Справа № 821/1953/14
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/1953/14

Категорія: 9.5 Головуючий в 1 інстанції:
Пекний А.С.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого -судді
Романішина В.Л.,

суддів Димерлія
О.О., Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду в м.Одесі
апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Херсонській
області на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 18
серпня 2014 року у справі за позовом
Державної фінансової інспекції в
Херсонській області до Каховського
міжрайонного управління водного
господарства про зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2014 року Державна фінансова
інспекція в Херсонській області
звернулася до Херсонського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Каховського міжрайонного управління
водного господарства про зобов'язання
виконати п.3 вимоги від 17.04.2014р.
№21-07-14-14/2423 щодо відображення в
бухгалтерському обліку підприємства
дебіторської заборгованості в сумі 26,18
тис. грн. перед СТ «Дружба» та в сумі 11,57
тис. грн. перед ТО «Південний», а також
щодо проведення претензійно-позовної
роботи та забезпечення стягнення
коштів в сумі 21988,72 грн. недоотриманих
за подачу води.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що за результатами
проведеної у період з 11.03.2014р. по 02.04.2014р.
ревізії фінансово-господарської
діяльності відповідача за період з
01.09.2009р. по 01.03.2014р. складено акт ревізії
від 10.04.2014р. №07-17/25, на підставі якого
об'єкту контролю було направлено
вимогу про усунення порушень,
виявлених ревізією від 17.04.2014р.
№21-07-14-14/2423. Однак, керівництво
Каховського міжрайонного управління
водного господарства, в порушення ст.15
Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні», не вживає заходів
щодо повного відшкодування фінансових
порушень, виявлених при проведенні
вищевказаної ревізії.

Каховське міжрайонне управління
водного господарства проти позову
заперечило, зазначивши, що висновки
позивача про недоотримання доходів є
помилковими, так як Управління
надавало послуги з подачі води у
відповідності до умов укладених із
споживачами договорів. З боку
споживачів умови договорів виконані в
повному обсязі, послуги оплачені за
ціною, визначеною у договорах, які є
чинними і ніким не скасованими, тому у
відповідача відсутні правові підстави
для відображення дебіторської
заборгованості та вчинення дій щодо
стягнення з СТ «Дружба» та ТО
«Південний» коштів. В задоволенні
позову відповідач просив відмовити.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 18.08.2014р.
позов Державної фінансової інспекції в
Херсонській області залишено без
задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, Державна фінансова
інспекція в Херсонській області подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, як таке, що прийняте із
порушенням норм матеріального і
процесуального права, та прийняти нову
постанову, якою її позов задовольнити.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що
судом першої інстанції не в повній мірі
досліджено питання правомірності
нарахування вартості за послуги з
подачі води для поливу не меліорованих
земель, зокрема, не взято до уваги, що
рахунки виставлялись не включаючи
витрат насосної станції, яка здійснює
подачу води до точки водо виділу
(заробітна плата машиністів насосних
станцій), у зв'язку з чим протягом 2010-2013
років Управлінням недоотримано коштів
на загальну суму 37753,15 грн., чим завдано
шкоди спеціальному фонду державного
бюджету на відповідну суму.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та
правильно встановлено судом першої
інстанції, відповідно до п.1.2.5.2 Плану
контрольно-ревізійної роботи
Держфінінспекції в Херсонській
області на І квартал 2014 року, у період з
11.03.2014р. по 02.04.2014р., ревізійною групою
позивача, на підставі направлення на
проведення ревізії №232 від 06.03.2014р.,
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Каховського міжрайонного управління
водного господарства за період з
01.09.2009р. по 01.03.2014р., за результатами якої
складено акт ревізії №07-17/25 від 10.04.2014р.

