Справа № 815/4150/14
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4150/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2014 року

м.Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі

головуючого судді:
Токмілової Л.М.

за участю секретаря судового
засідання: Мороз А.П.

позивача - ОСОБА_1

представника Південної митниці
Міндоходів України в Одеській області -
Бачерікової Д.О. (за довіреністю);

представник ГУДКСУ в Одеській області -
не прибув;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
адміністративну справу за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Південної митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Одеській області про визнання
протиправним та скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний
позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Південної митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби в Одеській
області про визнання протиправним та
скасування рішення

Південної митниці Міндоходів, м/п
"Одеса-порт" про коригування митної
вартості товарів №500060001/2014/610111/2 від
18.04.2014р., зобов'язання Головного
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області
повернути надмірно перераховану суму
ПДВ у розмірі 18 432,65 грн. на
розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 18.04.2014р. Приватним
підприємтсвом "Претендент АП" на умовах
договору митно-брокерського
обслуговування з позивачем, ПП
"Претендент АП" до митного органу
подано ВМД №500060001/2014/610111/2, відповідно
до якої задекларовано товар - пряжа з
джутового волокна (100% джут), митна
вартість якого була визначена за
основним методом, але 18.04.2014 року
Південною митницею видано позивачу
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№500060001/2014/00246 про відмову в митному
оформленні (випуску) товарів та
рішенням №500060001/2014/610111/2 від 18.04.2014р
визначено вартість товару за шостим
методом, внаслідок чого у позивача
виник обовязок щодо сплати додаткових
сум ПДВ та ввізного мита у розмірі 18
432,65 грн., які він додатково сплатив.

Не погоджуючись з діями Південної
митниці, 08.05.2014р. позивач звернувся до
Начальника Південної митниці
Міндоходів зі скаргою, в якій просив
здійснити перевірку визначеної митним
органом вартості митного товару та
повернути гарантійне забезпечення у
розмірі 18 432,65 грн. (а.с.45-48). У відповідь
на зазначену скаргу Південна митниця
Міндоходів в листі від 14.05.2014р. №7020/15-70-52
повідомила позивачу про відсутність
підстав для перегляду заявленої митної
вартості товару (а.с. 49-51). Не
погодившись із результатом розгляду
своєї скарги, позивач звернувся до
Міністерства доходів і зборів України
зі скаргою від 28.05.2014р., в якій просив
здійснити перевірку визначеної митним
органом вартості товару та прийняти
рішення про можливість застосування
митної вартості, заявленої
декларантом, скасувати рішення про
коригування митної вартості, а також
повернути йому гарантійне
забезпечення (а.с.52-57). За результатами
розгляду даної скарги Міністерство
доходів і зборів України листом від
01.07.2014р. вих.№4283/П/99-99-24-02-04-14 повідомило
позивача про те, що на момент розгляду
скарги рішення про щодо визнання
заявленої митної вартості та
скасування рішення про коригування
заявленої митної вартсості товару не
прийнято (а.с.58-59).

Позивач не погоджується з діями
Південної митниці щодо коригування
митної вартості задекларованого
позивачем товару та вважає їх
протиправними, оскільки, на думку
позивача, рішення про коригування
митної вартості №500060001/2014/610111/2 від
18.04.2014р. прийняте з порушенням Митного
кодексу України та з аргументацією, що
не відповідає дійсності. Зокрема, в
оскаржуваному рішенні відповідача
зазначено, що декларант повідомив про
неможливість подання запитуваних
документів, а також що між декларантом
та митницею проведено консультації, в
результаті чого відповідачем обрано
резервний метод визначення митної
вартості товару. Однак позивач
зазначає, що ним подані усі витребувані
відповідачем документи, а консультації
проведені не були.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги у повному обсязі та
просив суд задовольнити їх.

Представник Південної митниці
Міністерства доходів і зборів України
адміністративний позов не визнав та
просив суд відмовити в його
задоволенні, посилаючись на обставини,
викладені в письмових запереченнях,
зокрема на те, що митниця діяла у
відповідності до вимог законів та
інших нормативно-правових актів
України, не порушуючи права та законні
інтереси позивача.

Представник ГУДКСУ України в Одеській
області в судове засідання не прибув.
Про час, дату та місце судового
засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 128 КАС
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Вислухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку
про необґрунтованість
адміністративного позову та
відсутність підстав для його
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.03.2014 року між
компанією IM "MOBILE SRL" (Молдова) (Продавець)
та ФОП ОСОБА_1 (Україна) (Покупець)
укладено контракт 21032014, відповідно до
п.1.1 якого Продавець продає, а Покупець
купує пряжу джутову (в подальшому -
товар) на умовах доставки товару FOB
Чіттагонг, Бангладеш (а.с.19-21). Згідно з
п. 2.2 зазначеного контракту витрати,
пов'язані з доставкою товару до порту
Одеса, митним оформленням товару
покриваються покупцем (а.с.19-21).

