Справа № 804/15224/14
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 р. Справа № 804/15224/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді - Коренева А.О.,
розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську в
приміщенні Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Управління пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області (далі -
позивач) до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області (далі -
відповідач) про стягнення суми в
розмірі 6 127,07 грн. -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Кривому
Розі Дніпропетровської області витрат,
понесених управлінням у зв'язку з
виплатою пенсій громадянам: ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 - у зв'язку з
втратою годувальників, які померли
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за період з червня по
серпень 2014 року включно в розмірі 6 127,07
грн. На обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що відповідач,
відмовившись прийняти до заліку
витрати по особових справах
потерпілих, яким виплачені пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та відшкодувати
виплачені таким особам пенсії у зв'язку
з втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, грубо порушує
законодавство України. Представник
позивача правом участі в судовому
засіданні не скористався, направив до
суду клопотання про розгляд справи без
участі представника управління.

Відповідач проти задоволення позову
заперечував з підстав не перебування
осіб, у зв'язку з виплатою пенсій яким
виник спір, на момент смерті потерпілих
на їх утриманні, не знаходженням таких
осіб на обліку у відповідача (а.с.150-152).
Відповідач в судове засідання не
прибув, хоча про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином (а.с.148), причини неявки не
повідомив.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

З огляду на приписи ст.41, ст.122, ст.128 КАС
України суд вважає за можливе
здійснити судовий розгляд справи в
порядку письмового провадження за
наявними у справі доказами, які повно
та всебічно висвітлюють обставини
спірних правовідносин, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється.

Суд, вивчивши доводи позову та
заперечень, дослідивши зібрані по
справі докази в їх сукупності,
проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, при винесені рішення
виходить з наступних підстав та
мотивів.

Як встановлено судом в ході вирішення
справи, спірна сума, відносно якої
позивачем заявлена вимога про
стягнення з відповідача, є сумою
пенсій, виплачених ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14 у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання за період з
червня по серпень 2014р.

Суд відмічає, що принципи та загальні
правові, фінансові та організаційні
засади загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян в Україні врегульовані
положеннями Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
14.01.98 №16/98-ВР (далі - Основи), відповідно
до яких, залежно від страхового
випадку, визначені наступні види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: - пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням; -
медичне страхування; - страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності; -
страхування на випадок безробіття; -
інші види страхування, передбачені
законами України. Відносини, що
виникають за зазначеними видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ (ст. 4 Основ).

Відповідно до статті 4 Основ залежно
від страхового випадку є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: - пенсійне
страхування; - страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням; -
медичне страхування; - страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності; -
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України. Відносини, що
виникають за зазначеними у частині
першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

За пенсійним страхуванням згідно зі
статтею 25 Основ надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: - пенсії за віком, по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (в тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, крім передбачених
пунктом 4 цієї статті; медичні
профілактично-реабілітаційні заходи;
допомога на поховання пенсіонерів.

Відповідно до п.4 ст.25 Основ за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: - профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасові непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання тощо.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом, наведено у статті 21 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
№1105-XIV. Відповідно до пп. «д» п.1 ч.1 ст.21
згаданого закону у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні, пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Згідно зі ст.33 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті; такими непрацездатними
особами є: 1) діти, які не досягли 16
років; діти з 16 до 18 років, які не
працюють, або старші за цей вік, але
через вади фізичного або розумового
розвитку самі не спроможні заробляти;
діти, які є учнями, студентами
(курсантами, слухачами, стажистами)
денної форми навчання - до закінчення
навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років; 2) жінки, які
досягли 55 років, і чоловіки, які
досягли 60 років, якщо вони не працюють;
3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності; 4) неповнолітні діти,
на утримання яких померлий виплачував
або був зобов'язаний виплачувати
аліменти; 5) непрацездатні особи, які
не перебували на утриманні
померлого, але мають на це право; право
на одержання страхових виплат у разі
смерті потерпілого мають також дружина
(чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо
він не працює та доглядає дітей,
братів, сестер або онуків потерпілого,
які не досягли 8-річного віку.

Наведені законодавчі положення
узгоджуються з приписами ст.36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
відповідно до яких пенсія у зв'язку з
втратою годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї
померлого годувальника, які були на
його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті
страхового стажу, який був би
необхідний йому для призначення пенсії
по III групі інвалідності, а в разі
смерті пенсіонера або осіб, зазначених
у частині другій статті 32 цього
Закону, - незалежно від тривалості
страхового стажу. При цьому дітям
пенсія у зв'язку з втратою годувальника
призначається незалежно від того, чи
були вони на утриманні годувальника.
Відповідно до ч.2 ст.36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» непрацездатними
членами сім'ї вважаються, зокрема
чоловік (дружина), батько, мати, якщо
вони є інвалідами або досягли
пенсійного віку, передбаченого
статтею 26 цього закону.

Одночасно положеннями абз.2 ч.1 ст.36
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що батьки і
чоловік (дружина) померлого, які не
були на його утриманні, мають право на
пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, якщо втратили джерело
засобів до існування.

З матеріалів справи, вбачається, що
позивачем у зв'язку із наданням ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 свідоцтва про
смерть потерпілих годувальників,
довідок МСЕК, актів про нещасні випадки
відносно померлих годувальників тощо,
вказаним особам призначена та
виплачується пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Суд відмічає, що відповідно до правової
позиції Верховного Суду України,
викладеній у постанові від 20 березня 2007
року у справі № 21-1087во06, страховиком,
який має виплачувати пенсію по
інвалідності особі, яка стала
інвалідом внаслідок нещасного випадку
на виробництві на території колишніх
республік СРСР (пенсію у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання), а в разі виплати такої
пенсії органами Пенсійного фонду
України - відшкодувати останньому
витрати, є Фонд соціального
страхування.

За викладених обставин, враховуючи
приписи ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», суд доходить до
висновку про наявність правових
підстав для відшкодування
відповідачем пенсій, виплачених
позивачем ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14 Відтак позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 72, 94, 160-163, 167, 186
КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Кривому
Розі Дніпропетровської області
витрати, понесені управлінням
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Кривого Рогу у зв'язку з
виплатою громадянам: ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14 пенсій у зв'язку з
втратою годувальників, які померли
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за період з червня по
серпень 2014 року включно в розмірі 6127,07
грн. (шість тисяч сто двадцять сім
гривень 07 коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду відповідно до
ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили
згідно зі ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя А.О. Коренев