В акті перевірки, серед іншого,
зазначено, що Каховське міжрайонне
управління водного господарства,
відповідно до п.13 Переліку платних
послуг, які можуть надаватися
бюджетними установами та
організаціями, що належать до сфери
управління Державного комітету по
водному господарству, на замовлення
юридичних і фізичних осіб,
затвердженого постановою КМУ від
29.07.1999р. №1379 та п.11 Переліку платних
послуг, які надаються бюджетними
установами, що належать до сфери
управління Державного агентства
водних ресурсів, затвердженого
постановою КМУ від 26.10.2011р. №1101, надає
платні послуги, пов'язані з подачею
води юридичним та фізичним особам з
меліоративних систем і водних джерел
на полив зрошуваних або зволоження
осушених земель, промислові і
комунальні потреби, для поливу городів,
садів і богарних земель та для
наповнення наливних водойм - на
підставі укладених із споживачами
послуг договорів. Вибірковою ревізією
стану використання коштів, отриманих
від надання платних послуг,
встановлено, що відповідачем протягом
перевіряємого періоду, укладались із
садівницьким товариством «Дружба» та
товариством огородників «Південний»
договори на надання послуг, пов'язаних
з подачею води для промислових і
комунальних потреб, а також на полив
городів і садів. При цьому, вартість
послуг для зазначених осіб визначена
без включення витрат насосної станції,
яка здійснює подачу води до точки
водовиділу (заробітної плати
машиністів насосної станції), тому
садівницьким товариством «Дружба» та
товариством огородників «Південний»
залишились невідшкодованими
відповідачу відповідні витрати в сумі
37753,15 грн. за період 2010-2013р.р., тобто
відповідачем недоотримано доходів на
вказану суму, чим порушено п.15 ст.6
Закону України «Про державний бюджет
на 2010 рік», п.14 ст.4 Закону України «Про
державний бюджет на 2011 рік», п.12 ст.4
Закону України «Про державний бюджет
на 2012 рік», абз.1 ст.11 Закону України
«Про державний бюджет на 2013 рік», п.4
ст.13, п.п.10 п.3 ст.29 Бюджетного кодексу
України та п.9 Порядку надання платних
послуг бюджетними установами й
організаціями, що належать до сфери
управління Державного комітету
України по водному господарству, на
замовлення юридичних і фізичних осіб,
затвердженого наказом Державного
комітету України по водному
господарству, Міністерства фінансів
України, Міністерства економіки
України від 21.05.2001р. №92/243/104.

На підставі вказаного акту ревізії
Держфінінспекцією в Херсонській
області надіслано на адресу
Каховського міжрайонного управління
водного господарства лист-вимогу від
17.04.2014р. №21-07-14-14/2423, пунктом 3 якої
зобов'язано відповідача: відобразити в
бухгалтерському обліку підприємства
дебіторську заборгованість в сумі 26,18
тис.грн. перед СТ «Дружба» та в сумі 11,57
тис.грн. перед ТО «Південний»; провести
претензійно-позовну роботу та
забезпечити стягнення коштів в сумі 37,75
тис.грн. недоотриманих за подачу води, а
у разі пропуску строку позовної
давності відшкодувати порушення за
рахунок винної особи, що допустила
зайві грошові виплати (ст. 133 Кодексу
законів про працю України).

З матеріалів справи також вбачається,
що п.3 вимоги від 17.04.2014р. №21-07-14-14/2423
виконано Каховським міжрайонним
управлінням водного господарства
частково, зокрема, що стосується
пред'явлення претензій СТ «Дружба» в
сумі 26,18 тис.грн. та ТО «Південний» в
сумі 11,57 тис.грн., а також відшкодування
порушення за рахунок винних осіб. При
цьому, дебіторську заборгованість в
бухгалтерському обліку відповідачем
не відображено і кошти з СТ «Дружба» в
сумі 26,18 тис.грн. та ТО «Південний» в
сумі 11,57 тис.грн. не стягнуто.

Відмовляючи в задоволенні позову
Державної фінансової інспекції в
Херсонській області про зобов'язання
Каховського міжрайонного управління
водного господарства виконати п.3
вимоги від 17.04.2014р. №21-07-14-14/2423, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
звернення відповідачем в судовому
порядку до контрагентів СТ «Дружба» та
ТО «Південний» за стягненням
визначених ревізорами сум коштів
фактично буде означати зміну
відповідачем в односторонньому
порядку істотних умов договорів - їх
ціни, що суперечить приписам ст.ст.627, 632
Цивільного кодексу України та ст.ст.180,
188-190 Господарського кодексу України.
Колегія суддів погоджується з таким
висновком Херсонського окружного
адміністративного суду.

Відповідач, відповідно до п.13 Переліку
платних послуг, які можуть надаватися
бюджетними установами та
організаціями, що належать до сфери
управління Державного комітету по
водному господарству, на замовлення
юридичних і фізичних осіб,
затвердженого постановою КМУ від
29.07.1999р. №1379 та п.11 Переліку платних
послуг, які надаються бюджетними
установами, що належать до сфери
управління Державного агентства
водних ресурсів, затвердженого
постановою КМУ від 26.10.2011р. №1101, надає
платні послуги, пов'язані з подачею
води юридичним та фізичним особам з
меліоративних систем і водних джерел
на полив зрошуваних або зволоження
осушених земель, промислові і
комунальні потреби, для поливу городів,
садів і богарних земель та для
наповнення наливних водойм - на
підставі укладених із споживачами
послуг договорів.