З метою здійснення митного контролю та
митного оформлення товару позивачем до
Південної митниці Міндоходів подана
митна декларація ВМД №500060001/2014/014158 від
18.04.2014 року та додані до неї документи
(а.с.7-8).

Митна вартість товарів визначена
позивачем за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції), на підтвердження
якої ним до митного органу надані:
картка обліку особи, яка здійснює
операції з товарами 500/2013/0000080 від 26.04.2013
року, рахунок-фактура (інвойс) 1/210314 від
21.03.2014 року, зовнішньоекономвчний
договір (контракт) купівлі продажу
товарів 21032014 від 21.03.2014 року, договір
про надання послуг митного брокера
АБ/14-2014 від 15.04.2014 року, інформація про
позитивні результати здійсненя
фіто-санітарного контролю товару №2761
від 03.03.2014 року, інформація про
позитивні результати здійсненя
радіологічного контролю товару №2761
від 03.03.2014 року, сертифікат про
проходження товару загальної форми б/н
від 03.03.2014 року, контейнерний
коносамент NYKODS-AHE011 від 31.03.2014 року,
міжнародна автомобільна накладна (CMR)
№18 від 16.04.2014, коносамент (Bill of Lading)
NYKS від 03.03.2014, бухгалтерський
документ, що підтверджує вартість
товару SJML/063/2014 від 03.03.2014, документ, що
підтверджує вартість перевезення
товару №151 від 16.04.2014, прейскурант
(прайс-лист) виробника товару б/н від
01.04.2014, розрахунок ціни (калькуляція) б/н
від 21.03.2014, договір (контракт) про
перевезення №141 від 03.04.2014, резервна
позиція №915 від 26.07.2001, копія митної
декларації країни відправлення С 111233
від 25.02.2014, інші некласифіковані
документи - лист від продавця б/н від
16.04.2014 року, митна декларація
№500060001/2014/014158 від 18.04.2014 року.

За результатами перевірки
вищевказаної митної декларації
Південною митницею 18.04.2014 року
підписано картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№500060001/2014/00246 (а.с.41-42).

Підставами для прийняття картки
відмови стали розбіжності в поданих
декларантом документах, поданих для
підтвердження митної вартості товару,
у зв'язку із чим на підставі ч.3 ст.53 МК
України посадовою особою Південної
митниці Міндоходів з метою
підтвердження заявленої митної
вартості був зроблений запит про
надання додаткових документів: виписку
з бухгалтерської документації, договір
(угоду, контракт) з третіми особами,
повязаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку поставку
товарів, митна вартість яких
визначається, рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодо, контрактом), висновки
про якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертноими
організаціями, та інформацію біржових
організацій про вартість товару або
сировини.

Південною митницею Міндоходів
прийнято рішення про коригування
митної вартості №500060001/2014/610111/2 від
18.04.2014р. (а.с. 18-19).

З метою обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості, з
урахуванням інформації, яка наявна в
митному органі, між декларантом та
митним органом була проведена
консультація, згідно запису у рішенні
про коригування митної вартості
№500060001/2014/610111/2 від 18.04.2014р.

За результатами проведеної
консультації між митним органом та
декларантом обрано метод визначення
митної вартості - резервний, про що
вчинений запис у рішенні про
коригування митної вартості товарів
№500060001/2014/610111/2 від 18.04.2014р.

Оцінивши належність, допустимість,
достовірність наданих сторонами
доказів, а також достатність та
взаємний зв'язок у їх сукупності, суд
вважає зазначене рішення про
коригування митної вартості
обґрунтованим, а позовні вимоги такими,
що не підлягають задоволенню у зв'язку
з наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, у
відповідності до ч.1 ст.53 МК України,
згідно з якою контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється органом доходів і зборів
під час проведення митного контролю і
митного оформлення шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості, Південною митницею здійснено
контроль правильності визначення
митної вартості товарів, в ході якого
встановлено, що подані декларантом
документи на підтвердження заявленої
митної вартості містять розбіжності.
Зокрема, в ході контролю виявлено, що
умови поставки, зазначені у копії
експортної декларації країни
відправлення, митної декларації,
поданої до митного формлення, та
інвойсах, різняться (а.с.39)

Відповідно до п.2 ч.6 ст.54 МК України,
орган доходів і зборів може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Відповідач просив позивача надати
додаткові документи в обгрунтування
застосування методу 1, проте такі
документи не були надані, а ті, які були
надані не підтверджують заявлену митну
вартість.

