням голови Київської
районної ради в м. Харкові від 15.10.2010 №
722 видано свідоцтво про право власності
на 4-кімнатну квартиру АДРЕСА_1 на ім'я
ОСОБА_3

21.10.2010 на підставі вказаного
розпорядження від 15.10.2010 № 722 ОСОБА_3
видано свідоцтво про право власності
на нерухоме майно: 4-кімнатнк квартиру
АДРЕСА_1.

Державну реєстрацію права власності
ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 здійснено
31.10.2010, про що КП «Харківське міське
бюро технічної інвентаризації» видано
витяг про державну реєстрацію прав
№27830368.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що відповідач вийшов за межі
наданих повноважень та, незважаючи на
обов'язковість дії ухвали
господарського суду Харківської
області від 07.07.2006 у справі №46/248-06 про
вжиття заходів забезпечення позову,
видав розпорядження та свідоцтво про
право власності на майно, яке не було
об'єктом комунальної власності, та
надав дозвіл на оформлення права
власності на об'єкт нерухомого майна,
стосовно якого була вставлена заборона
та арешт.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з обґрунтованим
висновком судів попередніх інстанцій з
огляду на таке.

Відповідно до частини п'ятої статті 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Положеннями статті 67 Господарського
процесуального кодексу України, у
чинній на час накладення арешту на
майно редакції, було передбачено, що
позов забезпечується: накладанням
арешту на майно або грошові суми, що
належать відповідачеві; забороною
відповідачеві вчиняти певні дії;
забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета; зупиненням
стягнення на підставі виконавчого
документа або іншого документа, за яким
стягнення здійснюється у безспірному
порядку.

Про забезпечення позову виноситься
ухвала.

Ураховуючи, що, як установлено судами
попередніх інстанцій, на час прийняття
оспорваних у справі рішень ухвалою
господарського суду Харківської
області від 07.07.2006 у справі №46/248-06 про
вжиття заходів забезпечення позову
була накладена заборона на відчуження
спірного підвального приміщення під
квартирою АДРЕСА_1, суд касаційної
інстанції вважає правильним висновок
судів попередніх інстанцій щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

У той же час, суд касаційної інстанції
не бере до уваги посилання третьої
особи на відсутність доказів наявності
у Єдиному реєстрі заборон відповідного
запису, оскільки предметом цього спору
є не правомірність дій державного
реєстратора стосовно реєстрації права
власності на спірне приміщення, а
рішення органів місцевого
самоврядування, які, зокрема, брали
участь у справі №46/248-06.

Таким чином, доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування чи зміни оскаржуваних
судових рішень.

Згідно з частиною третьою статті 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу, подану ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Постанову Дзержинського районного
суду м. Харкова від 25 листопада 2013 року
та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04 квітня 2014
року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237- 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.