Відповідно до п.п.3, 4, 6 - 9, 11, 12 Порядку
надання платних послуг бюджетними
установами й організаціями, що
належать до сфери управління
Державного комітету України по водному
господарству, на замовлення юридичних
і фізичних осіб, затвердженого наказом
Державного комітету України по водному
господарству, Міністерства фінансів
України, Міністерства економіки
України від 21.05.2001р. №92/243/104 (який був
чинний на час укладення та виконання
договорів на подачу води), надання
платних послуг здійснюється за заявкою
згідно з договором, який укладається
сторонами. Кошти, отримані за надання
платних послуг, спрямовуються до
спеціального фонду Державного бюджету
України і використовуються згідно із
затвердженим кошторисом
водогосподарської організації. На всі
види послуг, у тому числі пов'язаних із
подачею води по/з магістральних,
розподільчих каналів та каналів
комплексного призначення,
меліоративної системи, інших водних
джерел на полив зрошуваних або
зволоження осушених земель, промислові
і комунальні потреби, наповнення
наливних ставків і водосховищ, полив
городів, садів і богарних
(немеліорованих) земель - незалежно від
балансової належності, застосовуються
договірні ціни. При розрахунку
договірної ціни для поливу зрошуваних
або зволоження осушуваних земель
необхідно враховувати, що загальним
фондом державного бюджету
передбачаються видатки лише на подачу
води для поливу сільгоспкультур до
точок водовиділу в межах видатків,
передбачених законами про Державний
бюджет України на відповідний рік.
Точкою водовиділу вважати
гідротехнічну споруду або насосну
станцію з каналами та трубопроводами,
що перебувають на балансі
водогосподарської організації, з яких
здійснюється подача води
водокористувачам. Вартість послуг із
подачі води, що забирається юридичними
і фізичними особами
(водокористувачами) на полив
зрошуваних або зволоження осушуваних
земель, визначається
водогосподарськими організаціями з
урахуванням витрат з точки водовиділу.
Вартість електроенергії, що
використовується для подачі води до
точки водовиділу та на яку не
передбачено бюджетне фінансування,
включається до розрахунку договірної
ціни як видатки, що необхідні для
подачі води від джерела зрошення до
точки водовиділу. Обсяг видатків на
зазначені цілі визначається як різниця
між нормативною потребою у коштах
загального фонду на подачу води до
точок водовиділу та фактично
передбаченими асигнуваннями на такі
цілі у державному бюджеті. Вартість
послуг із подачі води (крім пов'язаних з
поливом зрошуваних або зволоженням
осушуваних земель), що забирається
водокористувачами, у тому числі тими,
які здійснюють подальшу перекачку води
в маловодні регіони, на промислові,
комунальні потреби, наповнення
наливних ставків і водосховищ, полив
немеліорованих земель, визначається з
урахуванням розрахункових витрат на
головній водозабірній споруді або
насосній станції, що знаходиться на
балансі водогосподарської
організації, та витрат, пов'язаних із
подачею води до водозабірної споруди
водокористувача або ємності, з якої
проводиться забір води, незалежно від
її балансової належності. Керівники
водогосподарських організацій, які
надають платні послуги юридичним і
фізичним особам, забезпечують
правильність застосування цін,
розмірів плати за надання послуг
згідно із законодавством. Контроль за
наданням послуг на платній основі, а
також за правильністю застосування
цін, цільовим використанням коштів
здійснюють у межах своєї компетенції
Держводгосп та органи, на які згідно із
законодавством покладено такі функції.

Як зазначалось вище, згідно акту
ревізії №07-17/25 від 10.04.2014р. Каховське
міжрайонне управління водного
господарства недоотримало коштів в
загальній сумі 37,75 тис.грн. за надані СТ
«Дружба» й ТО «Південний» послуги з
подачі води, які надавались
відповідачем на підставі укладених з
вказаними юридичними особами
договорів.