Суд вважає, що відповідач обгрунтовано
дійшов висновку, що надані позивачем
документи не підтверджують заявлену
митну вартість.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України, у разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Крім того, згідно з ч.5 ст.54 МК України
орган доходів і зборів з метою
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів має
право, серед іншого, упевнюватися в
достовірності або точності будь-якої
заяви, документа чи розрахунку, поданих
для цілей визначення митної вартості; у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості; у
випадках, встановлених цим Кодексом,
здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів.

Статтею 17 Угоди про застосування
статті VII Генеральної угоди про тарифи
й торгівлю 1994 року передбачено, що ніщо
в цій Угоді не тлумачиться як таке, що
обмежує або ставить під сумнів право
митних адміністрацій упевнитися в
істинності або точності будь-якої
заяви, документа чи декларації, поданих
для цілей митного оцінювання.

Відповідно до ч.9 ст.58 "Метод визначення
митної вартості за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції)" МК
України розрахунки згідно із цією
статтею робляться лише на основі
об'єктивних даних, що підтверджуються
документально та піддаються
обчисленню.

Згідно з ч.1 ст.55 МК України, рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
органом доходів і зборів у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо органом доходів і
зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Відповідно до п.2 та п.3 ч.6 ст.54 МК
України, орган доходів і зборів може
відмовити у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу.

Згідно з ч.5 ст.55 МК України декларант
може провести консультації з органом
доходів і зборів з метою
обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості на підставі
інформації, яка наявна в органі доходів
і зборів.

Відповідно до ч.4 ст.57 МК України
застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

Згідно з Розділом "Графа 33 "Обставини
прийняття Рішення та джерела
інформації, що використовувалися
митним органом для визначення митної
вартості" Правил заповнення рішення
про коригування митної вартості
товарів та Переліку додаткових
складових до ціни договору,
затверджених наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.2012 року № 598, у
графі зазначаються причини, через які
митна вартість імпортованих товарів не
може бути визначена за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції), у
тому числі: неподання основних
документів, які підтверджують
відомості про заявлену митну вартість
товарів (згідно з переліком та
відповідно до умов, наведених у статті
53 Кодексу); невірно проведений
розрахунок митної вартості;
невідповідність обраного декларантом
або уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 розділу III
Кодексу; надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Згідно з розділом " 5. Джерела
інформації, які використовуються під
час роботи з аналізу, виявлення та
оцінки ризиків" Методичних
рекомендацій щодо роботи посадових
осіб митних органів з аналізу,
виявлення та оцінки ризиків при
здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, затверджених наказом
Державної митної служби України від
13.07.2012 року № 362, під час робіт з аналізу,
виявлення та оцінки ризиків, серед
іншого, використовується, як джерело
інформації, інформація, отримана за
результатами здійснення митного
контролю, в тому числі за результатами
проведення документальних перевірок
дотримання вимог законодавства з
питань державної митної справи.

Відповідно до статті VII Генеральної
угоди про тарифи й торгівлю, оцінка
імпортованого товару для митних цілей
повинна ґрунтуватися на дійсній
вартості імпортованого товару, на який
розраховується мито, або подібного
товару і не повинна ґрунтуватися на
вартості товару національного
походження чи на довільній або
фіктивній вартості.

Частиною 1 статті 57 МК України
передбачено, що визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: 1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо митна вартість оцінюваних
товарів не може бути визначена згідно з
положеннями статті 58 цього Кодексу, за
основу для її визначення береться
вартість операції з ідентичними
товарами, що продаються на експорт в
Україну з тієї ж країни і час експорту
яких збігається з часом експорту
оцінюваних товарів або є максимально
наближеним до нього (ч.1 ст.59 МК України).

При застосуванні цього методу
визначення митної вартості за основу
береться прийнята органом доходів і
зборів вартість операції з ідентичними
товарами з дотриманням умов,
зазначених у цій статті. При цьому під
ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як: 1) фізичні характеристики; 2)
якість та репутація на ринку; 3) країна
виробництва; 4) виробник (ч.2 ст.59 МК
України).

Ціна договору щодо ідентичних товарів
береться за основу для визначення
митної вартості товарів, якщо ці товари
ввезено приблизно в тій же кількості та
на тих же комерційних рівнях, що й
оцінювані товари (ч.4 ст.59 МК України).

