Справа № 821/7/14
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/7/14

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Ковбій О.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: судді доповідача -
головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Західінкомбанк" на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 29 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом публічного акціонерного
товариства "Західінкомбанк" до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Херсонській області про визнання
протиправною та скасування постанови
про відмову у відкритті виконавчого
провадження, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ПАТ "Західінкомбанк"
звернулось з адміністративним позовом
про визнання протиправними дій щодо
винесення постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документу) від 23.12.2013 року
по виконанню виконавчого листа №
821/3002/13-а; визнання незаконною та
скасування постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документу) від 23.12.2013 року;
зобов'язання прийняти до провадження
виконавчий документ та відкрити
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 821/3002/13-а,
виданого 26.09.2013 року Херсонським
окружним адміністративним судом;
зобов'язання подати у встановлений
судом строк звіт про виконання
судового рішення; стягнення судових
витрат.

В обґрунтування позовних вимог
зазначалось, що дії відповідача є
протиправними, а постанова про відмову
у відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) від 23.12.2013 року
незаконна та така, що підлягає
скасуванню, оскільки згідно з ч. 1 ст. 17
Закону України "Про виконавче
провадження" примусове виконання
рішень здійснюється державною
виконавчою службою на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом. Пунктом 1 частини 2 даної
статті встановлено, що підлягають
виконанню державною виконавчою
службою виконавчі документи, зокрема,
виконавчі листи, що видаються судами.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 29 січня 2014
року у задоволенні адміністративного
позову було відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою
суду ПАТ "Західінкомбанк" подало
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що
рішення судом першої інстанції
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
не повно з'ясовані обставини, що мають
значення для справи, не доведені
обставини, що мають значення для
вирішення справи, які суд вважав
встановленими, у зв'язку з чим просить
його скасувати та ухвалити нову
постанову, якою адміністративний позов
задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що
23 серпня 2013 року Херсонським окружним
адміністративним судом було винесено
постанову у справі № 821/3002/13-а за позов
ПАТ "Західінкомбанк" до Реєстраційної
служби Дніпровського районного
управління юстиції у м. Херсоні про
скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії, якою скасовано
рішення про державну реєстрацію прав
на нерухоме майно від 03.06.2011 року щодо
реєстрації за ОСОБА_1 права власності
на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1
на підставі Договору дарування серії
ВРЛ 170159 від 03.06.2011 року, посвідченого
приватним нотаріусом Херсонського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
за р. № 3548.

На підставі вищезазначеної постанови
26.09.2013 року Херсонським окружним
адміністративним судом видано
виконавчий лист № 821/3002/13-а, який 20.12.2013
року позивачем пред'явлений на
примусове виконання до УДВС.

26 грудня 2013 року ПАТ "Західінкомбанк"
отримано постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) від 23.12.2013 року,
винесену старшим державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Херсонській області Кондратюком С.С.

Підставою для відмови у відкритті
провадження стало посилання
відповідача на те, що Законом України
"Про виконавче провадження" не
передбачено способу виконання
виконавчих документів про скасування
рішень органів державної влади,
відсутній примусовий характер
виконання.

23 грудня 2013 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Херсонській області винесено
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження на підставі п.8
ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче
провадження", тобто у зв'язку з
наявністю інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що постанова про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) від 23.12.2013 року,
винесена старшим державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Херсонській області Кондратюком С.С. є
правомірної.

Колегія суддів вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України, Закону України "Про
виконавче провадження".

За змістом ст.1 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Отже, обов'язковою ознакою виконавчого
провадження є примусове виконання
рішень.

На підставі ст. 32 Закону України "Про
виконавче провадження" визначено, що
заходами примусового виконання рішень
є: 1) звернення стягнення на кошти та
інше майно (майнові права) боржника, у
тому числі якщо вони перебувають у
інших осіб або належать боржникові від
інших осіб; 2) звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення
в боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; 4) інші
заходи, передбачені рішенням.

За правилами ч. 1 ст. 255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які брали участь у справі для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

У відповідності до абз. 1 ч. 2 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження"
визначено, що державний виконавець
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Виконавчим документом, пред'явленим
позивачем на виконання постановлено:
"Скасувати рішення від 03.06.2011 року про
державну реєстрацію права власності
ОСОБА_1 на нерухоме майно - житловий
будинок № 27 по вулиці
Червоноповстанчеській у м. Херсоні на
підставі договору дарування BPJI 170159 від
03 червня 2011 року, посвідченого
приватним нотаріусом Херсонського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
за реєстровим № 3548.

З дослідженого виконавчого документу
вбачається, що він не містить рішення
про зобов'язання боржника вчинити
певні дії, тобто вжиття заходів
примусового виконання.

Отже, враховуючи, що скасування актів
індивідуальної дії відноситься до
компетенції виключно органу, який їх
видав, колегія суддів погоджується з
висновком про законність дій
відповідача, постанова про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) від 23.12.2013 року,
винесена старшим державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Херсонській області Кондратюком С.С. є
правомірної.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач не довів
суду ті обставини, на які він посилався
в обґрунтування заявлених вимог, а
відповідач надав суду належні докази
на підтвердження своїх заперечень
проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та
рішень органів владних повноважень,
суд керується критеріями, закріпленими
у ст.2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури,
встановлюючи при цьому чи прийняті
(вчинені) ним рішення (дії): на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються
на суб'єктивній оцінці фактичних
обставин справи та доказів, а також на
невірному тлумаченні норм
матеріального права. Зазначені доводи
не містять посилань на конкретні
обставини чи факти або на нові докази,
які б давали підстави для скасування
рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в
ході судового розгляду обставин, суд
першої інстанції правильно дійшов
висновку, що позовні вимоги публічного
акціонерного товариства
"Західінкомбанк" є необґрунтованими та
не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
"Західінкомбанк" залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 29
січня 2014 року у справі № 821/7/14 - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.І. Шляхтицький

Суддя:
О.В. Джабурія

Суддя:
А.В. Крусян