Справа № 806/7090/13-а
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року
Житомир справа № 806/7090/13-a

час прийняття: 12 год. 10 хв.
категорія 9.5

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черноліхова С.В.,

за участі секретарів Прохорчука П.С.,
Павлюк В.О.,

за участі представників позивача
Віскушенко Г.С., Крупника С.Б.,

за участі представника відповідачів
Рожкової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Комунального підприємства
"Коростишівський комунальник" до
Державної фінансової інспекції в
Житомирській області, Овруцької
міжрайонної державної фінансової
інспекції в Житомирській області про
визнання протиправними та скасування
вимог,

встановив:

Комунальне підприємство
"Коростишівський комунальник"
звернулося до суду з позовом, у якому
після уточнення позовних вимог просило
визнати неправомірними дії Овруцької
міжрайонної державної фінансової
інспекції в Житомирській області,
скасувати пункт 1 частини 3 вимоги
Овруцької міжрайонної державної
фінансової інспекції № 65-17/1311 від 24
вересня 2013 року про усунення виявлених
порушень щодо відшкодування
(повернення) 80981, 63 грн. зайво отриманих
коштів до Коростишівського міського
бюджету, та пункту 3 частини 3 вказаної
вимоги про відшкодування (повернення)
коштів, що використані не на наповнення
статутного капіталу підприємства, а за
нецільовим призначенням, у сумі 300955, 54
грн. В обгрунтування своїх вимог
позивач зазначив, що вказана вимога
була винесена на підставі викладених в
акті ревізії № 65-09/030 від 09 серпня 2013
року висновків про порушення вимог
чинного законодавства, зокрема, про
завищення вартості наданих
Підприємством послуг з благоустрою та
санітарної очистки внаслідок
включення в калькуляції витрат сум
премій в розмірі 50 %, які не
нараховувалися та не виплачувалися
робітникам, у результаті чого
Підприємством не понесено витрати у
сумі 80981, 63 грн. та про використання
виділених бюджетних коштів
спеціального фонду Коростишівського
місцевого бюджету не на поповнення
статутного капіталу, а на виплату
заробітної плати, сплату єдиного
соціального внеску, придбання запасних
частин, сплату податку за розміщення
твердих побутових відходів у
спеціально відведених місцях, сплату
податку на додану вартість, придбання
матеріалів, оплату штрафних санкцій,
оплату електроенергії та ремонт
техніки, тобто, не за цільовим
призначенням на суму 300955, 54 грн. З
такими твердженнями контролюючого
органу позивач не погоджується у
зв'язку з тим, що проведеною
Житомирським обласним територіальним
відділенням Антимонопольного комітету
України перевірки Підприємства не
виявлено завищення тарифів на всі види
послуг за період, який перевірявся
відповідачем, Інструкція щодо
застосування економічної класифікації
видатків бюджету, затверджена Наказом
Міністерства фінансів України № 333 від
12 березня 2012 року, не забороняє і не
обмежує права Підприємства
використовувати кошти статутного
фонду на виплату заробітних плат,
енергоносіїв тощо. Крім того, дії
перевіряючих при проведенні ревізії
були протизаконними, такими, що не
відповідають вимогам Порядку
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2006 року
№ 550.

Представники позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали
повністю і просили їх задовольнити.

Представник відповідачів у судовому
засіданні позовні вимоги не визнала і
просила у їх задоволенні відмовити.
Пояснила, що оспорювані пункти вимоги
Овруцької міжрайонної державної
фінансової інспекції № 65-17/1311 від 24
вересня 2013 року скасуванню не
підлягають, оскільки ґрунтуються на
правомірних висновках ревізії щодо
завищення вартості наданих
Підприємством послуг з благоустрою та
санітарної очистки внаслідок
включення в калькуляції витрат сум
премій в розмірі 50 %, які позивачем не
нараховувалися та не виплачувалися
робітникам, внаслідок чого ним не
понесено витрати у сумі 80981, 63 грн., та
про використання виділених бюджетних
коштів спеціального фонду
Коростишівського місцевого бюджету не
за цільовим призначенням на суму 300955, 54
грн., а саме: не на поповнення
статутного капіталу, а на виплату
заробітної плати, сплату єдиного
соціального внеску, придбання запасних
частин, сплату податку за розміщення
твердих побутових відходів у
спеціально відведених місцях, сплату
податку на додану вартість, придбання
матеріалів, оплату штрафних санкцій,
оплату електроенергії та ремонт
техніки.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Встановлено, що під час проведеної
Овруцькою міжрайонною державною
фінансовою інспекцією ревізії
фінансово-господарської діяльності
Комунального підприємства
"Коростишівський комунальник" за
період з 01 січня 2010 року по завершений
звітний період 2013 року виявлено ряд
порушень.

