Справа № 804/3233/14
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
23 квітня 2014 р. Справа № 804/3233/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЦарікової О.В.,
секретаря судового
засіданняБезрученко К.В., за участю:
представника позивача: Жикіної А.Б.,
представника позивача:
представника відповідача:
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
Дім Профіль України» до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
про визнання протиправною та
скасування картки відмови, визнання
протиправним та скасування рішення,
28 лютого 2014 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дім
Профіль України» до Дніпропетровської
митниці Міндоходів про визнання
протиправною та скасування картки
відмови у митному оформленні товарів
Дніпропетровської митниці Міндоходів,
визнання протиправним та скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів від 18 жовтня 2013 року
№110100000/2013/200474/1 Дніпропетровської
митниці Міндоходів.

Мотивуючи заявлений позов позивач
зазначає наступне. На підставі
зовнішньоекономічного контракту
купівлі-продажу від 08 червня 2010 року №
YF0806-10, позивач отримав від фірми «HANGZHOU
YONGZHAN TRADING CO., LTD» (Китай) товар:
оцинковану сталь методом гарячого
цинкування в рулонах, товщиною 0,38 мм.
Для митного оформлення вказаного
товару позивач сформував митну
декларацію №110100000/2013/232714 та надав її до
Дніпропетровської митниці Міндоходів,
додаючи до неї пакет документів,
передбачений нормами чинного
законодавства для визначення митної
вартості товару за ціною договору (за
основним методом). Проте, після
розгляду наданих позивачем основних та
додаткових документів, митний орган
дійшов висновку про неможливість
застосування основного методу
визначення митної вартості товару,
склав картку відмови в прийнятті
митної декларації від 18 жовтня 2013 року
№110100000/2013/00575 та прийняв рішення про
коригування митної вартості товарів
від 18 жовтня 2013 року № 110100000/2013/200474/1,
відповідно до якого митну вартість
товару скориговано на підставі наявних
у митного органу відомостей із
застосуванням резервного методу.

Позивач вважає відмову відповідача в
застосуванні першого методу (за ціною
контракту) необґрунтованою, а
застосування другорядного методу
таким, що здійснене із порушенням
приписів ст. 64 Митного кодексу України.
Позивач також наголошує на тому, що він
не згоден із такими діями митного
органу, однак у зв'язку з необхідністю
використання вказаного товару в
діяльності підприємства позивача був
змушений заповнити нову ВМД з
відкоригованою ціною товару, у зв'язку
з чим товар було випущено у вільний
обіг під гарантійні зобов'язання
позивача.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 17 березня
2014 року відкрито провадження у справі
№ 804/3233/14 та призначено її до розгляду
на 03 квітня 2014 року.

Відповідач проти позову заперечив з
підстав, викладених у письмових
запереченнях на адміністративний
позов від 03.04.2014 та додаткових
поясненнях від 14.04.2014, які залучені до
матеріалів справи. Відповідач
зазначив, що відповідно до вимог п. 4.1.
ст. 54 Митного кодексу України посадовою
особою Дніпропетровської митниці
Міндоходів було здійснено контроль
наявності у наданих до митного органу
документах усіх відомостей для
визначення митної вартості товару за
основним методом. В результаті такого
контролю було встановлено, що
документи, подані позивачем разом з
ВМД, містять розбіжності, у зв'язку з
чим підприємству позивача було
запропоновано протягом 10 календарних
днів надати додаткові документи та
усунути наявні розбіжності. Дослідивши
всі надані позивачем документи, митний
орган дійшов висновку про відсутність
підстав для застосування основного
методу визначення митної вартості
товару. У зв'язку з цим, посадовою
особою Дніпропетровської митниці
Міндоходів було прийнято рішення про
коригування заявленої декларантом
митної вартості товарів від 18.10.2013 №
110100000/2013/200474/1, відповідно до якого митну
вартість товарів скориговано за
наявними у митниці відомостями із
застосуванням резервного методу
відповідно до ст. 60 Митного кодексу
України та відмовлено позивачу в
митному оформленні товару, про що
надано картку відмови від 18.10.2013 №
110100000/2013/00575. Відповідач зазначає, що
оскільки позивачем не надані
документи, запитувані митницею, які у
розумінні вимог Митного кодексу
України є належними, а у митниці
виникли обґрунтовані сумніви щодо
правильності заявленої митної
вартості товару, відповідач правомірно
застосував шостий метод визначення
митної вартості. З огляду на викладене,
відповідач вважає, що митний орган
правомірно прийняв оскаржувані картку
відмови у митному оформленні товарів
від 18.10.2013 №110100000/2013/00575 та рішення про
коригування заявленої митної вартості
від 18.10.2013 №110100000/2013/200474/1, а тому у суду
відсутні підстави для їх скасування.

