Справа № 2а-6141/12/1070
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/29899/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Славутич Київської області
до Первинної профспілкової
організації Чорнобильської АЕС про
стягнення заборгованості, касаційне
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в м. Славутич
Київської області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 13 лютого 2013
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 травня 2013
року, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року Управління Пенсійного
фонду України в м. Славутич Київської
області звернулося до суду з позовом до
Первинної профспілкової організації
Чорнобильської АЕС, в якому просив
стягнути суму заборгованості з
відповідача за період з 25 липня 2012 року
по 25 листопада 2012 року в сумі 86993,40 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 13 лютого 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 травня 2013
року, позивачу відмовлено у
задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, Управління Пенсійного фонду
України в м. Славутич Київської області
звернулося з касаційною скаргою, в якій
просить рішення судів першої та
апеляційної інстанцій скасувати та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Первинна профспілкова
організація Чорнобильської АЕС є
юридичною особою, що зареєстрована
Виконавчим комітетом Славутицької
міської ради Київської області 30
березня 2000 року, як платник страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
зареєстрований в Управлінні
Пенсійного фонду України у м. Славутичі
Київської області.

Позивачем на підставі розрахунків
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пункту "а" статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» (крім
працівників, безпосередньо зайнятих
повний робочий день на підземних
роботах з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників),
відповідно до частини другої
Прикінцевих положень Закону України
від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено розмір витрат,
які підлягають відшкодуванню
відповідачем за серпень 2012 року -
листопад 2012 року в сумі 86993,40 грн.

Судами також встановлено, що
управлінням Пенсійного фонду України у
місті Славутич Київської області до
розрахунку витрат на виплату і
доставку пенсій включено осіб, які
мають статус постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи, вік виходу
на пенсію яких знижено на п'ять років.

Пунктом "а" статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 05
листопада 1991 року № 1788-ХІІ встановлено,
зокрема, що на пільгових умовах мають
право на пенсію за віком, незалежно від
місця останньої роботи працівники,
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць.

Пунктом 2 розділу XV «Прикінцеві
положення» Закону України від 09 липня
2003 року №1058-ІV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
передбачено, що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди підпунктом 1 пункту
2 розділу XV «Прикінцеві положення»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що вказаним
особам пенсії призначаються за нормами
цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення» (статті 27
та 28). При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Порядок відшкодування
страхувальниками витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених на
пільгових умовах, визначено
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України, затвердженою постановою
Пенсійного фонду України від 19 грудня
2003 року №21-1.

Відповідно до приписів пункту 6.4
вказаної Інструкції Пенсійний фонд
щорічно в повідомленнях про розрахунок
сум фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, які надсилає
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених пенсій, визначає
розмір сум до відшкодування на
поточний рік.

Підприємства відповідно до вимог
пункту 6.8 Інструкції щомісяця до 25-го
числа повинні вносити до Пенсійного
фонду України зазначену в повідомленні
місячну суму фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Враховуючи, що положення абз. 4 п. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» є спеціальними
щодо абз.3 п.2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суди дійшли правильного
висновку про існування у відповідача
обов'язку відшкодовувати органам
Пенсійного фонду України суми
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах відповідно до пункту "а" статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Відповідно до частини другої статті 6
Закону України від 08 липня 2010 року №
2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», частини шостої
статті 20 Закону України від «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхувальники
зобов'язані нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, працівники відповідача
направлялися на роботу в зону
Чорнобильської АЕС.

Порядок та умови надання пенсій особам,
які працювали або проживали на
територіях радіоактивного забруднення
та пільги щодо обчислення стажу роботи
(служби) в зоні відчуження регулюється
статтями 55, 56 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до вимог статті 49 названого
Закону пенсії особам, віднесеним до
категорій № 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Згідно з пунктом 13 Прикінцевих
положень Закону України № 1058-IV у разі,
якщо особа має право на отримання
пенсії відповідно до Закону України №
796-XII, то різниця між розміром пенсії, на
який має право особа - ліквідатор
аварії на ЧАЕС, та розміром пенсії із
солідарної системи відповідно до
Закону України № 1058-IV фінансується за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

З огляду на викладене, працівники
відповідача мають право на отримання
державної пенсії на пільгових умовах
відповідно до списку № 1, а підставою
для надання пільгової пенсії є
безпосередня участь в роботах по
ліквідації наслідків аварії та
запобіганні забрудненню навколишнього
середовища в 30-кілометровій зоні
Чорнобильської АЕС.

Отже, вищевказані особи виконували
трудову функцію не на підприємстві, а в
зоні Чорнобильської АЕС в порядку
реалізації державної програми з
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи.

Крім того, пунктом 2 Постанови Кабінету
Міністрів України № 442 від 01
серпня 1992 року «Про порядок проведення
атестації робочих місць за умовами
праці» установлено, що відповідно до
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» пенсії за віком на
пільгових умовах за списками № 1 і № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, що дають право на пільгове
пенсійне забезпечення,
затверджуваними Кабінетом Міністрів
України, а також пенсії, що можуть
встановлюватися підприємствами й
організаціями за рахунок власних
коштів працівникам інших виробництв,
професій та посад залежно від умов
праці, призначаються за результатами
атестації робочих місць. Результати
атестації використовуються
підприємствами й організаціями також
для здійснення пільг і компенсацій,
передбачених чинним законодавством.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, на підприємстві відповідача
немає виробництв, передбачених
Списками №1, відповідно на ньому не
проводилась атестація робочих місць як
на час направлення працівників
відповідача на роботу в зону
Чорнобильської АЕС, так і на цей час.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що підстав для
стягнення на користь позивача
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій вказаним у позові
працівникам відповідача немає,
оскільки у відповідача немає
виробництв, передбачених списками №1, а
вищевказаним особам була призначена
пільгова пенсія за виконання ними
робіт в зоні Чорнобильської АЕС на
підставі Постанови Ради Міністрів УРСР
від 20 листопада 1990 року №343.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає, оскільки
судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими.

Керуючись статтями 222, 223, 224,
230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Славутич
Київської області залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від 13
лютого 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 16 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: