Справа № 804/13906/14
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 вересня 2014 р. Справа № 804/13906/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Барановського Р. А.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "СОКОЛ-КР"
до Криворізької центральної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "СОКОЛ-КР" (далі-ТОВ
«СОКОЛ-КР», підприємство, позивач)
звернулось до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду із
позовом до Криворізької центральної
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, у якому просить:

визнати протиправними дії
Криворізької центральної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
коригування показників податкової
звітності Товариства з обмеженою
відповідальністю «СОКОЛ-КР» в АІС
«Податковий блок» «Підсистеми
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів» за
березень 2014 р.;

зобов'язати Криворізьку центральну
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відновити в
АІС «Податковий блок» «Підсистеми
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів»
показники податкової звітності
Товариства з обмеженою
відповідальністю «СОКОЛ-КР» за
березень 2014р., що зазначені у
податковій декларації з податку на
додану вартість за березень 2014 року.

В обґрунтування адміністративного
позову, позивач зазначає, що у період з
21.07.2014 року по 22.07.2014 року Криворізькою
центральною об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області було
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства по взаємовідносинам із
ТОВ «ОКЕАН-ГРУП» за березень 2014 року, за
результатами якої було складено Акт
№965/22-01/35928225 від 31 липня 2014 року «Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки
товариства з обмеженою
відповідальністю «СОКОЛ-КР» (код за
) з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства по взаємовідносинам з
товариством з обмеженою
відповідальністю «ОКЕАН-ГРУП» (код за
) за період з 01.03.2014р. по
31.03.2014р.». За висновками складеного акту
перевірки відповідачем протиправно
без прийняття відповідних податкових
повідомлень-рішень було проведено
коригування показників податкової
звітності з податку на додану вартість
позивача в базі даних АІС "Податковий
блок" в інформаційній базі «Система
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПС України» за
березень 2014 року. Позивач не
погоджується із зазначеними в акті
висновками, вважає їх безпідставними
та такими, що не відповідають
дійсності, а дії відповідача щодо
проведення коригування показників
податкової звітностів базі даних АІС
"Податковий блок" протиправними та
такими, що порушують права позивача.

Позиція відповідача, відображена у
запереченнях на адміністративний
позов, полягає у правомірності дій
податкового органу. Так, за
результатами проведеної перевірки
податковим органом було встановлено,
що підприємством перераховувались
кошти без мети реального настання
правових наслідків, з метою заниження
об'єкта оподаткування та несплати
податків. Позивачем не було
підтверджено реальність здійснення
господарських відносин із
контрагентами-покупцями, їх вид, обсяг,
якість та розрахунки. Висновки акту
перевірки не містять інформації щодо
виникнення податкових зобов'язань ТОВ
«СОКОЛ-КР» зі сплати до бюджету
податків на підставі, в порядку та
строки, визначені податковим
законодавством, тому податкові
повідомлення - рішення не формувалися.
Так, акт перевірки не є рішенням
контролюючого органу та не встановлює
обов'язкові правові наслідки для
позивача. Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів використовується лише у
роботі підрозділів органів
Міністерства доходів і зборів України.
Таким чином, наявна в такій електронній
базі інформація сама по собі не впливає
на права та інтереси позивача, не
створює для нього додаткових
обов'язків, не визначає правову
поведінку позивача, отже прав та
інтересів позивача не порушує. Отже,
здійснення податковим органом
будь-якого коригування в даній системі
сум податкового кредиту та податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість, які визначені позивачем у
податкових деклараціях з податку на
додану вартість, не призводить до
настання для позивача будь-яких
негативних наслідків. Адже, з огляду на
положення Податкового кодексу України,
такими негативними наслідками для
позивача можуть стати лише прийняті
відповідачем податкові
повідомлення-рішення про нарахування
грошових зобов'язань з податку на
додану вартість, які, за результатами
перевірки від 31.07.2014р. №965/22-01/35928225 не
були прийняті податковим органом.

