Справа № 11980/11/2070
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 р.Справа № 11980/11/2070Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 12.06.2014р.
по справі № 11980/11/2070

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія з
управління активами "Форвард"

до Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг

про скасування розпорядження,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія з
управління активами "Форвард" (далі за
текстом - ТОВ «КУА «Форвард», позивач)
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Державної комісії з
регулювання ринків фінансових послуг
України (далі за текстом -
Держфінпослуг, відповідач), в якому
просив суд скасувати розпорядження №
109/42/2 від 30.03.2011 року про усунення
порушень вимог законодавства в повному
обсязі.

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 28.05.2014 року
замінено відповідача - Державну
комісію з регулювання ринків
фінансових послуг України на належного
відповідача - Національну комісію, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг (далі за
текстом - Нацкомфінпослуг, відповідач).

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 12.06.2014р.
адміністративний позов задоволено в
повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти ухвалу, якою закрити
провадження у справі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на не
повне з'ясування судом першої
інстанції обставин, що мають значення
для справи, а саме: помилкового
висновку суду щодо заміни відповідача
Державної комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України на
Національну комісію, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг, оскільки
Нацкомфінпослуг не приймав та не міг
прийняти оскаржуване розпорядження №
109/42/2 від 30.03.2011 року про усунення
порушень вимог законодавства.

На підставі ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
04.03.2011 року інспекційною групою
Держфінпослуг відповідно до Плану
перевірок адміністраторів недержавних
пенсійних фондів, за якими здійснює
нагляд Держфінпослуг на І квартал 2011
року, затвердженого наказом голови
Держфінпослуг, проведена планова
інспекція ТОВ "Компанія з управління
активами "Форвард" щодо додержання
вимог чинного законодавства у сфері
фінансових послуг за період з 01.01.2010
року по 01.02.2011 року.

За результатами планової інспекції
складено акт №110/42/12-п від 04.03.2011 року,
згідно висновків якого були
встановлені порушення ТОВ "КУА
"Форвард": пункту 3 розділу X Положення
про державний реєстр фінансових
установ, затвердженого розпорядженням
Держфінпослуг 28.08.2003 року №41 та
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 11.09.2003 року №797/1881 щодо
ненадання фінансовою установою
протягом п'ятнадцяти робочих днів
після виникнення змін та/або доповнень
до документів, поданих нею для внесення
до Реєстру письмового повідомлення до
Держфінпослуг та ненадання
відповідних підтверджувальних
документів; частини другої ст.26 Закону
України "Про недержавне пенсійне
забезпечення" та пункту 2.1. розділу 2
Положення про провадження діяльності з
адміністрування недержавного
пенсійного фонду, затвердженого
розпорядженням Держфінпослуг №1660 від
20.07.2004 року, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 06.08.2004
року за №990/9589 та розділів І - VI
Положення про подання адміністратором
недержавного пенсійного фонду
звітності з недержавного пенсійного
забезпечення, затвердженого
розпорядженням Держфінпослуг №1100 від
22.06.2004 року та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 19.07.2004
року за №898/9497 в частині невиконання
товариством зобов'язання до передачі
системи персоніфікованого обліку
учасників недержавного пенсійного
фонду та відповідної документації
продовжувати виконання своїх функцій
адміністратора, а саме: складати та
надавати звітність у сфері
недержавного пенсійного забезпечення
в порядку, передбаченому чинним
законодавством України; вести
бухгалтерський та податковий облік
фонду; надавати та оприлюднювати
інформацію про фонд та здійснення ним
діяльності з недержавного пенсійного
забезпечення відповідно до умов
договору про адміністрування фонду та
законодавства; забезпечувати
проведення аудиторських перевірок
діяльності фонду.

Після проведення перевірки, на
підставі акту інспекції від 04.03.2011 року,
Держфінпослуг було застосовано до ТОВ
"КУА "Форвард" такі заходи впливу:
постанова про накладення штрафу за
порушення вимог законодавства про
фінансові послуги №110/42/12-п від 25.03.2011
року; розпорядження №109/42/2 від 30.03.2011
року про усунення порушень вимог
законодавства.