Представники позивача у судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримали та просили задовольнити їх
в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти заявлених позовних
вимог заперечила, просила суд
відмовити в задоволенні
адміністративного позову повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується адміністративний
позов, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду і вирішення
справи по суті, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права, вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та
підтверджується наявними матеріалами
справи, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дім
Профіль України» ( далі - ТОВ «Торговий
Дім Профіль України») (
ідентифікаційний код юридичної особи
35203742) зареєстроване як юридична особа
Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради 21.06.2007
за № 1 037558, що підтверджується
свідоцтвом про державну реєстрацію
юридичної особи Серія А01 № 063354 та
довідкою з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України АА
№ 541766, належним чином засвідчені копії
яких містяться в матеріалах справи, є
платником податку на додану вартість,
що підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію платника податку на додану
вартість №100333140.

Судом встановлено, що між ТОВ «Торговий
Дім Профіль України» та фірмою «HANGZHOU
YONGZHAN TRADING CO, LTD» (КНР) укладений
зовнішньоекономічний контракт
купівлі-продажу від 08.06.2010 № YF0806-10, на
підставі якого позивач отримав від
контрагента товар - оцинковану сталь
методом гарячого цинкування в рулонах,
товщиною 0,38 мм.

Для розмитнення вказаного товару,
16.10.2013 позивач звернувся до
Дніпропетровської митниці Міндоходів,
а саме до митного посту
«Дніпропетровськ-Лівобережний» та
надав заповнену ВМД № 110100000/2013/232714.
Разом із зазначеною декларацією
позивач подав наступний пакет
документів: картку обліку особи, яка
здійснює операції з товарами від 03.12.2012
№ 110/2012/0001937; залізничну накладну для
внутрішнього сполучення від 11.10.2013 №
40841942; коносамент від 22.08.2013 № ZBJD 115669;
банківський платіжний документ від
04.10.2013 № 406; виписку з бухгалтерської
документації від 16.10.2013; прейскурант
цін (прас-лист виробника) від 12.08.2013;
висновок про вартісні характеристики
товару, підготовлений спеціалізованою
експертною організацією
«УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» від 30.09.2013;
платіжний документ SWIFT 1505 від 04.10.2013;
розрахунок ціни (калькуляцію) від
12.08.2013; рахунок-фактуру (інвойс) від
12.08.2013 № TR 110755A; пакувальний лист б/н від
12.08.2013; специфікацію №101 від 07.08.2013;
зовнішньоекономічний договір (
контракт) від 08.06.2010 № YF0806-10; сертифікат
про походження товару ССРІТ 130584686 від
13.08.2013; сертифікат якості від 12.08.2013 №
TR110755A; єдиний уніфікований документ на
розміщення та тимчасове зберігання
товарів № 110100000/0699 від 14.10.2013; копію
митної декларації країни відправлення
від 06.09.2013 № 18373058.

Позивачем у вказаній митній декларації
митну вартість імпортованого товару
визначено із застосуванням першого
(основного) методу за ціною контракту
від 08.06.2010 № YF0806-10, у розмірі 0,795 дол.
США/кг.

Митним органом позивачу було
направлено повідомлення від 16.10.2013 №
75385, в якому зазначено, що подані
декларантом документи містять
розбіжності, а саме: дата оплати (04.10.2013)
не кореспондується з датою фактичного
відвантаження відповідно до дати
коносаменту, інвойсу №TR110755A від 12.08.2013;
висновок ДП «УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА»
№ 4390 від 30.09.2013 посилається на
специфікацію №101 від 07.09.2013 до
зовнішньоекономічного контракту №
YF0806-10 від 08.06.2010, тоді як заявлено та
надано до митного оформлення
специфікацію № 101 від 07.08.2013 до
зовнішньоекономічного № YF0806-10 від
08.06.2010; згідно п. 13 контракту № YF0806-10 від
08.06.2010, строк його дії до 31.12.2011, відсутня
будь-яка пролонгація; в декларації
країни експорту зазначено контракт №
YF110755А, який не надано до митного
оформлення та зміст якого невідомий; в
декларації країни експорту зазначено
номер контейнеру СМU1978065, який
відсутній в товаросупровідних
документах.

