Справа № 804/12989/14
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кучми К.С. при
секретарі - Червяченко Д.В. за участю:
представників відповідача - Головка
В.А., Юхименко Л.П. розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом Дніпропетровського
обласного відділення фонду
соціального захисту інвалідів до
Публічного акціонерного товариства
«Дніпровагонмаш» про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
У серпні 2014 року позивач на виконання
своїх владних повноважень звернувся із
вищезазначеним адміністративним
позовом, в якому просить суд: стягнути з
відповідача на свою користь
адміністративно-господарські санкції
у розмірі 902 846,40 грн. та пеню за
порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 270,85 грн. Позовні вимоги
обґрунтовано тим, що відповідач в
порушення Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» не забезпечив
працевлаштування інвалідів у
відповідній кількості та не сплатив
вчасно адміністративно-господарські
санкції за нездійснення
працевлаштування інвалідів за 2013 рік.
В судове засідання представник
позивача не з'явився, про день та час
його проведення повідомлявся належним
чином. Представник позивача подав
клопотання в його пред'явлені позовні
вимоги підтримав, просив суд
розглядати справу за його відсутності.
Представники відповідача в судовому
засіданні пред'явлені позовні вимоги
не визнали у повному обсязі та
зазначили, що обов'язок роботодавця
щодо створення робочих місць для
інвалідів не супроводжується його
обов'язком особисто займатися пошуком
та підбирати інвалідів на створені
робочі місця. ПАТ «Дніпровагонмаш» на
виконання Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» вжив всіх залежних від нього
заходів, щодо працевлаштування
інвалідів у необхідній кількості, а
саме: інформував позивача про
наявність вакансій для інвалідів
шляхом подачі звіту за формою №10-ПІ;
належним чином інформував
Дніпродзержинський міський центр
зайнятості про потребу у
працевлаштуванні інвалідів шляхом
подачі щомісячних звітів за формою №
3-ПН. Станом на 31.12.2013 року на ПАТ
«Дніпровагонмаш» було працевлаштовано
148 осіб інвалідів. Відповідачем
самостійно прийнято 17 осіб, за
направленням служби зайнятості 12 осіб,
загальна кількість прийнятих
інвалідів становить 29 осіб.
Представники відповідача також
зазначили, що прийнятий профспілким
комітетом спільно з дирекцією
Колективний договір ВАТ
«Дніпровагонмаш» містить зобов'язання
у відношенні працевлаштування і
додаткового забезпечення інвалідів.
Підприємство регулярно надає
благодійну допомогу НВК «Гармонія» та
Громадському товариству інвалідів
«Лелека». Доказів того, що відповідач
не створив робочі місця для інвалідів,
відмовив інвалідам у прийнятті на
роботу, несвоєчасно надавав державній
службі зайнятості інформацію,
необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, або
несвоєчасно звітував Фонду
соціального захисту інвалідів про
зайнятість тат працевлаштування
інвалідів у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України позивачем
не надано, а тому підстави для
застосування до відповідача
адміністративно-господарських санкцій
та пені - відсутні, а тому представники
відповідача просили суд у задоволені
Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд приходить до висновку, що в
задоволенні позову слід відмовити, з
Судом встановлено, що Публічне
акціонерне товариство
«Дніпровагонмаш» зареєстроване у
Дніпропетровському обласному
відділенні Фонду соціального захисту
інвалідів як платник страхових внесків
Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» від 21.03.1991 р. №875-XIII
(зі змінами та доповненнями)
підприємства, установи і організації
за рахунок коштів Фонду соціального
захисту інвалідів або за рішенням
місцевої ради за рахунок власних
коштів, у разі необхідності, створюють
спеціальні робочі місця для
працевлаштування інвалідів,
здійснюючи для цього адаптацію
основного і додаткового обладнання,
технічного оснащення і пристосування
тощо з урахуванням обмежених
можливостей інваліда.
Згідно ст.19 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, які
використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною 1 статті 19 і
забезпечують працевлаштування
Відповідно до ст.20 даного Закону
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, де середньооблікова
чисельність працюючих інвалідів менша,
ніж установлена нормативом,
передбаченим ст.19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, які
використовують найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 25 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організацій громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю.
Порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк.
На думку позивача, на підставі звіту за
формою 10-ПІ № 24-80 від 11.02.2014 року за 2013
рік за місця призначених для
працевлаштування інвалідів і не
зайнятих інвалідами, відповідач,
повинен був самостійно сплатити
адміністративно-господарські санкції
у розмірі 902 846,40 грн. та пеню за
порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 270,85 грн.
Згідно п.п.11, 12 «Положення про Фонд
соціального захисту інвалідів»
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.09.2002 р. №1434,
місцеві органи соціального захисту
населення: виявляють інвалідів, які
бажають працювати і спроможні
реалізувати свої здібності та
можливості на підставі індивідуальних
програм реабілітації; щомісячно
надсилають службі зайнятості заявки на
навчання інвалідів; ведуть банк даних
про інвалідів, які працюють і бажають
В силу ч.4 ст.20 Закону України «Про
зайнятість населення» підприємства,
установи, організації незалежно від
форм власності щомісяця подають
центрам зайнятості адміністративні
дані у повному обсязі про наявність
вільних робочих місць (вакансій).
Відповідно до ст.19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» № 2960-ІV в редакції
від 06.10.2005 року для підприємств,
установ, організацій, встановлюється
норматив, робочих місць для
працевлаштування інвалідів у розмірі
чотирьох відсотків середньооблікової
чисельності штатних працівників
облікового складу на рік.?
В судовому засіданні встановлено, що
відповідач надсилав на адресу позивача
відповідну звітність з інформацією
щодо можливості працевлаштування
інвалідів за формою №10-ПІ (річна). На
протязі 2013 року підприємство надавало
до служби зайнятості звітність про
наявність місць для працевлаштування
інвалідів за формою №3 -ПН.
На ПАТ «Дніпровагонмаш» згідно наказу
№ 58 від 19.01.2010 р. створено комісію з
організації робіт по виконанню 4%
нормативу для працевлаштування
інвалідів, основним завданням якої є
організація робіт по працевлаштуванню
інвалідів. Так, комісією приймались
рішення з питань сприяння
працевлаштування інвалідів, що
підтверджується протоколами комісії
№1 від 04.01.2013 р., № 2 від 06.02.2013 р., № 3 від
05.03.2013 р., № 4 від 02.04.2013 р., № 5 від 10.05.2013
р., № 6 від 03.06.2013 р., № 7 від 02.07.2013 р., № 8
від 06.08.2013 р., №9 від 04.09.2013 р., № 10 від
03.10.2013м р., №11 від 05.11.2013 р., № 12 від 03.12.2013
р. На підставі зазначених рішень
адміністрацією підприємства видано
накази про створення робочих місць для
інвалідів.