За результатами ревізії складено акт №
65-09/030 від 09 серпня 2013 року (а.с. 13-40 том 1).

Не погоджуючись із викладеними у
вказаному акті висновками,
Підприємство подавало на нього
заперечення (а.с. 41-49 том 1), які листом №
65-17/1239 від 18 вересня 2013 року (а.с. 50-53 том
1) залишені без задоволення.

Про усунення виявлених ревізією на
Комунальному підприємстві
"Коростишівський комунальник" порушень
законодавства з фінансових питань
Овруцькою міжрайонною державною
фінансовою інспекцією позивачеві
виставлено вимогу № 65-17/1311 від 24
вересня 2013 року (а.с. 54-56 том 1), з
пунктами 1 і 3 частини 3 якої позивач не
погоджується.

Як зазначено в пункті 1 частини 3 вимоги
Овруцької міжрайонної державної
фінансової інспекції № 65-17/1311 від 24
вересня 2013 року, в порушення вимог
пунктів 3, 6, 9,11, 37 Порядку формування
тарифів на послуги з вивезення твердих
побутових відходів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 липня 2006 року № 1010, якими
передбачено, що коригування тарифів
протягом установленого строку їх дії
здійснюється шляхом коригування
індивідуальних складових витрат, за
якими відбулися цінові зміни у
збільшення або зменшення, що сприятиме
забезпеченню економічної
обгрунтованості та прозорості
запровадження механізму, однак
коригування тарифів протягом 2010-2012
років по актах приймання виконаних
робіт з благоустрою не проводилось, при
цьому в калькуляціях, якими визначено
розмір тарифу, враховано премії до
заробітної плати працівникам у розмірі
50 %, які фактично працівникам не
нараховувались та не виплачувались на
суму з ПДВ 80981,63 грн., у зв'язку з чим:

- відшкодувати (повернути) кошти, що
зайво отримані в сумі 80981, 63 грн. до
Коростишівського міського бюджету. В
іншому випадку - стягнути з осіб, винних
у завищенні вартості наданих послуг,
шкоду у порядку та розмірі,
встановленому статтями 130-136 Кодексу
законів про працю України. У разі
пропуску встановленого строку -
відшкодувати порушення за рахунок
винних осіб (стаття 133К ЗпП).

Зміст вказаного порушення зводиться до
завищення вартості наданих
Підприємством послуг з благоустрою та
санітарної очистки внаслідок
включення в калькуляції витрат сум
премій в розмірі 50 %, які позивачем не
нараховувалися та не виплачувалися
робітникам, тобто, Підприємством не
понесено витрати у сумі 80981, 63 грн.