У зв'язку із виникненням у митного
органу сумніву щодо достовірності
заявленої позивачем митної вартості
товару, повідомленням
Дніпропетровської митниці Міндоходів
від 16.10.2013 № 75385 зобов'язано позивача
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:
інформацію про строк дії контракту №
YF0806-10 від 08.06.2010 та контракт №YF110755А;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями.

Судом встановлено, що на вказане
повідомлення відповідача позивач
листом від 18.10.2013 (вих. № 01-502) надав
митному органу пояснення, в яких
стосовно зауважень митниці щодо
кореспонденції дат оплати та
відвантаження зазначив, що 07 серпня 2013
року сторони контракту підписали
додаткову угоду № 101 до контракту №
YF0806-10 від 08.06.2010; 12.08.2013 одержано
комерційний інвойс на фактичну
кількість товару виробника; 22 серпня 2013
року товар відвантажено згідно
транспортного документу коносаменту
ZBJD115669; 04.10.2013 зроблена оплата за товар у
сумі 82699,08 дол. США; надійшов товар до
ТОВ «Торговий Дім Профіль України»
лише 14.10.2013. Тому вказані зауваження є
безпідставними і не можуть впливати на
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться на Україну.

Разом з тим, щодо зауваження митного
органу стосовно перекладу декларації
країни експорту, в якій зазначено номер
контейнеру СМU 1978065, що відсутній в
товаросупровідних документах,
позивачем зазначено, що це є технічною
помилкою перекладача. У копії митної
декларації країни відправлення
вказано вірно номер контейнеру ECMU 1978065,
тобто перекладач пропустив букву. До
того ж, в експортних деклараціях країни
відправлення в графі «№ документа»
відправник має право вказувати або
номер контракту або номер рахунку, за
яким відбувається відвантаження, тому
відправник вказав номер рахунку - 110755А.

Разом з означеним листом позивач надав
митному органу наступні документи:

- лист ДП «Укрпромзовнішекспертиза» №
4673/1 від 15.10.2013, в якому вказано, що у
листі № 4390 від 30.09.2013, виданого на
адресу ТОВ « Торговий Дім Профіль
України», було помилково зазначено
дату Додатку (Специфікації) № 101, а саме
07.09.2013, вірним слід вважати «07.08.2013»;

- зовнішньоекономічний контракт №
YF0806-10 від 08.06.2010, та підтвердження його
пролонгації - Доповнення від 15.06.2011, яке
є дійсним.

Факт отримання вказаних документів та
листа ТОВ «Торговий Дім Профіль
України» від 18.10.2013 ( вих. № 01-502)
відповідачем не заперечується.

18.10.2013 уповноваженою особою
Дніпропетровської митниці Міндоходів
було прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів від 18.10.2013
№110100000/2013/200474/1, в якому зазначено про
неподання позивачем до митного
оформлення документів, які
підтверджують складові митної
вартості у відповідності до вимог ч. ч. 2
- 4 ст. 53 МК України. В означеному рішенні
зазначено, що метод визначення митної
вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються, не може бути
прийнятий у зв'язку з тим, що: заявлено
неповні відомості про митну вартість
товарів; використані декларантом
відомості не підтверджені
документально (документи, які
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості, містять розбіжності).

За таких обставин, у зв'язку із
наявними, на думку відповідача,
розбіжностями в документах позивача,
митний орган скоригував митну вартість
товару, застосувавши другорядний
резервний метод визначення митної
вартості товару, з урахуванням раніше
визнаної митним органом ВМД від 04.10.2013
№ 125130005/2013/162407, з урахуванням регіону
походження, умов контракту, у
наближений до митного оформлення час,
вартість товару за якою становить 0,87
дол. США/кг.

Здійснивши коригування митної
вартості товару в розрахунку 0,87 дол.
США/кг, відповідач збільшив митну
вартість задекларованого позивачем
товару на загальну суму 7801,80 дол. США та
донарахував податок на додану вартість
у сумі 12 471,96 грн.

Враховуючи прийняття
Дніпропетровською митницею Міндоходів
рішення про коригування митної
вартості товарів від 18.10.2013 №
110100000/2013/200474/1, позивачу було відмовлено
в митному оформленні товарів та видано
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
110100000/2013/00575 від 18 жовтня 2013 року.