Судом також встановлено, що ПАТ
«Дніпровагонмаш» було укладено
договір №000005 від 29.02.2013 р. із ТОВ
«Поліграф» «Редакція газети «Нова
газета» відповідно до якого, на протязі
2013 року розміщувались письмові
оголошення про наявність на ПАТ
«Дніпровагонмаш» вакансій для осіб, що
мають обмежені трудові можливості,
копії яких наявні в матеріалах справи.

Згідно листа Дніпродзержинського
міського центру зайнятості від 08.09.2014 р.
№ 2802, протягом 2013 р. на обліку в
міському центрі зайнятості перебувало
287 осіб з обмеженими фізичними
можливостями. За цей період було
запропоновано працевлаштування на ПАТ
«Дніпровагонмаш» 70 особам, з них 12 осіб
працевлаштовані (з них 1 особі видано
направлення на працевлаштування в
грудні 2013 р., працевлаштована в січні 2014
р.), 41 особа відмовилась, 13 осіб не
відповідають за станом здоров'я, 4 особи
- вакансія зайнята (направлені та
працевлаштовані інші особи з
обмеженими фізичними можливостями).

Таким чином відповідачем виконані всі
вимоги щодо працевлаштування
інвалідів та інформування центру
зайнятості про наявність вільних
робочих місць на його підприємстві та
потребу у направленні йому центром
зайнятості інвалідів для
працевлаштування.

Відповідно до ч.3 ст.18-1 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» пошук підходящої
роботи відповідно до рекомендацій
МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації
та знань, з урахуванням його побажань
здійснює державна служба зайнятості.

Згідно ч.1 ст.218 ГК України підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення (ч.2 ст.218 ГК України).

Статтею 238 ГК України передбачено, що за
порушення встановлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності до суб'єкта
господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

Відповідно до частини 2 статті 218 ГК
України адміністративно-господарські
санкції можуть бути застосовані до
учасника господарських відносин за
порушення ним правил, встановлених
законодавчими актами, при наявності в
діях суб'єкту господарювання вини у
вчиненні такого порушення та якщо ним
не приймались заходи, спрямовані на
недопущення господарського
правопорушення.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» працевлаштування
інвалідів здійснюється центральним
органом виконавчої влади з питань
праці та соціальної політики, органами
місцевого самоврядування,
громадськими організаціями інвалідів.
Законом України від 23.02.2006 року «Про
внесення змін до деяких законів
України щодо реалізації інвалідами
права на трудову зайнятість» зазначену
статтю було викладено в іншій редакції,
а Закон України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні
доповнено статтею 181, за змістом якої
пошук підходящої роботи для інваліда
здійснює державна служба зайнятості.

Таким чином, обов'язок підприємства зі
створення робочих місць для інвалідів
не супроводжується його обов'язком
займатися пошуком інвалідів для
працевлаштування.

У відповідності до ст.11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Частиною 2 цієї статті визначено, що у
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд
і вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Оцінюючи усі докази, які були
досліджені судом у їх сукупності, суд
вважає, що надані позивачем докази та
обґрунтування позову не доведені,
оскільки згідно норм чинного
законодавства на підприємства
покладений обов'язок по створюванню
робочих місць інвалідів, а не обов'язок
по їх працевлаштуванню, отже
адміністративно-господарські санкції
та пеня нараховані безпідставно, а тому
у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 158 - 163, 167 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову
Дніпропетровського обласного
відділення фонду соціального захисту
інвалідів до Публічного акціонерного
товариства «Дніпровагонмаш» про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст.254 КАС України та
може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складений 29
вересня 2014 року.

Суддя
Кучма К.С.