Дослідивши чинне на момент виникнення
спірних правовідносин законодавство
та матеріали справи, суд доходить
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

ТОВ «СОКОЛ-КР» () пройшло
передбачену чинним законодавством
процедуру державної реєстрації та
перебуває на обліку як платник
податків та зборів у Криворізькій
центральній об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

27.06.2014р. Криворізька центральна
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області
(далі-Кривирозька центральна ОДПІ,
податковий орган, відповідач)
звернулась до позивача із запитом за
вих. №9292/10/04-81-15-01 про надання письмових
пояснень з приводу дотримання
підприємством норм податкового,
валютного та іншого законодавства з
податку на додану вартість за березень
2014 року, в тому числі по
взаємовідносинам із ТОВ «ОКЕАН-ГРУП»
та ПрАТ «Інгулецький ГЗК».

18.07.2014р. ТОВ «СОКОЛ-КР» направило до
Криворізької центральної ОДПІ лист
(вих. №856), у якому позивач зазначив, що в
отриманому ним запиті податковий орган
всупереч вимогам п. 73.3 ст. 73 Податкового
кодексу України не зазначив підстави
для надіслання такого запиту.

У період з 21.07.2014р. по 22.07.2014р. на
підставі наказу №500 від 18.07.2014р. та
направлення №213 від 21.07.2014р.
працівниками Криворізької центральної
ОДПІ було проведено документальну
позапланову виїзну перевірку ТОВ
«СОКОЛ-КР».

За результатами проведеної перевірки
відповідачем було складено Акт
№965/22-01/35928225 від 31.07.2014р. «про результати
документальної позапланової перевірки
товариства з обмеженою
відповідальністю «СОКОЛ-КР» (код за
) з питань дотримання вимог
податкового, валютного законодавства
по взаємовідносинам із товариством з
обмеженою відповідальністю
«ОКЕАН-ГРУП» (код за ) за
період з 01.03.2014р. по 31.03.2014р.» (далі-акт
перевірки), у якому податковий орган
прийшов до висновку про порушення ТОВ
«СОКОЛ-КР» п. 44.1 ст. 44, ст. 185, п.188.1 ст. 188,
п.198.1, п. 198.3, п. 198.4 ст. 198 Податкового
кодексу України, ст. 1, п. 2 ст. 3, ст. 4, п. 6
ст. 8, п. 1 та п. 2 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п. 2 « Положення
про документальне забезпечення
записів бухгалтерського обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995р. №88 та
зареєстрованого у Міністерстві
юстиції України від 05.06.1995р. за №168/704 та
відповідно до ст. 55-1 Господарського
кодексу України документально не
підтверджено реальність здійснення
господарських відносин між ТОВ
«ОКЕАН-ГРУП» та ТОВ «СОКОЛ-КР» за
березень 2014 року, за наслідками чого
ТОВ «СОКОЛ-КР» завищено податковий
кредит по взаємовідносинам з ТОВ
«ОКЕАН-ГРУП» на суму 421 123, 83 грн. та
податкові зобов'язання з ПрАТ
«Інгулецький ГЗК» на суму 428 902, 72 грн. за
березень 2014 року.

Не погодившись із висновками
податкового органу, ТОВ «СОКОЛ-КР»
надав заперечення на висновок (вих. №920
від 05.08.2014р.).

Відповідачем було направлено на адресу
підприємства лист про розгляд
заперечень на акт перевікри за вих.
№10623/20/22-01 від 05.08.2014р., у якому повідомив
про залишення висновку податкового
органу без змін.

12.08.2014р. позивач звернувся до
податкового органу із запитом за вих.
№940, у якому прохав повідомити
підприємство про коригування
показників податкової звітності ТОВ
«СОКОЛ -КР» по податку на додану
вартість за березень 2014 року з
урахуванням Акту перевірки №965/22-01/35928225
від 31.07.2014р.