Судом встановлено, що відповідно до
статей 52, 55 Митного кодексу України, у
зв'язку з незгодою з визначеною митним
органом вартістю товарів, що
декларуються за умовами сплати митних
платежів у якості фінансової гарантії,
згідно з митною вартістю товарів,
визначеною митним органом, декларантом
позивача було надано ВМД від 18.10.2013 №
110100000/2013/233000 та здійснено випуск
товарів у вільний обіг.

Предметом позову у даній справи є
вимоги позивача про визнання
протиправною та скасування картки
відмови у митному оформленні товарів
від 18 жовтня 2013 року №110100000/2013/00575,
визнання протиправним та скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів від 18 жовтня 2013 року №
110100000/2013/200474/1, прийнятих
Дніпропетровською митницею
Міндоходів.

Частиною 1 статті 24 Митного кодексу
України ( далі - МК України) визначено,
що кожна особа має право оскаржити
рішення, дії або бездіяльність органів
доходів і зборів, їх посадових осіб та
інших працівників, якщо вважає, що цими
рішеннями, діями або бездіяльністю
порушено її права, свободи чи інтереси.

Рішення, дії або бездіяльність органів
доходів і зборів або їх посадових осіб
можуть бути оскаржені безпосередньо до
суду в порядку, визначеному законом (ч. 1
ст. 29 МК України).

Згідно ч. 1 ст. 49 МК України, митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу (ч. 1
ст. 51 МК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України
декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з органом
доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати,
пов'язані з коригуванням митної
вартості або наданням органу доходів і
зборів додаткової інформації.

Судом встановлено, що на виконання
вищевказаної норми Митного кодексу
України, ТОВ «Торговий Дім Профіль
України» визначив та заявив митну
вартість товару за основним методом -
за ціною контракту у розмірі 82699,08 дол.
США за 104,024 тони (0,795 дол. США за 1 кг.)

Частиною 2 статті 53 МК України
визначено, що документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок -
проформа (якщо товар не є об'єктом
купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Рахунок - фактура (invoice) є документом,
який в обов'язковому порядку
супроводжує товари, які переміщуються
через митний кордон України.
Рахунок-фактура повинен містити
інформацію щодо відправника та
отримувача (найменування, адреси та
банківські реквізити), дані про товари
(найменування, вартість за одиницю,
кількість, загальну вартість платежу),
умови поставки товару. Зазначений
документ використовується для
здійснення взаєморозрахунків сторін -
контрагентів угоди та є одним з
основних документів для визначення
митної вартості переміщуваних товарів.

Разом з митною декларацією №
110100000/2013/232714, позивач до митного органу
надав наступні документи:

- зовнішньоекономічний договір від
08.06.2010 № YF0806-10 (пізніше митному органу
надано пролонгацію до нього -
Доповнення від 15.06.2011) на підставі,
якого позивачем здійснено придбання
партії товару: прокату плоского з
нелегованої сталі, з покриттям цинком
(плакований), шляхом занурення в
розпалений цинк марка сталі SGCC, ступінь
покриття Zn60 г/м 2 товщиною 0,38 мм х 1000/1200;

- специфікацію до вказаного контракту
№ 101 від 07.08.2013, з якої вбачається ціна
за товар становить 795 дол. США за тону
продукції; відповідно до розрахунку
(інвойсу) від 12.08.2013 № TR110755A, ціна за тону
товару - 795 дол. США, загальна суму
партії за 104, 024 тони - 82699,08 дол. США;

- платіжне доручення від 04.10.2013 № 406,
сума оплати на користь бенефіціара
«HANGZHOU YONGZHAN TRADING CO., LTD» - 82699,08 доларів США;

- виписку по рахунку № 202 від 04.10.2013 та
виписку з бухгалтерської документації
01-468 від 16.10.2013, з яких вбачається
здійснення оплати у розмірі 82699,08 дол.
США на користь «HANGZHOU YONGZHAN TRADING CO., LTD».

Крім того, декларантом також були
подані: прайс - лист виробника від
12.08.2013, з якого вбачається, що ціна
вищевказаного товару становить 795 дол.
США; висновок ДП
«Укрпромзовнішекспертиза», в якому
вказано, що середній розрахунковий
рівень цін за товар - прокат плоский
цинкований методом занурення в гарячий
цинк, марка сталі JIS G3302 SGCC, товщиною 0,38 х
1000/1200хС становить 795 дол. США;
сертифікат про походження товару ССРІТ
130584686 від 13.08.2013; сертифікат якості від
12.08.2013 № TR110755A; єдиний уніфікований
документ на розміщення та тимчасове
зберігання товарів № 110100000/0699 від
14.10.2013; копія митної декларації країни
відправлення від 06.09.2013 №18373058.

