Справа № 804/8425/14
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
09 вересня 2014 р. Справа № 804/8425/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЄфанової О.В. при
секретаріЛегкій Ю.Г. за участю:
представника позивача представника
відповідача ОСОБА_3 Гагарський А.П.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 до
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов позов
фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області в якому
позивач просить визнати протиправним
та скасувати податкове
повідомлення-рішення
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
В обґрунтування позову зазначено, що
Західно-Донбаською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку дотримання вимог
податкового законодавства фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 при
взаємовідносинах за період: червень 2012
року з ТОВ «ТРАНС СЕРВІС ГРУП», за
версень 2012 року з «Спецагроресурс», за
результатами якої складено Акт №
акту перевірки винесено податкове
повідомлення-рішення від 30.04.2014 року
зобов'язання з податку на прибуток в
висновки податкового органу в акті
перевірки безпідставними та
необґрунтованими, а тому винесене
податкове повідомлення-рішення
підлягає скасуванню.
Відповідач проти позову заперечував,
посилаючись на те, що за результатами
перевірки податковий орган прийшов до
висновків щодо порушення позивачем
податкового законодавства, які є
обґрунтованими та підтверджені
письмовими доказами, а тому
Західно-Донбаська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області при
прийнятті оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення діяла на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. На підставі
вищенаведеного, просить суд у
задоволенні позову відмовити у повному
В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
просив позов задовольнити, з підстав
зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
просив суд у задоволенні
адміністративного позову відмовити.
Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що
Західно-Донбаською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку дотримання вимог
податкового законодавства фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 при
взаємовідносинах за період: червень 2012
року з ТОВ «ТРАНС СЕРВІС ГРУП», за
версень 2012 року з «Спецагроресурс».
Перевіркою встановлено порушення:
1) ч.1, 5 ст.203, ч.1, 2 ст.215, ст.216, ст.626, ст.628,
ст.629, ч,2 ст.689, ч.2 ст.712 ЦК України в
частині недодержання вимог зазначених
статей в момент вчинення правочинів,
які не спрямовані на реальне настання
наслідків, що обумовлені ними по
правочинах, здійснених ФОП ОСОБА_5 при
придбанні товарів (дизельного палива) у
ТОВ «Транс Сервіс Груп Плюс» (код
вересні 2012р. в порушення ст. 662, 655 та 656
ЦК України. Товар по вказаних
правочинах не був переданий.
Відповідно до частини 1, 5 ст.203, п.1, 2
ст.215, ст.228 Цивільного кодексу України,
зазначені правочини мають ознаки
нікчемності та є нікчемними - в силу
припису закону. ГІравочини, укладені з
контрагентами порушують публічний
порядок, суперечать інтересам держави
та суспільства, вчинені удавано з метою
ухилення від сплати податків третіх
Перевіркою встановлено відсутність
поставок товарів та укладення угод з
метою настання реальних наслідків. В
зв'язку з тим. що угоди поставки є
нікчемними, нікчемний правочин с
недійсним в силу закону, такий
нікчемний правочин не створює інших
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю. В даному
випадку відсутні як база, так і об'єкт
оподаткування податком на додану
Вищевикладене свідчить про
відсутність наміру створення правових
наслідків, в т.ч. щодо сплати належних
сум податків та обов'язкових платежів;
2) пп. 185.1 ст. 185, пп. 14.1.191 п.14.1 ст. 14. п. 198.3
ст. 198 Податкового кодексу України
№2755-ІУ від 02.12.2010р. із змінами та
доповненнями, у результаті чого
занижено податок на додану вартість у
податкового кредиту на загальну суму
За результатами перевірки складено Акт
податкове повідомлення-рішення від
суму грошового зобов'язання з податку
Як вбачається з акту перевірки, у
червні 2012 року ФО-П ОСОБА_5 до
податкового кредиту включено суму
податку на додану вартість в розмірі
Згідно показників звітної нової
декларації з податку на додану
20.07.2012р.), відображених в рядках 10.1
«Придбання (виготовлення, будівництво,
спорудження) з ПДВ на митній території
України товарів (послуг) та основних
фондів з метою їх використання у межах
господарської діяльності платника
податку для здійснення операцій, які
підлягають оподаткуванню за ставкою 20%
та нульовою ставкою» рядок 10.1 (колонка
А) та уточнюючих розрахунків обсяг
дозволений податковий кредит (колонка
Згідно показників звітної нової
декларації з податку на додану
20.08.2012р.), відображених в рядках 10.1
«Придбання (виготовлення, будівництво,
спорудження) з ПДВ на митній території
України товарів (послуг) та основних
фондів з метою їх використання у межах
господарської діяльності платника
податку для здійснення операцій, які
підлягають оподаткуванню за ставкою 20%
та нульовою ставкою» рядок 10.1 (колонка
А) та уточнюючих розрахунків обсяг
придбання складає 248533,00 грн., рядок 10.1.
дозволений податковий кредит (колонка
«Транс Сервіс Груп Плюс» -181367,6 грн. (ПДВ
Всього ФО-П ОСОБА_5 в червні 2012р.
закуплено дизельного палива у ТОВ
«Транс Сервіс Груп Плюс» на загальну
Так, згідно акту перевірки встановлено,
що копії видаткових накладних надані
без підпису одержувача ФО-П ОСОБА_5, що
не спростовано позивачем, оскільки
доказів на спростування вказаних
фактів суду не надано.
Також, у вересні 2012 року ФО-П ОСОБА_5 до
податкового кредиту включено суму
податку на додану вартість в розмірі
Згідно показників звітної нової
декларації з податку на додану
20.10.2012р.), відображених в рядках 10.1
«Придбання (виготовлення, будівництво,
спорудження) з ПДВ на митній території
України товарів (послуг) та основних
фондів з метою використання у межах
господарської діяльності платника
податку для здійснення операцій,
підлягають оподаткуванню за ставкою 20%
та нульовою ставкою» рядок 10.1 (колонка
А) уточнюючих розрахунків обсяг
дозволений податковий кредит (колонка