У пункті 3 частини 3 вимоги Овруцької
міжрайонної державної фінансової
інспекції № 65-17/1311 від 24 вересня 2013 року
вказано про порушення частини 4 статті
78 Господарського кодексу України,
частин 1, 6 статті 22 Бюджетного кодексу
України, пунктів 8, 9 Порядку складання
фінансової та бюджетної звітності,
розгляду, затвердження та основні
вимоги щодо виконання кошторисів
доходів і видатків бюджетних установ
та організацій, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 28 лютого 2002 року № 228, пункту 2.11
Порядку складання розпорядниками та
одержувачами бюджетних коштів,
затвердженого наказом Мінфіну України
від 24 січня 2012 року № 44, частини 6 статті
8, частини 1 статті 11 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16 липня 1999
року № 996 XIV, пункту 2 підпункту 3.2.1 та
абзацу 3 пункту 1.6 Інструкції щодо
застосування економічної класифікації
видатків бюджету, затвердженої наказом
Міністерства фінансів України від 12
березня 2012 року № 333, із виділених
бюджетних коштів спеціального фонду
Коростишівського місцевого бюджету в
березні 2013 року в сумі 750000,00 грн.
використано не на поповнення
статутного капіталу, тобто,
використано не за цільовим
призначенням на суму 300955, 54 грн.,
зокрема, на виплату заробітної плати -
78215, 24 грн., сплату єдиного соціального
внеску - 3706,46 грн., придбання запасних
частин - 78975, 27 грн., сплату податку за
розміщення твердих побутових відходів
у спеціально відведених місцях - 5110, 00
грн., сплату податку на додану вартість
- 38107, 97 грн., придбання матеріалів - 16015, 60
грн., оплату штрафних санкцій - 2000,00 грн.,
оплату електроенергії - 7700,00 грн. та
ремонт техніки - 1125,00 грн., що не
відноситься до поповнення статутного
капіталу підприємства, у зв'язку з чим:

- відшкодувати (повернути) кошти, що
використані не на поповнення
статутного капіталу підприємства, а
використані не за цільовим
призначенням в сумі 300955, 54 грн. до
Коростишівського міського бюджету, код
доходів бюджету - 24060300 «Інші
надходження» на рахунок Управління
Державної казначейської служби
України в Коростишівському районі №
0269, МФО 811039. В іншому випадку -
стягнути з осіб, винних у використанні
коштів не за цільовим призначенням,
шкоду у порядку та розмірі,
встановленому статтями 130-136 Кодексу
законів про працю України. У разі
пропуску встановленого строку -
відшкодувати порушення за рахунок
винних осіб (стаття 133 КЗпП).

Правові та організаційні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні визначає Закон
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» (далі - Закон № 5463-VI).

Відповідно до статті 1 зазначеного
Закону № 5463-VI, здійснення державного
фінансового контролю забезпечує
центральний орган виконавчої влади,
уповноважений Президентом України на
реалізацію державної політики у сфері
державного фінансового контролю (далі -
орган державного фінансового
контролю).

Згідно з статтею 2 Закону № 5463-VI,
головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

Порядок проведення органом державного
фінансового контролю державного
фінансового аудиту, інспектування та
перевірок державних закупівель
установлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до статті 4 зазначеного
Закону, інспектування здійснюється
органом державного фінансового
контролю у формі ревізії та полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 10
Закону № 5463-VI, органу державного
фінансового контролю надається право
перевіряти в ході державного
фінансового контролю грошові та
бухгалтерські документи, звіти,
кошториси й інші документи, що
підтверджують надходження і
витрачання коштів та матеріальних
цінностей, документи щодо проведення
процедур державних закупівель,
проводити перевірки фактичної
наявності цінностей (коштів, цінних
паперів, сировини, матеріалів, готової
продукції, устаткування тощо).

Процедуру проведення інспектування в
міністерствах та інших органах
виконавчої влади, державних фондах,
фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і у суб'єктів
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували в період, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
період, який перевіряється) державне чи
комунальне майно (далі - підконтрольні
установи), а на підставі рішення суду - в
інших суб'єктів господарювання
визначає Порядок проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затверджений Постановою
Кабінету Міністрів України від 20
квітня 2006 року № 550 (далі - Порядок № 550).

Інспектування полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
об'єкта контролю і проводиться у формі
ревізії, яка повинна забезпечувати
виявлення фактів порушення
законодавства, встановлення винних у
їх допущенні посадових і матеріально
відповідальних осіб (пункт 2 Порядку №
550).

