Справа № 809/3212/14
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"20" жовтня 2014 р.
Справа № 809/3212/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Главача І.А.,

за участю секретаря судового засідання
- Куриша Р.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в
приміщенні суду адміністративну
справу за позовом Долинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу
у сумі 326,16 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

07.10.2014 року Долинська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (надалі -
позивач, Долинська оДПІ) звернулася в
суд з адміністративним позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(надалі - відповідач) про стягнення
податкового боргу у сумі 326,16 грн.
Позовні вимоги мотивувала тим, що за
відповідачем рахується податкова
заборгованість перед бюджетом, яка
виникла у зв'язку з несплатою пені,
нарахованої за несвоєчасну сплату
узгодженого грошового зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб у сумі
137,86 грн.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, подав суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності. Позовні вимоги підтримує
у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився з невідомих суду причин, хоча
про дату, час та місце розгляду справи
відповідач був належним чином
повідомлений, що підтверджується
наявним у матеріалах справи
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с.15).

Наданим правом на подання заперечення
проти позову не скористався. Заяв чи
клопотань про відкладення розгляду
справи суду не подав.

Статтею 128 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час та
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів (частина 4).

Якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта (частина 6).

За таких обставин, оскільки немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, але не прибули всі
особи, які беруть участь у справі, хоча
і були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового розгляду, то
відповідно до частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України суд має право розглянути
справу у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши
і оцінивши докази, суд дійшов висновку
про те, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 31.10.2003 року
зареєстрований Долинською районною
державною адміністрацією
Івано-Франківської області як фізична
особа - підприємець (ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1) (а.с.8) та взятий на
податковий облік як платник податків
Долинською оДПІ.

Судом також з'ясовано, що відповідач у
відповідності до підпункту 162.1.1 пункту
162 статті 162 Податкового кодексу
України, являється платником податку
на доходи фізичних осіб.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів регулює
Податковий кодекс України, який,
зокрема, визначає вичерпний перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Відповідно статті 8 Податкового
кодексу України в Україні
встановлюються загальнодержавні та
місцеві податки та збори (пункт 8.1.).

Підпунктом 9.1.2 пункту 9.1 статті 9 цього
Кодексу встановлено, що до
загальнодержавних податків та зборів
належить, зокрема, податок на доходи
фізичних осіб.

Згідно підпункту 162.1.1 пункту 162 статті
162 згаданого Кодексу платниками
податку на доходи фізичних осіб є
фізична особа-резидент, яка отримує
доходи як з джерела їх походження в
Україні, так і іноземні доходи.

Частиною 1 статті 67 Конституції України
встановлено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Згідно підпункту 177.5.1 пункту 177.5 статті
177 Податкового кодексу України,
авансові платежі з податку на доходи
фізичних осіб розраховуються
підприємцем самостійно, але не менш як
100 відсотків річної суми податку з
оподатковуваного доходу за минулий рік
(у співставних умовах), та сплачуються
до бюджету по 25 відсотків щокварталу
(до 15 березня, до 15 травня, до 15 серпня і
до 15 листопада).

Відповідно пункту 36.1 статті 36 даного
Кодексу податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем податок на доходи
фізичних осіб за 2013 рік сплачено з
порушенням строків, встановлених
підпунктом 177.5.1 пункту 177.5 статті 177
Податкового кодексу України (а.с.9-10).

Підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129
Податкового кодексу України
встановлено, що після закінчення
встановлених цим Кодексом строків
погашення узгодженого грошового
зобов'язання на суму податкового боргу
нараховується пеня.

Згідно пункту 129.4. цієї статті даного
Кодексу пеня, визначена підпунктом 129.1.1
пункту 129.1 цієї статті, нараховується
на суму податкового боргу (включаючи
суму штрафних санкцій за їх наявності
та без урахування суми пені) із
розрахунку 120 відсотків річних
облікової ставки Національного банку
України, діючої на день виникнення
такого податкового боргу або на день
його (його частини) погашення, залежно
від того, яка з величин таких ставок є
більшою, за кожний календарний день
прострочення у його сплаті.

На виконання вимог підпункту 129.1.1
пункту 129.1 статті 129 Податкового
кодексу України Долинською оДПІ
нараховано відповідачу пеню у сумі 326,16
грн. за несвоєчасну сплату податку на
доходи фізичних осіб за 2013 рік.

Відповідно до пункту 131.1 Податкового
кодексу України нараховані
контролюючим органом суми пені
самостійно сплачуються платником
податків.

Однак, судом встановлено, що станом на
20.10.2014 року нарахована пеня у сумі 326,16
грн. відповідачем не сплачена.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
встановлено, що податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, суд
зазначає, що грошові зобов'язання зі
сплати пені, нарахованої за порушення
встановлених законом строків
погашення узгодженого грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб за 2013 рік, у сумі 137,86 грн.
є податковим боргом відповідача, який
ним не сплачено.

У відповідності до вимог абзацу 1
пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу
України, у разі, коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 цього Кодексу
встановлено, що у разі коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

У разі якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений в
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається).

Судом встановлено, що позивачем
надіслано відповідачу податкову
вимогу № 147 від 24.02.2012 року, яку останнім
отримано 02.03.2012 року (а.с.7).

Наявність податкового боргу
підтверджується довідкою Долинської
оДПІ від 25.09.2014 року № 1107 (а.с.8),
обліковою карткою платника податків -
відповідача за платежем: податок на
доходи фізичних осіб, що сплачуються
фізичними особами за результатами
річного декларування (а.с.9-10) та іншими
матеріалами справи.

Підстав для звільнення відповідача від
сплати заборгованості судом не
встановлено.

Доказів сплати податкового боргу
відповідач суду не представив, чим
фактично не заперечив наявність
заборгованості, яка є предметом спору у
даній справі.

За таких обставин, податковий борг у
сумі 326,16 грн. підлягає стягненню у
судовому порядку.

Статтею 87 Податкового кодексу України
визначено, що джерелами самостійної
сплати грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків є будь-які власні кошти, у тому
числі ті, що отримані від продажу
товарів (робіт, послуг), майна, випуску
цінних паперів, зокрема корпоративних
прав, отримані як позика (кредит), та з
інших джерел, з урахуванням
особливостей, визначених цією статтею,
а також суми надміру сплачених
платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Згідно пункту 87.11 статті 87 Податкового
кодексу України орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.
Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95 даного
Кодексу стягнення коштів та продаж
майна платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Згідно з пункту 95.3. статті 95 цього
Кодексу стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
вимоги позивача обґрунтованими, а
позов таким, що підлягає до
задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст.ст.11, 71, 86, ч.6 ст.128, ст. ст.
158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) в
дохід держави 326 (триста двадцять шість)
грн. 16 коп. податкового боргу.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Главач І.А.