Відповідно до розпорядження №109/42/2 від
30.03.2011 року ТОВ "КУА "Форвард" порушено
частину другу ст.26 Закону України "Про
недержавне пенсійне забезпечення" та
пункту 2.1. розділу 2 Положення про
провадження діяльності з
адміністрування недержавного
пенсійного фонду, затвердженого
розпорядженням Держфінпослуг №1660 від
20.07.2004 року, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 06.08.2004
року за №990/9589 в частині невиконання
товариством зобов'язання до передачі
системи персоніфікованого обліку
учасників недержавного пенсійного
фонду та відповідної документації
продовжувати виконання своїх функцій
адміністратора, а саме: вести
персоніфікований облік учасників
фонду відповідно до Закону та інших
нормативно-правових актів; частини
другої ст.26 Закону України "Про
недержавне пенсійне забезпечення" та
пункту 2.1. розділу 2 Положення про
провадження діяльності з
адміністрування недержавного
пенсійного фонду, затвердженого
розпорядженням Держфінпослуг №1660 від
20.07.2004 року, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 06.08.2004
року за №990/9589 та розділів І - VI
Положення про подання адміністратором
недержавного пенсійного фонду
звітності з недержавного пенсійного
забезпечення, затвердженого
розпорядженням Держфінпослуг №1100 від
22.06.2004 року та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 19.07.2004
року за №898/9497 в частині невиконання
Товариством зобов'язання щодо передачі
системи персоніфікованого обліку
учасників недержавного пенсійного
фонду відповідної документації
продовжувати виконання своїх функцій
адміністратора, а саме: вести
бухгалтерський та податковий облік
фонду; надавати та оприлюднювати
інформацію про фонд та здійснення ним
діяльності з недержавного пенсійного
забезпечення відповідно до умов
договору про адміністрування фонду та
законодавства; забезпечувати
проведення аудиторських перевірок
діяльності фонду, та зобов'язано
повідомити про виконання вимог цього
розпорядження і подати підтверджуючи
документи до Держфінпослуг у термін до
01.06.2011 року (а.с. 26-27).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з
недоведеності відповідачем
правомірності та обґрунтованості
розпорядження № 109/42/2 від 30.03.2011 року.

Колегія, з урахуванням приписів ч. 1 ст.
195 Кодексу адміністративного
судочинства України про межі перегляду
судом апеляційної інстанції, не
знаходить підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Правова позиція апеляційної скарги
Нацкомфінпослуг полягає в тому, що при
розгляді зазначеної справи судом
першої інстанції необґрунтовано
замінено відповідача - Державну
комісію з регулювання ринків
фінансових послуг України на
Національну комісію, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг, оскільки згідно п. 1
Указу Указом Президента України від
23.11.2011 №1069/11 «Про ліквідацію Державної
комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України» Державну
комісію з регулювання ринків
фінансових послуг України ліквідовано,
а правонаступників Держфінпослуг не
визначено. Враховуючи, що
Нацкомфінпослуг нормативно не
визначена правонаступником за правами
та обов'язками Держфінпослуг, тому
справа в силу вимог ч. 5 ст. 157 Кодексу
адміністративного судочинства України
підлягає закриттю.

Між тим, колегія суддів, переглядаючи
рішення суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги, вважає такі доводи
Нацкомфінпослуг необґрунтованими, з
огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 28.05.2014 року
у відповідності до ч. 1 ст. 55 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справі здійснено процесуальне
правонаступництво, а саме: замінено
відповідача - Державну комісію з
регулювання ринків фінансових послуг
України по справі №2а-11980/11/2070 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія з
управління активами "Форвард" до
Державної комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України про
скасування розпорядження на належного
відповідача - Національну комісію, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг.

Колегія суддів зазначає, що
процесуальне правонаступництво при
ліквідації суб'єкта владних
повноважень, оскільки головним у
статусі цього суб'єкта є повноваження,
має визначатись з огляду на здійснення
таким суб'єктом владних управлінських
функцій. Тому процесуальним
правонаступником ліквідованого органу
має бути той орган, до повноважень
якого входить здійснення владних
функцій у правовідносинах, які є
предметом спору.

З урахуванням характеру правовідносин,
спір у цій справі виник з приводу
можливого порушення законодавства в
сфері фінансових послуг, а позовна
вимога заявлена щодо скасування
розпорядження №109/42/2 від 30.03.2011 року про
усунення порушень вимог законодавства,
виданого Державною комісією з
регулювання ринків фінансових послуг
України.

Указом Президента України від 23.11.2011
№1069/11 «Про ліквідацію Державної
комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України) Державну
комісію з регулювання ринків
фінансових послуг України ліквідовано.

Указом Президента України від 23.12.2011
№1070 утворено Національну комісію, що
здійснює державне регулювання ринків у
сфері фінансових послуг та затверджено
відповідне положення.

Згідно з п. 1 Положення про Національну
комісію, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг встановлено, що Національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг (Нацкомфінпослуг), є державним
колегіальним органом,
підпорядкованим Президенту України,
підзвітним Верховній Раді України.