Дослідивши вищезазначені документи,
суд не вбачає в них розбіжностей щодо
числового значення складових митної
вартості, оскільки сума за партію
товару та обсяг постачання у всіх
вищенаведених документах позивача
повністю кореспондується.

Суд вважає, що вищевказані документи є
документами, які підтверджують митну
вартість товарів в розумінні ч. 2 ст. 53
Митного кодексу України, а тому не може
погодитися із думкою відповідача
стосовно неможливості застосування
основного/першого методу (за ціною
контракту) для визначення митної
вартості вищевказаного товару на
підставі наданих декларантом
документів.

Разом з тим, щодо підстав неможливості
застосування митним органом першого
методу і прийняття оскаржуваного
рішення відповідача, оскільки: дата
оплати (04.10.2013) не кореспондуються з
датою фактичного відвантаження
відповідно до коносаменту, інвойсу №
TR110755A від 12.08.2013; висновок ДП
«УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» № 4390 від
30.09.2013 посилається на специфікацію №101
від 07.09.2013 до зовнішньоекономічного
контракту №YF0806-10 від 08.06.2010, тоді як
заявлено та надано до митного
оформлення специфікацію № 101 від 07.08.2013
до зовнішньоекономічного №YF0806-10 вд
08.06.2010; згідно п. 13 контракту № YF0806-10 від
08.06.2010, строк його дії до 31.12.2011, відсутня
будь-яка пролонгація; в декларації
країни експорту зазначено контракт №
YF110755А, який не надано до митного
оформлення та зміст якого невідомий; в
декларації країни експорту зазначено
номер контейнеру СМU 1978065, який
відсутній в товаросупровідних
документах, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом та
підтверджується наявними матеріалами
справи, 07.08.2013 між сторонами
зовнішньоекономічного контракту
купівлі - продажу від 08.06.2010 №YF0806-10
підписано доповнення № 101 до цього
контракту. 12.08.2013 позивачем отримано
комерційний інвойс на фактичну
кількість товару виробника - 104,024 тони,
на загальну суму 82699,08 дол. США. 22.08.2013
товар відвантажено згідно
транспортного документу коносаменту
ZBJD 115669. 04.10.2013 позивачем здійснена
оплата товару (82699,08 дол. США). 10.10.2013
товар доставлено в Україну. Надійшов до
позивача товар лише 14.10.2013.

Суд вважає, що та обставина, на яку
посилається відповідач в
оскаржуваному рішенні від 18 жовтня 2013
року № 110100000/2013/200474/1 (дата оплати 04.10.2013
не кореспондуються з датою фактичного
відвантаження товару відповідно до
дати коносаменту та інвойсу від 12.08.2013
№ TR110755A) не є обставиною, яка
унеможливлює підтвердження числового
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводиться розрахунок
митної вартості та не може слугувати
достатньою підставою для застосування
резервного методу визначення митної
вартості товарів.

Відповідно до пункту 13 контракту
купівлі - продажу від 08.06.2010 № YF0806-10,
укладеного між позивачем та «HANGZHOU YONGZHAN
TRADING CO., LTD» (Китай), цей контракт діє до
31.12.2011. Умовами пункту 12.1 зазначеного
контракту сторони погодили, що всі
зміни та доповнення до контракту чинні,
якщо вони укладені в письмовій формі та
підписані уповноваженими
представниками обох сторін. Згідно
пункту 12.7 контракту купівлі - продажу
від 08.06.2010 № YF0806-10, всі доповнення до
контракту є його невід'ємною частиною.

Судом встановлено, що між сторонами
контракту купівлі - продажу від 08.06.2010 №
YF0806-10 ТОВ «Торговий Дім Профіль
України» (покупцем) та «HANGZHOU YONGZHAN TRADING
CO., LTD» (КНР) (постачальником) укладено
доповнення до контракту (специфікацію)
№ 101 від 07.08.2013, на підставі якої було
здійснено постачання партії прокату
плоского з нелегованої сталі, з
покриттям цинком (плакований), шляхом
занурення в розпалений цинк марка
сталі SGCC, ступінь покриття Zn60 г/м2
товщиною 0,38 мм х 1000/1200 в обсязі 104, 024
тони.