Листом від 20.08.2014р. вих. №12302/10/22-01
Криворізька центральна ОДПІ
повідомила позивача про внесення
висновків зазначеного акту перевірки
до АІС «Податковий блок» в
інформаційній базі «Система
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПС України» по
податковим зобов'язань за березень 2014
року по взаємовідносинам із ПрАТ
«Інгулецький ГЗК» на суму 428 902, 72 грн. та
з ТОВ «ОКЕАН-ГРУП» на суму 421 123, 83 грн.

Також у вищевказаному листі податковий
орган зазначив, що висновки
зафіксовані в акті перевірки
№965/22-01/35928225 від 31.07.2014р. не мали
відображення в особовому рахунку
підприємства, у зв'язку з відсутністю
податкового повідомлення-рішення за
актом перевірки.

Не погодившись, із діями Криворізької
центарльної ОДПІ позивач звернувся до
суду із зазначеним позовом.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20
Податкового Кодексу України -
контролюючі органи мають право
проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому цим
Кодексом.

Згідно із п. 75.1 ст. 75 Податкового
Кодексу України, контролюючі органи
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Камеральні та
документальні перевірки проводяться
органами державної податкової служби в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового
Кодексу України встановлено, що
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та,
яка проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
органу державної податкової служби і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.

Згідно із п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового
кодексу України, документальна
позапланова виїзна перевірка
здійснюється за наявності такої
обставини - за наслідками перевірок
інших платників податків або отримання
податкової інформації виявлено факти,
що свідчать про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням, якого
покладено на органи державної
податкової служби, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

Пунктом 78.4 ст. 78 Податкового кодексу
України передбачено, що про проведення
документальної позапланової перевірки
керівник контролюючого органу приймає
рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

Відповідно до п. 78.8 ст. 78 Податкового
кодексу України - порядок оформлення
результатів документальної
позапланової перевірки встановлено
статтею 86 цього Кодексу.

Згідно із п. 86.1 ст. 86 Податкового
кодексу України, результати перевірок
(крім камеральних) оформлюються у формі
акта або довідки, які підписуються
посадовими особами органу державної
податкової служби та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка. Акт (довідка), складений за
результатами перевірки та підписаний
посадовими особами, які проводили
перевірку, у строки визначені цим
Кодексом, надається платнику податків
або його законному представнику, який
зобов'язаний його підписати.

Пунктом 86.3 ст. 86 Податкового кодексу
України встановлено, що акт (довідка)
документальної виїзної перевірки, що
визначено статями 77 і 78 цього Кодексу,
складається у двох примірниках,
підписується посадовими особами
органу державної податкової служби,
які проводили перевірку, та
реєструється в органі державної
податкової служби протягом п'яти
робочих днів з дня, що настає за днем
закінчення установленого для
проведення перевірки строку (для
платників податків, які мають філії
та/або перебувають на консолідованій
сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Згідно з п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу
України, податкове
повідомлення-рішення приймається
керівником податкового органу (його
заступником) протягом десяти робочих
днів з дня, наступного за днем вручення
платнику податків акта перевірки у
порядку, передбаченому статтею 58 цього
Кодексу, для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень, а за
наявності заперечень посадових осіб
платника податків до акта перевірки
податкове повідомлення-рішення
приймається з урахуванням висновку про
результати розгляду заперечень до акта
перевірки - протягом трьох робочих
днів, наступних за днем розгляду
заперечень і надання (надсилання)
письмової відповіді платнику податків.

За результатами проведеної
відповідачем перевірки податкові
повідомлення-рішення не приймались.

Так, здійснена податковим органом
податкова кваліфікація операцій за
відсутності відмінності між
задекларованими показниками
податкової звітності контрагентів не
може слугувати підставою для внесення
змін до Системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України.
Висновок щодо правильності (або
недостовірності) задекларованих
платником даних податкового обліку як
підстави для внесення змін до вказаної
бази даних може бути зроблений
податковим органом після визначення
платникові податкових зобов'язань та
їх узгодження у встановленому законом
порядку.