Згідно показників уточнюючого
розрахунку за листопад 2012р. (№272 від
23.01.2013р.) відображених в рядках 10.1
«Придбання (виготовлення, будівництво,
спорудження) з ПДВ митній території
України товарів (послуг) та основних
фондів з метою їх використання у межах
господарської діяльності платника
податку для здійснення операцій, які
підлягають оподаткуванню за ставкою 20%
та нульовою ставкою» рядок 10.1 (колонка
А) та уточнюючих розрахунків об'єму
придбання складає 543026,00 грн., рядок 10.1.
дозволений податковий кредит (колонка
Так, згідно акту перевірки встановлено,
що копії видаткових накладних надані
без підпису одержувача ФОП ОСОБА_5, що
не спростовано позивачем, оскільки
доказів на спростування вказаних
фактів суду не надано.
Крім того, представником позивача в
судовому засіданні зазначено, що
вказані господарські взаємовідносини
відбувались на основі усних
домовленостей, проте, надані позивачем
квитанції до прибуткового касового
ордеру як на підставу придбання
вказують на договори.
Також, на підтвердження придбання
позивачем пального надано договір
зберігання від 01.06.2012 року, проте, не
надано документів на прийняття
придбаного пального та подальшу його
передачу на зберігання зберігачу.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.
Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
Згідно п.185.1 ст.185 Податкового кодексу
України об'єктом оподаткування є
операції платників податку з:
а) постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
лізингоотримувачу/орендарю;
б) постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
в) ввезення товарів на митну територію
г) вивезення товарів за межі митної
е) постачання послуг з міжнародних
перевезень пасажирів і багажу та
вантажів залізничним, автомобільним,
морським і річковим та авіаційним
Згідно п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу
України датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: а) дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в пазі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; б) дата відвантаження товарів,
а в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
Згідно п.188.1 ст.188 Податкового кодексу
України база оподаткування операцій з
постачання товарів/послуг
визначається виходячи з їх договірної
(контрактної) вартості, але не нижче
звичайних пін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, з
урахуванням загальнодержавних
.податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів, крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів). До
складу договірної (контрактної)
вартості включаються будь-які суми
коштів, вартість матеріальних і
нематеріальних активів, що передаються
платнику податку безпосередньо
покупцем або через будь-яку третю особу
у зв'язку з компенсацією вартості
Пунктом 198.1 ст. 198 Податкового кодексу
України передбачено, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.
За змістом п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.
За приписами п. 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Тобто необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг з метою їх
використання в господарській
Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України передбачено, що не відносяться
до податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У
разі коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.
Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу
України для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством. Платникам податків
забороняється формування показників
податкової звітності, митних
декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.
Як встановлено абз. 5 ст. 1 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" від
16.07.1999 № 996-ХІV (далі - Закон № 996-ХІV)
господарська операція - дія або подія,
яка викликає зміни в структурі активів
та зобов'язань, власному капіталі
підприємства. Отже, господарська
операція повинна спричиняти реальні
зміни майнового стану платника
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону № 996-ХІV
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
За змістом ч. 1 ст. 9 вищезазначеного
Закону підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Частиною 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV
передбачені обов'язкові реквізити, які
мають містити первинні та зведені
Відповідно до п. 2.15 та 2.16 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88 (далі - Положення)
первинні документи підлягають
обов'язковій перевірці працівниками,
які ведуть бухгалтерський облік, за
формою і змістом, тобто перевіряється
наявність у документі обов'язкових
реквізитів та відповідність
господарської операції чинному
законодавству, логічна ув'язка окремих
показників. Забороняється приймати до
виконання первинні документи на
операції, що суперечать
нормативно-правовим актам,
встановленому порядку приймання,
зберігання і витрачання грошових
коштів, товарно-матеріальних цінностей
та іншого майна, порушують договірну і
фінансову дисципліну, завдають шкоди
державі, власникам, іншим юридичним і
фізичним особам. Такі документи
повинні бути передані керівнику
підприємства, установи для прийняття
рішення.

Пунктом 2.4 Положення визначено, що
первинні документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції (у
натуральному та/або вартісному виразі),
посади і прізвища осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивачем не надано всі необхідні
первинні документи, на підставі яких
позивачем задекларовано грошові
зобов'язання з податку на додану
вартість.

Відповідно до ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна, довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку щодо відмови в задоволенні
позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI
судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 3 ст.4 Закону України «Про
судовий збір» під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Керуючись ст. 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Стягнути з позивача в рахунок
Державного бюджету України решту
судового збору в розмірі 1644,3 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
15 вересня 2014 року

Суддя О.В.
Єфанова