Вказане доповнення (специфікація) № 101
від 07.08.2013 до контракту від 08.06.2010 №
YF0806-10 було надано митному органу та
повинно бути враховано при прийнятті
оскаржуваних рішень відповідача:
рішення про коригування митної
вартості товару №110100000/2013/200474/1 від 18
жовтня 2013 року та картки відмови у
митному оформленні товарів
№110100000/2013/00575 від 18 жовтня 2013 року.

Стосовно посилання у висновку ДП
«УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» № 4390 від
30.09.2013 на специфікацію № 101 від 07.09.2013,
судом з'ясовано та матеріалами справи
підтверджено, що ДП
«УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» направило
позивачу лист від 15.10.2013 № 4673/1, в якому
повідомило, що в листі № 4390 від 30.09.2013
дата доповнення (специфікації) № 101
помилково зазначена як «07.09.2013», вірним
слід вважати «07.08.2013». Отже, мала місце
описка, яка була допущена не з вини
декларанта, що підтверджується листом
ДП «УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» від
15.10.2013 № 4673/1, який надавався позивачем
митному органу разом із поясненнями
від 18.10.2013 № 01-502.

Що стосується не надання митному
органу контракту № YF110755A, зазначеного в
декларації країни експорту, який не
надано до митного оформлення та зміст
якого невідомий, суд зауважує, що в
матеріалах справи міститься лист
контрагента-постачальника позивача
від 28.10.2013, в якому зазначено, що в
експортній декларації 18373058 у
графі «№ контракту/рахунку» дійсно є
помилка у номері контракту, згідно
якого здійснювалося відвантаження. На
прохання постачальника до митниці
виправити помилку, була отримана
відповідь митниці про те, що
коригування митної декларації
відбувається лише при наявності
помилок у суттєвих розділах, а саме:
вартість вантажу, вага вантажу, номери
контейнерів. Однак оскільки дані
розділи вказані без помилок, то надана
копія експортної декларації може бути
використана для митних цілей.

Стосовно зауваження митного органу
щодо зазначення в декларації країни
експорту номеру контейнеру CMU 1978065, який
відсутній в товаросупровідних
документах, позивачем зазначено, що в
перекладі експортної декларації було
допущена технічна помилка перекладача,
у копії оригіналу митної декларації
країни відправлення вказано вірно
номер контейнеру ECMU1978065. Дана помилка
була усунена позивачем і до митного
органу було надано копію експортної
декларації без помилки у номері
контейнеру. Про вищевказані обставини
декларант повідомив відповідача
листом від 18.10.2013 (вих. № 01-502), проте без
їх урахування, відповідачем прийняті
оскаржувані рішення про коригування
митної вартості товару від 18 жовтня 2013
№110100000/2013/200474/1 та картка відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску та пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 18 жовтня
2013 року № 110100000/2013/00575.

Згідно ч. ч. 1, 7 ст. 54 МК України, контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється органом
доходів і зборів під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного
контролю орган доходів і зборів не може
аргументовано довести, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів, заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично.

Частиною 3 пункту 1 Приміток до статті 1
Угоди про застосування статті VII
Генеральної угоди про тарифи й
торгівлю 1994 року передбачено, що якщо
митна адміністрація не в змозі
прийняти контрактної вартості без
подальшого запиту, вона повинна надати
імпортеру можливість надати таку
додаткову детальну інформацію, яка
може бути необхідною, для того, щоб
вивчити обставини навколо продажу. У
цьому зв'язку митна адміністрація
повинна бути готовою до вивчення
відповідних аспектів операції, зокрема
спосіб, у який покупець і продавець
організують свої торговельні
відносини, і спосіб, у який була
визначена ціна, про яку йдеться, щоб
визначити, чи ці відносини вплинули на
ціну.

Відповідно до Стандартного правила 3.16
Міжнародної конвенції про спрощення і
гармонізацію митних процедур від 18.05.1973
(дата набрання чинності для України
-15.09.2011), на підтвердження декларації на
товари митна служба вимагає тільки ті
документи, які є необхідними для
проведення контролю за даною операцією
та забезпечення виконання усіх вимог
щодо застосування митного
законодавства.

Стандартним правилом 6.2 Міжнародної
конвенції про спрощення і гармонізацію
митних процедур від 18.05.1973 передбачено,
що митний контроль обмежується
мінімумом, необхідним для забезпечення
дотримання митного законодавства.