Також слід зазначити, що у податковому
праві визнається критерій
добросовісності платника, який
передбачає законність дій платника у
сфері податкових правовідносин (у тому
числі і щодо формування даних
податкового обліку), поки це не
спростовано у порядку, встановленому
Податковим кодексом України. Наведене
також виключає можливість
застосування до платника негативних
правових наслідків (зокрема, у вигляді
вилучення з електронної бази даних
задекларованих ним показників) до
моменту донарахування платникові
податкового зобов'язання в порядку ст.
54 Податкового Кодексу України та його
узгодження.

Крім того, перелік інформаційних баз, а
також, форми і методи опрацювання
інформації визначаються центральним
органом державної податкової служби.
Зібрана податкова інформація та
результати її опрацювання
використовуються для виконання
покладених на органи державної
податкової служби функцій та завдань
(ч. 74.2 ст. 74 Податкового кодексу
України).

Податкова інформація, є різновидом
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби (п. 62.1.2
Податкового кодексу України), який, у
свою чергу, є способом здійснення
податкового контролю.

Відповідно до ч. 61.1 ст. 61 Податкового
кодексу України, податковий контроль -
система заходів, що вживаються
контролюючими органами з метою
контролю правильності нарахування,
повноти і своєчасності сплати податків
і зборів, а також, дотримання
законодавства з питань регулювання
обігу готівки, проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого, покладено на контролюючі органи.

Деталізована інформація по платнику
податку на додану вартість (далі-ПДВ)
щодо результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів, як спосіб податкового
контролю, введена в дію ДПА України з
метою проведення перевірок податкових
декларацій з податку на додану
вартість, в якій по податковим періодам
відображаються показники податкового
кредиту та податкових зобов'язань
платників податків у розрізі
контрагентів на підставі поданої
платниками податків податкової
звітності з ПДВ, тобто, податкових
декларації з податку на додану
вартість з додатками № 5.

Прийняття податкової декларації, є
обов'язком контролюючого органу.
Водночас, обов'язок платника податків
подати декларацію з ПДВ узгоджується з
обов'язком податкового органу прийняти
таку декларацію та, при відсутності
зауважень до її оформлення,
відобразити показники цієї декларації
у відповідних базах податкової
звітності, а показники податкового
кредиту та податкових зобов'язань
конкретного платника податків, які
відображаються в базі співставлення,
формуються на підставі показників
поданих таким платником податків
податкових декларацій з ПДВ із
додатком № 5, і повинні їм відповідати.

Відповідно до ст. 74 Податкового кодексу
України, податкова інформація, є
власністю держави і може
використовуватись лише для визначених
податковим кодексом цілей. Для
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності державної
податкової служби створюються
відповідні інформаційні бази, перелік
яких, визначається Державною
податковою адміністрацією України.
Персональна інформація про платників
податків, яка знаходиться в
інформаційних базах даних
контролюючих органів, не може бути
розголошена. Порушення законодавства
України про інформацію тягне за собою
дисциплінарну, цивільно-правову,
адміністративну або кримінальну
відповідальність згідно з
законодавством України.

Відповідальність за порушення
законодавства про інформацію несуть
особи, винні у вчиненні таких порушень,
як: необґрунтована відмова від надання
відповідної інформації; надання
інформації, що не відповідає дійсності;
поширення відомостей, що не
відповідають дійсності. Викладене
свідчить, що "Деталізована інформація
по платнику ПДВ щодо результатів
автоматичного співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів", є
одним із різновидів податкового
контролю, а відтак, ураховуючи приписи
Закону України "Про інформацію",
вказана офіційна інформація державних
органів повинна відповідати дійсності.

Крім того, інформація, викладена в базі
"Деталізована інформація по платнику
ПДВ щодо результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів" може бути використана
при перевірці ДПІ контрагента
постачальника платника податку.

