Справа № 1527/3628/12
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1527/3628/12

Категорія: 10.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Бабаков В.П. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого
судді - Коваля М.П.,

суддів
- Потапчука В.О.,

- Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Суворовського районного суду м. Одеси
від 27 квітня 2012 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання проведення перерахунку
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за весь
час призначення.

Ухвалою Суворовського районного суду
м. Одеси від 06 березня 2012 року позовні
вимоги ОСОБА_2 за період по 05 вересня 2011
року залишенні без розгляду з підстав
пропуску строку звернення до суду.

Постановою Суворовського районного
суду м. Одеси від 27 квітня 2012 року
адміністративний позов ОСОБА_2
залишений без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, позивач подала апеляційну
скаргу, в якій просить вищезазначену
постанову скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог. В обґрунтування скарги апелянт
зазначила, що судом першої інстанції
порушенні норми матеріального та
процесуального права.

Виходячи з приписів п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, а також враховуючи те, що в
матеріалах справи достатньо доказів
для вирішення справи, вищезазначена
апеляційна скарга розглядається в
порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено під час апеляційного
розгляду, позивач є матір'ю ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в
Департаменті праці та соціальної
політики Одеської міської ради та
отримує допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку, як
особа, що не застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 року «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» -
правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку регулювалися Законом
України «Про допомогу сім'ям з дітьми»,
дія якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб.

Розмір допомоги, також, визначався цими
законами. Зокрема, частиною 1 статтею 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
внесені відповідні зміни до Закону
України «Про допомогу сім'ям з дітьми»
та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Зокрема, змінами до статті 13 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», його дію поширено на
застрахованих осіб.

Частину 1 статті 15 вказаного Закону
викладено в такій редакції: «Допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень», а пункт 3
розділу VIII «Прикінцеві положення»
цього Закону - у такій редакції:
«Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 1 січня 2008 року - 50
відсотками, з 1 січня 2009 року - 75
відсотками, з 1 січня 2010 року - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців».

Із Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» було виключено статті 40-44.

Однак, Конституційний Суд України
рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
визнав неконституційними низку
положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», в тому числі, й пункт 25
розділу ІІ цього Закону щодо
виключення статей 40-44 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

При цьому, пункт 23 розділу ІІ вказаного
Закону щодо внесення змін до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» неконституційним визнано не
було.

Поряд з цим, пункт 2 розділу ІІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
передбачав, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», а з 1 січня 2009 року - статті
13, 15 Закону України «Про допомогу сім'ям
з дітьми».

Проте, ст. 46 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
установлено, що у 2009 році допомога при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» та
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Аналогічним чином врегульовано спірні
правовідносини у 2010 році ст. 45 Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2010 рік».

Таким чином, в зв'язку з тим, що у
передбачений законом спосіб положення
Законів України «Про Державний бюджет
України на 2009 рік» та «Про Державний
бюджет України на 2010 рік» не визнано
неконституційними та не скасовано, у
2009-2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
призначалась та виплачувалась у
відповідності до п. 22 постанови
Кабінету Міністрів України № 1751 від
27.12.2001 року «Про затвердження Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми».

Зазначені висновки суду апеляційної
інстанції відповідають позиції
Верховного Суду України, висловленої,
зокрема, у постанові від 19 листопада 2013
року по справі № 21-382а13.

Поряд з цим, оскільки, ані Законами
України про Державний бюджет України
на відповідні роки, ані іншими
Законами, не встановлювалось з 2011 року
іншій, ніж у Законах України «Про
допомогу сім'ям з дітьми» та «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» розмір допомоги, а дії
Законів про бюджет діяли, відповідно,
лише у 2009 та 2010 роках, спірні
правовідносини з 01 січня 2011
року регулюються Законами України «Про
допомогу сім'ям з дітьми» та «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», в залежності від статусу
особи (застрахована або не
застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування), якій
здійснюються відповідні виплати, а
положення постанови Кабінету
Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 в тій
частині, в якій воно суперечить
названим законам, застосовуватися не
може.

Отже, з 01 січня 2011 у відповідача виник
обов'язок здійснювати виплату
державної допомоги в розмірах,
передбачених Законами України «Про
допомогу сім'ям з дітьми» та «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Таким чином, оскільки у справі, що
розглядається, суд першої інстанції
встановив, що спір виник з приводу
виплати допомоги особі, яка не
застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то, за таких
обставин, колегія суддів дійшла
висновку, що на відносини, пов'язані із
виплатою допомоги зазначеній особі, у
період з 05 вересня 2011 року поширюються
норми Закону України «Про допомогу
сім'ям з дітьми», відповідно до статті 15
якого допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Висновки суду першої інстанції про те,
що положення пункту 23 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», яким
частину 1 статті 15 Закону України «Про
допомогу сім'ям з дітьми» викладено в
новій редакції залишалися чинними у 2011
році, є помилковими, адже з 01 січня 2009
року свою дію відновили редакції цієї
статті до внесення в неї змін Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України».

Зазначені висновки суду апеляційної
інстанції відповідають позиції Вищого
адміністративного суду України,
висловленої, зокрема, у рішеннях від 16
січня 2014 року по справі №
К/9991/11031/12, від 26 лютого 2014 року по справі
№ К/9991/81169/12, від 11
вересня 2014 року по справі № К/800/54693/13.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що вимоги
позивача про зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок та виплату
допомоги по догляду за дитиною за
період з 05 вересня 2011 року у
відповідності до вимог статті 15 Закону
України «Про допомогу сім'ям з дітьми»,
відповідно якої допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років є обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, оскільки
вирішуючи справу, судом першої
інстанції було помилково застосовано
норми матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення спору,
колегія суддів вважає, що відповідно до
вимог п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України
постанова Суворовського районного
суду м. Одеси від 27 квітня 2012 року
підлягає скасуванню з прийняттям по
справі нової постанови про задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Суворовського районного суду м. Одеси
від 27 квітня 2012 року - задовольнити.

Постанову Суворовського районного
суду м. Одеси від 27 квітня 2012 року по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Департаменту праці та
соціальної політики Одеської міської
ради про визнання дій неправомірними
та зобов'язання вчинити певні дії -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати протиправними дії
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради щодо
нарахування та виплати ОСОБА_2
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку всупереч ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» в
період з 05 вересня 2011 року
до дати досягнення її донькою
трирічного віку.

Зобов'язати Департамент праці та
соціальної політики Одеської міської
ради здійснити нарахування та виплату
на користь ОСОБА_2 державну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до положень
ст. 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» у розмірі
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років за період з 05 вересня 2011 року
до дати досягнення її донькою
трирічного віку, з урахуванням
фактичних виплат, але не більше ніж на
період дії ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через 5 днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
/М.П. Коваль/

Суддя:
/В.О. Потапчук/

Суддя:
/Г.В. Семенюк/