Дійсно виключною компетенцією митного
органу є контроль та перевірка
правильності визначення митної
вартості товарів, що заявляється
декларантом, проте статтею 19
Конституції України визначено базові
принципи діяльності державних органів
та органів місцевого самоврядування і
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд вважає, що відповідач, витребовуючи
додаткові документи для підтвердження
заявленої митної вартості, не
достатньо дослідив особливості
зовнішньоекономічної операції та
задекларованого товару.

Крім того, наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.2012 № 598 «Про
затвердження форми рішення про
коригування митної вартості товарів,
Правил заповнення рішення про
коригування митної вартості товарів та
переліку додаткових складових до ціни
договору» передбачено, що у Графі 33
«Обставини прийняття Рішення та
джерела інформації, що
використовувалися митним органом для
визначення митної вартості»
зазначаються причини, через які митна
вартість імпортованих товарів не може
бути визначена за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції), у
тому числі: неподання основних
документів, які підтверджують
відомості про заявлену митну вартість
товарів (згідно з переліком та
відповідно до умов, наведених у статті
53 Кодексу); невірно проведений
розрахунок митної вартості;
невідповідність обраного декларантом
або уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ
Кодексу; надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Зазначається послідовність
застосування методів визначення
митної вартості та причин, через які не
був застосований кожний з методів, що
передує методу, обраному митним
органом.

У графі також вказується про
проведення процедури консультацій між
митним органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору методів
визначення митної вартості товарів
відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу.
Результати проведеної консультації, а
також причини, через які не можуть бути
застосовані методи визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо ідентичних, подібних (аналогічних)
товарів (наприклад, відсутня
інформація щодо вартості ідентичних
або подібних (аналогічних) товарів),
фіксуються у графі.

Посилання на використання цінової бази
Єдиної автоматизованої інформаційної
системи Держмитслужби у Рішенні
допускається тільки при визначенні
митної вартості відповідно до положень
статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим
зазначенням номера та дати митної
декларації, яка була взята за основу
для визначення митної вартості
оцінюваних товарів, з поясненнями щодо
зроблених коригувань на обсяг партії
ідентичних або подібних (аналогічних)
товарів, умов поставки, комерційних
умов тощо.

У випадку визначення митної вартості
оцінюваних товарів із застосуванням
резервного методу (стаття 64 Кодексу)
зазначаються докладна інформація та
джерела, які використовувалися митним
органом при її визначенні.

Однак, всупереч положенням вказаного
наказу, митним органом в рішенні про
коригування митної вартості товарів
від 18 жовтня 2013 року № 110100000/2013/200474/1 не
було надано жодних пояснень щодо
проведених коригувань, не зроблено
також і посилання на обсяг партії
ідентичних або подібних (аналогічних)
товарів, умов поставки, комерційних
умов, тощо, і не зазначено докладну
інформацію та джерела, які
використовувалися митним органом при
її визначенні, а зазначено лише номер
та дату декларації, на підставі якої
було проведено коригування ціни.

Під час розгляду справи, відповідачем
надано лише перелік митних декларацій,
із зазначенням вартісних показників
аналогічного товару, однак документів
на підставі яких ним було проведено
коригування митної вартості товару
імпортованого позивачем та
обґрунтування збільшення митної
вартості товару позивача (у розмірі 0,87
дол. США за 1 кг), суду не надано.

Враховуючи все вищевикладене, судом не
встановлено розбіжностей у визначенні
митної вартості товару ТОВ «Торговий
Дім Профіль України» у МД №110100000/2013/232714
від 16.10.2013.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 57 МК України,
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами: 1) основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) другорядні: а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів; б) за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості; г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції) (
ч. 2 ст. 57 МК України).

Відповідно до положень вищезазначеної
статті Митного кодексу України, якщо
митна вартість не може бути визначена
за першим методом, проводиться
процедура консультацій між митним
органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору підстав для
визначення митної вартості. У ході
таких консультацій митний орган та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, за основу може братися ціна, за
якою оцінювані ідентичні або подібні
(аналогічні) товари були продані в
Україні не пов'язаному з продавцем
покупцю.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Відповідачем не надано суду належних
доказів послідовного застосування
другорядних методів на основі
віднімання вартості та на основі
додавання вартості, передбачених п. п.
«в», «г» абз. 2) ч. 1 ст. 57 МК України, в
тому числі й щодо не здійснення
відповідачем запиту відповідних даних
від позивача для застосування вказаних
методів.