Нацкомфінпослуг здійснює державне
регулювання ринків фінансових послуг
у межах, визначених законодавством.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
(в редакції чинній на момент винесення
рішення суду першої інстанції )
державне регулювання ринків
фінансових послуг здійснюється:

- щодо ринку банківських послуг та
діяльності з переказу коштів -
Національним банком України;

- щодо ринків цінних паперів та
похідних цінних паперів (деривативів) -
Національною комісією з цінних паперів
та фондового ринку;

- щодо інших ринків фінансових послуг -
національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг.

Колегія суддів зазначає, що відповідно
пп.1 п.2.1 р.2 Положення про застосування
Державною комісією з регулювання
ринків фінансових послуг України
заходів впливу, затвердженого
Розпорядженням Державної комісії з
регулювання ринків фінансових послуг
України від 13.11.2003 №125 (в редакції
чинній на час винесення оскаржуваного
розпорядження), Держфінпослуг може
застосовувати такі заходи впливу, як
зобов'язати порушника вжити заходів
для усунення порушення.

Згідно з п. 2.2 розділу 2 Положення про
застосування Державною комісією з
регулювання ринків фінансових послуг
України заходів впливу, встановлено, що
зобов'язання порушника вжити заходів
для усунення порушення - це письмове
розпорядження (припис), що надається
Особі для усунення у визначений у ньому
строк виявлених порушень
законодавства про фінансові послуги.

Аналогічні приписи містять пп.1 п.2.1 р.2
та п. 2.2 розділу 2 відповідно Положення
про застосування Національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг, заходів впливу за порушення
законодавства про фінансові послуги,
затверджене Розпорядженням
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг від 20.11.2012 № 2319.

Отже, на момент розгляду та вирішення
справи в суді першої та апеляційної
інстанцій, Національна комісія, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг є органом
публічного права, що здійснює
повноваження в сфері державного
регулювання ринків фінансових послуг,
які виконувала на момент винесення
оскаржуваного розпорядження, Державна
комісія з регулювання ринків
фінансових послуг України.

Таким чином, ліквідація органу -
суб'єкта владних повноважень,
Держфінпослуг, не є підставою для
закриття провадження у справі,
оскільки компетенція цього суб'єкта
владних повноважень переходить до
процесуального правонаступника -
Нацкомфінпослуг.

Колегія суддів зазначає, що вказані
висновки узгоджуються із положеннями
Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
06.03.2008р. №2 «Про практику застосування
адміністративними судами окремих
положень Кодексу адміністративного
судочинства України під час розгляду
адміністративних справ». Так, згідно п.
9 Постанови визначено, що відповідно до
ст. 55 Кодексу адміністративного
судочинства України в разі вибуття або
заміни сторони чи третьої особи у
відносинах, щодо яких виник спір,
суд допускає на будь-якій стадії
адміністративного процесу заміну
відповідної сторони чи третьої особи
правонаступником.

При визначенні процесуального
правонаступництва судам слід виходити
з того, хто є правонаступником у
спірних правовідносинах, та
враховувати, що якщо під час розгляду
адміністративної справи буде
встановлено, що орган державної
влади, орган місцевого
самоврядування, рішення, дії чи
бездіяльність яких оскаржується,
припинили свою діяльність, то в такому
випадку суду необхідно залучити до
участі у справі їх правонаступників.
У випадку ж відсутності
правонаступників суду необхідно
залучити до участі у справі орган, до
компетенції якого належить вирішення
питання про усунення порушень прав,
свобод чи інтересів позивача.

Отже, колегія суддів дійшла висновку,
що судом першої інстанції
обґрунтовано, відповідно до вимог
чинного процесуального законодавства,
замінено відповідача - Державну
комісію з регулювання ринків
фінансових послуг України по справі на
належного відповідача - Національну
комісію, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг.

При цьому, колегія суддів вважає
безпідставним посилання апелянта на
ухвалу Вищого адміністративного суду
України від 03.06.2014 року по справі
№К/800/9120/14, в якій зазначено, що
правонаступника за правами та
обов'язками Державної комісії з
регулювання ринків фінансових послуг
України нормативно не визначено,
оскільки за вказаною адміністративною
справою розглядались правовідносини,
що пов'язані з проходженням публічної
служби, а не спір щодо порушення прав у
сфері законодавства про державне
регулювання ринків фінансових послуг.

З огляду на викладені обставини,
колегія суддів приходить до висновку,
що доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими та недоведеними, у
зв'язку з чим апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
рішення суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 12.06.2014р.
по справі № 11980/11/2070 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Шевцова
Н.В.Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М.
Мінаєва О.М.