Справа № 2а-3522/09
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-3522/09
інстанції: Соловйова Н.М.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

16 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

при секретарі судового засідання
Нечай Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу управління пенсійного фонду
України в Обухівському районі
Київської області на постанову
Обухівського районного суду Київської
області від 23 липня 2009 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління пенсійного фонду України в
Обухівському районі Київської області
про визнання неправомірною
бездіяльність та зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
управління пенсійного фонду України в
Обухівському районі Київської області,
в якому просив суд зобов'язати
відповідача нарахувати та виплатити
недоплачену щомісячну допомогу як
дитині війни.

Постановою Обухівського районного
суду Київської області від 23 липня 2009
року позовні вимоги задоволено
частково - визнано дії відповідача
неправомірними та зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Обухівському районі Київської області
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2,
починаючи з 01 липня 2008 року по 23 липня
2009 року, відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» з врахуванням сум, виплачених,
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України №530 від 22 травня 2008
року, та виплатити нараховані суми
позивачу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив його скасувати та ухвалити нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити повністю.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, постанова
суду - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1,
перебуває на обліку в УПФ України в
Обухівському районі, отримує пенсію за
віком та має правовий статус дитини
війни, що підтверджується його
паспортом, пенсійним посвідченням,
довідкою управління Пенсійного фонду
України в Обухівському районі, що надає
йому права на отримання пільг
державної соціальної допомоги, які
встановлені Законом України «Про
соціальний захист дітей війни», в тому
числі і право на підвищення пенсії на 30
% мінімальної пенсії за віком, як
передбачено статтею 6 зазначеного
Закону.

Відповідно до статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 17 статті 77 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2006 рік",
який набрав чинності з 01.01.2006, зупинено
на 2006 рік дію статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни".
Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2006 рік", який набрав чинності
з 02.04.2006, пункт 17 статті 77 виключений,
стаття 110 Закону викладена у новій
редакції, згідно з якою пільги дітям
війни, передбачені статтею 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", запроваджуються у 2006 році
поетапно, за результатами виконання
бюджету у першому півріччі, у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України за погодженням з Комітетом
Верховної Ради України з питань
бюджету.

Враховуючи те, що Кабінетом Міністрів
України в 2006 році так і не визначено
порядку виплати 30% надбавки до пенсії
"дітям війни", а також те, що положення
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2006 рік" неконституційними не
визнавалися, колегія суддів вказує на
обґрунтованість висновків судів
першої та апеляційної інстанцій щодо
відсутності підстав для задоволення
позовних вимог позивача за 2006 рік.

На 2007 рік дію статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
зупинено згідно із Законом України
від 19.12.2006 №489-V "Про Державний бюджет
України на 2007 рік".

У свою чергу, Рішенням Конституційного
Суду України від 09.07.2007 №6-рп/2007 визнано
неконституційним положення пункт 12
статті 71 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2007 рік" щодо
зупинення на 2007 рік дії статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", з урахуванням статті 111 цього
Закону, згідно з якою у 2007 році
підвищення дітям війни пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, відповідно до статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", виплачується особам які є
інвалідами, (крім тих на яких
поширюється дія Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту") у розмірі 50% від
розміру надбавки, встановленої для
учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 №10-рп/2008 визнано
неконституційним положення пункту 41
розділу ІІ Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", згідно з
яким дітям війни (крім тих, на яких
поширюється дія Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту") до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, виплачується підвищення у
розмірі надбавки, встановленої для
учасників війни, яка, відповідно до
частини четвертої статті 14 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту",
становить 10 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

З ухваленням Конституційним Судом
України рішення про визнання
неконституційними положень Законів
України про Державний бюджет України
на 2007, 2008 роки ці норми втрачають
чинність та не підлягають застосуванню
з дня ухвалення рішення про їх
неконституційність.

Враховуючи положення Конституції
України щодо дії нормативно-правових
актів у часі, положення статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" у редакції 2004 року поновили свою
дію у 2007 році -з 09.07.2007, у 2008 році -з 22.05.2008,
отже, право на здійснення перерахунку
підвищення до пенсії у розмірах,
визначених Законом України "Про
соціальний захист дітей війни", мають
діти війни: за 2007 рік -з 09.07.2007 до
31.12.2007, за 2008 -з 22.05.2008 до 31.12.2008.
Відповідно, у 2007 році у період із 01.01.2007
до 08.07.2007 та у 2008 році -з 01.01.2008 до 21.05.2008
положення законів про Державний бюджет
на ці роки були чинними та підлягали
виконанню.

Відповідно до статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" в
редакції від 18.11.2004, чинній у 2009 року,
дітям війни пенсії або щомісячне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість неї, підвищується на 30%
мінімальної пенсії за віком.

В той же час, постановою Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 №530 "Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян" встановлено інші,
відмінні від визначених у статті 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", розміри підвищення до
пенсії дітям війни.

Аналізуючи співвідношення положень
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" та постанови Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 №530 "Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян", колегія суддів
виходить з того, що застосуванню до
спірних правовідносин підлягають
положення Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" як
нормативно-правового акту вищої
юридичної сили.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України (в
редакції, що діяла на момент виникнення
спірних правовідносин) для звернення
до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
необхідність застосування цього
строку, визначеного ст. 99 КАС України,
оскільки такий позивачем пропущено без
поважних причин, а відповідач
наполягав на застосуванні
шестимісячного строку звернення до
суду, а тому, зважаючи на те, що до суду з
даним позовом ОСОБА_2 звернувся 01.07.2009,
підлягають задоволенню позовні вимоги
щодо зобов'язання відповідача
щомісячно підвищувати пенсію
позивачеві як дитині війни за період з
01 липня 2008 року по дату розгляду справи
судом першої інстанції - 23 липня 2009
року.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
дійшла висновку, що доводи, викладені в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження, оскаржувана постанова
прийнята судом відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
пенсійного фонду України в
Обухівському районі Київської області
на постанову Обухівського районного
суду Київської області від 23 липня 2009
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
пенсійного фонду України в
Обухівському районі Київської області
про визнання неправомірною
бездіяльність та зобов'язання вчинити
дії - залишити без задоволення, а
постанову Обухівського районного суду
Київської області від 23 липня 2009 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.