З огляду на викладене, суд відзначає, що
у разі незгоди митного органу із ціною
імпортованого товару, останній
відповідно до вимог статті 266 МК
України зобов'язаний був провести
процедуру консультацій, у ході яких мав
би дійти висновків щодо застосування
того чи іншого методу визначення
митної вартості товарів, при цьому
кожний наступний метод застосовується
у разі неможливості застосування
попереднього із наведенням
відповідних аргументів.

За таких обставин суд дійшов висновку
про неправомірність дій митниці щодо
застосування шостого (резервного)
методу визначення митної вартості
товару, без послідовного застосування
попередніх п'яти, як це встановлено
частиною п'ятою статті 266 Митного
кодексу України та без обґрунтування
неможливості їх застосування.

Аналогічна правова позиція була
висловлена Верховним Судом України у
постановах від 22 жовтня 2013 року (справа
№ 21-326а13), від 21 листопада 2011 року
(справа № 21-222а11), від 6 лютого 2012 року
(справи № 21-418а11, №21-375а11, №21-365а11), 26
червня 2012 року (справа № 21-172а12).

З огляду на те, що судом було
встановлено відсутність розбіжностей
у визначенні митної вартості товару
ТОВ «Торговий Дім Профіль України» у МД
№110100000/2013/232714 від 16.10.2013, суд дійшов
висновку, що застосування відповідачем
другорядного резервного методу
визначення митної вартості, з
урахуванням наявної у митного органу
інформації, є безпідставним.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позивачем було надано митному органу
усі необхідні документи, що дають
можливість визначити митну вартість
товару за першим методом визначення
митної вартості - за ціною договору
(контракту), а тому висновки
відповідача щодо не підтвердження
позивачем митної вартості товару є
необґрунтованими.

В той же час, суд зауважує, що
відповідачем не надано доказів на
підтвердження обґрунтованості
здійснення коригування митної
вартості товару, що імпортувався
позивачем, не доведено обґрунтованості
його сумніву у достовірності поданих
декларантом відомостей при митному
оформлення товару та не наведено
законних підстав, що унеможливили
застосування першого методу при
визначенні митної вартості товару.

Суд відзначає, що визначення митної
вартості товарів митним органом
повинно відбуватися із дотриманням
чинного законодавства, з використанням
повноважень, обґрунтовано, тобто з
врахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дій), з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації, з
врахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі -КАС України) передбачено, що у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову ( ч. 2 ст. 71 КАС
України).

Враховуючи вищевикладене, виходячи із
системного аналізу положень чинного
законодавства України та наданих
сторонами доказів, суд дійшов висновку,
що картка відмови у митному оформленні
товарів №110100000/2013/00575 від 18 жовтня 2013
року та рішення про коригування митної
вартості товарів № 110100000/2013/200474/1 від 18
жовтня 2013, прийняті Дніпропетровською
митницею Міндоходів є протиправними та
підлягають скасуванню, оскільки при їх
прийнятті суб'єкт владних повноважень
діяв не на підставі, не в межах
повноважень та не у спосіб, що
передбачені Конституцією та Митним
кодексом України, а тому позовні вимоги
є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). Виходячи з цього, суд
вважає за необхідне присудити з
Державного бюджету України на користь
позивача судові витрати з оплати
судового збору у розмірі 255, 78 грн.

Керуючись статтями 2, 4-12, 41, 71, 72, 94, 158-163,
186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
Дім Профіль України» до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
про визнання протиправною та
скасування картки відмови у митному
оформленні товарів від 18 жовтня 2013 року
№110100000/2013/00575, визнання протиправним та
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів від 18 жовтня 2013
року № 110100000/2013/200474/1 Дніпропетровської
митниці Міндоходів задовольнити
повністю.

Визнати протиправною та скасувати
картку відмови у митному оформленні
товарів Дніпропетровської митниці
Міндоходів від 18 жовтня 2013 року №
110100000/2013/00575.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів Дніпропетровської
митниці Міндоходів № 110100000/2013/200474/1 від
18 жовтня 2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дім
Профіль України» судові витрати з
оплати судового збору у розмірі 255 (
двісті п'ятдесят п'ять) грн. 78 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
25 квітня 2014 року.

Суддя О.В.
Царікова