При цьому, суд зазначає, що нормами
матеріального права, не передбачено
право податкового органу проводити
коригування задекларованих платником
податків показників, на підставі
висновків акту перевірки без винесення
податкових повідомлень-рішень.

Аналогічну позицію з цього питання
займає і Вищий адміністративний суд
України в постанові від 01.04.2014 р. по
справі № К/800/47935/13 та в ухвалі від 13.02.2013
р. по справі № К/9991/74156/12.

Податок на додану вартість за своєю
економічною суттю, відноситься до
непрямих податків, тобто, його сума
включається у вартість товарів, що
поставляються продавцем. Одна операція
з продажу товару викликає відповідні
податкові наслідки у обох сторін такої
операції, які є платниками ПДВ, у
продавця - податкові зобов'язання, у
покупця - податковий кредит. Тобто, якщо
у продавця товару податкові
зобов'язання рівні нулю, то і покупця
товару податковий кредит більший бути
не може. За таких обставин, у разі зміни
в базі "Деталізована інформація по
платнику ПДВ щодо результатів
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів",
податкового зобов'язання з ПДВ у
платника податку, автоматично виникає
питання щодо зміни податкового кредиту
і у контрагента - постачальника.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що самостійна зміна
відповідачем в електронних базах даних
показників податкової звітності
позивача на підставі висновків,
викладених у Акті №965/22-01/35928225 від 31
липня 2014 року «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки товариства з обмеженою
відповідальністю «СОКОЛ-КР» (код за
) з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства по взаємовідносинам з
товариством з обмеженою
відповідальністю «ОКЕАН-ГРУП» (код за
) за період з 01.03.2014р. по
31.03.2014р.» без прийняття податкового
повідомлення-рішення або без зміни цих
показників самим позивачем шляхом
подання уточнюючих декларацій
(розрахунків), порушує права та
інтереси позивача, оскільки позивач, як
платник податків, має право
розраховувати на те, що задекларовані
ним в податкових деклараціях показники
податкового кредиту та податкових
зобов'язань відповідають показникам з
централізованої бази даних податкової
звітності.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 21 Податкового кодексу
України, посадові особи контролюючих
органів зобов'язані дотримуватися
Конституції України і діяти виключно у
відповідності з цим Кодексом та іншими
законами України, іншими нормативними
актами ; забезпечувати сумлінне
виконання покладених па контролюючі
органи функцій; забезпечувати
ефективну роботу та виконання завдань
контролюючих органів відповідно до їх
повноважень; не допускати порушення
прав і охоронюваних законом інтересів
громадян, підприємств, установ,
організацій.

Стаття 71 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачає, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст.11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86
цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, невідповідність
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань, що
задекларовані підприємством у
декларації з податку на додану
вартість, показникам з централізованої
бази даних податкової звітності, має
безпосередній вплив на права та
інтереси підприємства, оскільки така
невідповідність може мати негативні
наслідки, як то: погіршення ділової
репутації, як належного платника
податків, відмова контрагентів від
подальших господарських відносин з
метою уникнення негативних податкових
наслідків для себе від таких операцій,
тощо.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СОКОЛ-КР" до
Криворізької центральної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії -
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправними дії
Криворізької центральної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
коригування показників податкової
звітності Товариства з обмеженою
відповідальністю «СОКОЛ-КР» в АІС
«Податковий блок» «Підсистеми
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів» за
березень 2014 р.

Зобов'язати Криворізьку центральну
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відновити в
АІС «Податковий блок» «Підсистеми
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів»
показники податкової звітності
Товариства з обмеженою
відповідальністю «СОКОЛ-КР» за
березень 2014р., що зазначені у
податковій декларації з податку на
додану вартість за березень 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «СОКОЛ-КР» () судові витрати у розмірі
487, 20 грн. (чотириста вісімдесят сім
гривень двадцять копійок).

Копію постанови направити сторонам по
справі.

Постанова суду набирає законної сили
та може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду в порядку та
строки, передбачені статтями 186 та 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.А.
Барановський