У разі відсутності такого продажу
використовується вартість операції з
ідентичними товарами, що продавалися в
Україну в іншій кількості та/або на
інших комерційних рівнях. При цьому їх
ціна коригується з урахуванням
зазначених розбіжностей незалежно від
того, чи веде це до збільшення або
зменшення вартості. Інформація, що
використовується при здійсненні
коригування, повинна бути
документально підтверджена (ч.5 ст.59 МК
України).

Як встановлено судом, за результатами
проведеної консультації між
декларантом та митним органом було
обрано метод визначення митної
вартості - резервний, про що на рішенні
про коригування митної вартості
товарів вчинено відповідний запис.

Так, у рішенні про коригування митної
вартості товарів №500060001/2014/610111/2 від
18.04.2014р. зазначено, що у митного органу
відсутня інформація щодо вартості
операцій з ідентичними та подібними
(аналогічними товарами), тому
відповідно до ст.ст 59, 60 МК України
неможливо застосувати методи за ціною
договору щодо ідентичних товарів та
подібних (аналогічних) товарів.
Відповідно до ст. 62, 63 МК України методи
визначення митної вартості на основі
віднімання та додавання вартості не
можуть бути використані, оскільки в
митному органі відсутня інформація
щодо обчисленої вартості, наданої
виробником товарів. Відповідно до п. 1
ст. 59 МК України, у разі якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена згідно з положеннями статті
58 МК України, оскільки, відповідно до
п.2статті 58, використані декларантом
відомості не підтверджені
документально, митна вартість
оцінюваних товарів буде визначена, з
використанням другорядних способів,
які не суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі (GATT), а саме:
резервним методом. На підставі аналізу
цін бази данних ЄАІС Міндоходів
встановлено, що рівень митної вартості
подібних товарів, митне оформлення
яких вже здійснено, є більшим, тому
митну вартість визнано на рівні 1,53 дол.
США за кг нетто (а.с.39).

Факт виявлення відповідачем різниці у
вартості подібного товару, що раніше
проходив митне оформлення,
пітверджується наявною в матеріалах
справи копією витягу з бази ЄАІС ДМСУ, з
якої вбачається, що на товар "пряжа з 100%
джутових волокон", при митному
оформленні раніше заявлялась митна
вартість на рівні 1,39 дол. США/кг (а.с.74).

Згідно з ч.2 ст.55 МК України, прийняте
органом доходів і зборів письмове
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів має містити: 1)
обґрунтування причин, через які
заявлену декларантом митну вартість не
може бути визнано; 2) наявну в митного
органу інформацію (у тому числі щодо
числових значень складових митної
вартості, митної вартості ідентичних
або подібних (аналогічних) товарів,
інших умов, що могли вплинути на ціну
товарів), яка призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості та до прийняття
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом; 3)
вичерпний перелік вимог щодо надання
додаткових документів, передбачених
частиною третьою статті 53 цього
Кодексу, за умови надання яких митна
вартість може бути визнана органом
доходів і зборів; 4) обґрунтування
числового значення митної вартості
товарів, скоригованої органом доходів
і зборів, та фактів, які вплинули на
таке коригування; 5) інформацію про: а)
право декларанта або уповноваженої ним
особи на випуск у вільний обіг товарів,
що декларуються: у разі згоди
декларанта або уповноваженої ним особи
з рішенням органу доходів і зборів про
коригування митної вартості товарів -
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю, визначеною органом
доходів і зборів; у разі незгоди
декларанта або уповноваженої ним особи
з рішенням органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю товарів та надання гарантій
відповідно до розділу X цього Кодексу в
розмірі, визначеному органом доходів і
зборів відповідно до частини сьомої
цієї статті; б) право декларанта або
уповноваженої ним особи оскаржити
рішення про коригування заявленої
митної вартості до органу вищого рівня
відповідно до глави 4 цього Кодексу або
до суду.

В оскаржуваному рішенні про
коригування митної вартості наявне
обґрунтування причин, через які
заявлену декларантом митну вартість не
може бути визнано, а саме: наявність у
поданих документах розбіжностей
стосовно умов поставки, зазначених у
копії експортної декларації країни
відправлення, митної декларації,
поданої до митного формлення, та
інвойсах.