Однак, дослідивши наявні в матеріалах
справи договори відповідача з СТ
«Дружба» й ТО «Південний» колегією
суддів встановлено, що за їх умовами
оплата вартості послуг здійснюється
за договірною ціною, яка погоджується
сторонами шляхом підписання Протоколу
погодження договірної ціни; підставою
для оплати послуг є рахунок виконавця,
складений відповідно до Протоколу
погодження договірної ціни. Між
сторонами досягнуто згоди щодо всіх
істотних умов договорів - в тому числі і
щодо їх ціни, яка є вільною.

Сторонами по справі не заперечується,
що СТ «Дружба» та ТО «Південний» у
повному обсязі виконано умови
договорів на постачання води та
сплачено Каховському міжрайонному
управлінню водного господарства кошти
у розмірі, передбаченому цими
договорами. Зазначені договори
недійсними чи нечинними в судовому чи
іншому порядку не визнавались.

Відповідно до ст.ст. 627, 632 Цивільного
кодексу України сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості. Ціна в
договорі встановлюється за
домовленістю сторін. Зміна ціни після
укладення договору допускається лише у
випадках і на умовах, встановлених
договором або законом. Зміна ціни в
договорі після його виконання не
допускається.

Згідно із ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 180, 189, 190
Господарського кодексу України зміст
господарського договору становлять
умови договору, визначені угодою його
сторін, спрямованою на встановлення,
зміну або припинення господарських
зобов'язань, як погоджені сторонами,
так і ті, що приймаються ними як
обов'язкові умови договору відповідно
до законодавства. При укладенні
господарського договору сторони
зобов'язані у будь-якому разі погодити
предмет, ціну та строк дії договору.
Ціна у господарському договорі
визначається в порядку, встановленому
цим Кодексом, іншими законами, актами
Кабінету Міністрів України. За згодою
сторін у господарському договорі може
бути передбачено доплати до
встановленої ціни за продукцію (роботи,
послуги) вищої якості або виконання
робіт у скорочені строки порівняно з
нормативними.

Відповідно до п.п. 4, 5 Положення
(стандарту) бухгалтерського обліку 10
«Дебіторська заборгованість»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 08.10.1999р. №237,
дебіторська заборгованість - це сума
заборгованості дебіторів підприємству
на певну дату; дебіторська
заборгованість визнається активом,
якщо існує ймовірність отримання
підприємством майбутніх економічних
вигод та може бути достовірно
визначена її сума.

Тобто, для відображення в обліку
підприємства дебіторської
заборгованості мають бути належні
підстави.

Оскільки встановлено, що сторони у
повному обсязі виконали свої
зобов'язання за договорами, зокрема, СТ
«Дружба» і ТО «Південний» сплатили
виставлені відповідачем рахунки, а
заборгованість зазначених підприємств
перед відповідачем за господарськими
зобов'язаннями відсутня, тому колегія
суддів погоджується з висновком
Херсонського окружного
адміністративного суду, що Каховське
міжрайонне управління водного
господарства не має підстав для
відображення в бухгалтерському обліку
підприємства дебіторської
заборгованості в сумі 26,18 тис.грн. перед
СТ «Дружба» та в сумі 11,57 тис.грн. перед
ТО «Південний». Наведені обставини,
також, унеможливлюють виконання п.3
вимоги і в частині проведення
претензійно-позовної роботи щодо
стягнення коштів в сумі 37,75 тис.грн. З
огляду на недоведеність факту
невиконання контрагентами
господарських зобов'язань перед
відповідачем відсутні підстави для
стягнення останнім з них будь-яких
коштів.

Більше того, як правильно зазначив суд
першої інстанції, звернення в судовому
порядку до контрагентів за стягненням
визначених ревізорами сум коштів буде
означати зміну істотних умов договорів
- їх ціни, що є недопустимим в силу вимог
ЦК України та ГК України.

З огляду на вищевикладене суд
апеляційної інстанції також приходить
до висновку, що позивачем обрано
неправильний спосіб усунення порушень
законодавства, який він вимагає
виконати від відповідача. Доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, підстав для скасування
рішення суду та задоволення
апеляційної скарги не вбачається.

Колегія суддів вважає, що при розгляді
справи судом першої інстанції
правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана відповідна правова
оцінка.

В силу ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 197, 199 ч.1 п.1, 200, 205
ч.1 п.1, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Херсонській
області залишити без задоволення, а
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 18 серпня 2014
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
Романішин В.Л.

Судді
Димерлій О.О.

Домусчі С.Д.