Крім цього, у рішенні вказано про те, що
декларант повідомив про неможливість
подання запитуваних на письмову вимогу
митного органу документів; зазначено
джерела інформації, що
використовувалися митним органом для
визначення митної вартості
(спеціалізовані
програмно-інформаційні комплекси
Єдиної автоматизованої інформаційної
системи Держмитслужби України (ЄАІС
ДМСУ), в яких містить інформація,
отримана за результатами здійснення
митного контролю із зазначенням
номерів відповідних митних декларацій.
Також у спірному рішенні зазначена
послідовність застосування методів
визначення митної вартості та причин,
через які не був застосований кожний з
методів, що передує методу, обраному
митним органом.

Суд критично оцінює доводи позивача
про надання митному органу запитуваних
документів, оскільки позивачем не
надано доказів на підтвердження
отримання Південною митницею від
декларанта документів для
підтвердження митної вартості.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку про правомірність прийняття
відповідачем рішення про коригування
митної вартості №500060001/2014/610111/2 від
18.04.2014р., оскільки відповідачем
дотримані вимоги ст.55 МК України та
Правил заповнення рішення про
коригування митної вартості товарів,
затверджені наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.2012 року № 598.

Вирішуючи спір, суд враховує, що у
митниці виникли сумніви щодо
правильності заявленої митної
вартості товару. При цьому суд
враховує, що митні органи мають
виключну компетенцію в питаннях
перевірки та контролю правильності
обчислення декларантом митної
вартості і з цією метою мають
повноваження витребувати додаткові
документи для перевірки правильності
зазначеної митної вартості товару в
разі наявності підстав для сумніву в
правильності митної оцінки товару, що
переміщується через митний кордон
України.

Митний орган вправі вимагати, а суб'єкт
господарювання має надати належні
документи для перевірки та
підтвердження правильності зазначеної
митної вартості товару. В разі
відсутності даних, що підтверджують
правильність визначення заявленої
декларантом митної вартості товарів,
або за наявності обґрунтованих
сумнівів у достовірності поданих
декларантом відомостей, митний орган
може самостійно визначити митну
вартість товарів, що декларуються,
послідовно застосовуючи методи
визначення митної вартості,
встановлені Митним кодексом, на
підставі наявних у нього відомостей, у
тому числі цінової інформації щодо
ідентичних чи подібних (аналогічних)
товарів з коригуванням, що
здійснюється згідно з цим Кодексом.

В даному випадку, у зв'язку з виявленими
розбіжностями у наданих декларантом
документів, у відповідача не було
можливості застосувати митну вартість,
визначену позивачем, у зв'язку із чим
для визначення митної вартості
застосований спосіб, передбачений пп.
"а" п.1 ч.1 ст.57 МК України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень
органів владних повноважень, суд
керується критеріями, закріпленими у
ст.2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури,
встановлюючи при цьому чи прийняті
(вчинені) ним рішення (дії): на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Системний аналіз наведених правових
норм при застосуванні до
правовідносин, що є предметом судового
дослідження, вказує на те, що
відповідач, який є суб'єктом владних
повноважень, при прийнятті
оскаржуваних рішень діяв у
передбачений законодавством спосіб та
з урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії), з дотримання
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія) та з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення.

Тому відсутні правові підстави для
визнання протиправними та скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів.

Враховуючи, що судом встановлена
законність та обгрунтованість
прийняття рішення про коригування
митної вартості, суд вважає, що
відсутні правові підстави для
зобовязання повернути з Державного
бюджету України надмірно сплачені
кошти у розмірі 18 432,65 грн.

Згідно з ч.1 ст.69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Враховуючи відсутність документально
підтверджених судових витрат
відповідача, пов'язаних із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз, керуючись ст. 94 КАС України,
судові витрати стягненню з позивача не
підлягають.

На підставі вимог частини 3 статті 160
КАС України, в судовому засіданні 23
вересня 2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

З огляду на вищевикладене, відповідно
до положень Митного кодексу України,
керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159-163, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Південної
митниці Міндоходів, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області про
визнання протиправним та скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів №500060001/2014/610111/2 від
18.04.2014р., зобов'язання повернути з
Державного бюджету України надмірно
перераховану суму ПДВ у розмірі 18 432,65
грн., - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції в порядку та строки,
передбачені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, передбачені ст. 254
КАС України.

Повний текст постанови складений та
підписаний суддею 29 вересня 2014 року.

Суддя
Л.М.Токмілова

Адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Південної
митниці Міндоходів, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області про
визнання протиправним та скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів №500060001/2014/610111/2 від
18.04.2014р., зобов'язання повернути з
Державного бюджету України надмірно
перераховану суму ПДВ у розмірі 18 432,65
грн., - залишити без задоволення.

29 вересня 2014 року.