Згідно з пунктом 16 Порядку № 550, ревізія
проводиться шляхом:

документальної перевірки, що
передбачає контроль за установчими,
фінансовими, бухгалтерськими
(первинними і зведеними) документами,
статистичною, фінансовою та бюджетною
звітністю, господарськими договорами,
розпорядчими та іншими документами
об'єкта контролю, пов'язаними з
плануванням і провадженням
фінансово-господарської діяльності,
веденням бухгалтерського обліку,
складенням фінансової звітності (далі -
документи об'єкта контролю). У разі
ведення бухгалтерського обліку з
використанням електронних засобів
зберігання і обробки інформації на
вимогу посадової особи контролюючого
органу керівник об'єкта контролю
повинен забезпечити оформлення
відповідних документів на паперовому
носії. Надання документів об'єкта
контролю посадовим особам
контролюючого органу забезпечується
керівником об'єкта чи його заступником;

фактичної перевірки, що передбачає
контроль за наявністю грошових сум,
цінних паперів, бланків суворої
звітності, оборотних і необоротних
активів, інших матеріальних і
нематеріальних цінностей шляхом
проведення інвентаризації, обстеження
та контрольного обміру виконаних
робіт, правильністю застосування норм
витрат сировини і матеріалів, виходу
готової продукції і природних втрат
шляхом організації контрольних
запусків у виробництво, контрольних
аналізів готової продукції та інших
аналогічних дій за участю відповідних
спеціалістів контролюючого органу або
інших органів, підприємств, установ та
організацій. Посадові особи
контролюючого органу мають право
вимагати від керівників об'єкта
контролю організацію та проведення
фактичної перевірки в присутності
посадових осіб контролюючого органу та
за участю матеріально-відповідальних
осіб, а у разі перевірки обсягу
виконаних робіт - також представників
суб'єкта господарювання - виконавців
робіт.

Згідно з пунктом 35 Порядку № 550,
результати ревізії оформляються актом,
який складається на паперовому носії
державною мовою і повинен мати
наскрізну нумерацію сторінок. На
першому аркуші акта ревізії, який
оформляється на бланку контролюючого
органу, зазначається назва документа
(акт), дата і номер, місце складення
(назва міста, села чи селища).

Якщо вжитими в період ревізії заходами
не забезпечено повне усунення
виявлених порушень, контролюючим
органом у строк не пізніше ніж 10
робочих днів після реєстрації акта
ревізії, а у разі надходження
заперечень (зауважень) до нього - не
пізніше ніж 3 робочих дні після
надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування (пункт 46
Порядку № 550).

У взаємозв'язку з наведеним, слід
додати, що пунктами 7, 10 статті 10 Закону
№ 5463-VI визначено право органу
державного фінансового контролю
пред'являти керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства; звертатися до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог щодо усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів.

Частиною другою статті 15 Закону № 5463-VI
визначено, що законні вимоги службових
осіб органу державного фінансового
контролю є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
контролюються.

Згідно з Положенням про Державну
фінансову інспекцію України,
затвердженим Указом Президента
України від 23 квітня 2011 року № 499/2011
(надалі - Положення № 499/2011), Державна
фінансова інспекція України (далі -
Держфінінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра фінансів
України, входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно
до покладених на неї завдань вживає в
установленому порядку заходів до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства та притягнення
до відповідальність винних осіб, а
саме: вимагає від керівників та інших
підконтрольних установ усунення
виявлених порушень законодавства;
звертається до суду в інтересах
держави, якщо підконтрольною установою
не забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів
(підпункт 4 пункту 4 Положення № 499/2011).

Відповідно до пункту 6 Положення №
499/2011, Держфінінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку,
зокрема, пред'являти керівникам та
іншим особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства; при виявленні збитків,
завданих державі чи об'єкту контролю,
визначати їх розмір згідно з методикою,
затвердженою Кабінетом Міністрів
України.

Також вказаним Положенням установлено,
що Держфінінспекція України має право
звернутися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що органу державного
фінансового контролю надано
можливість здійснювати контроль за
використанням коштів державного і
місцевого бюджету та у разі виявлення
порушень законодавства пред'являти
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих
державі чи об'єкту контролю, орган
державного фінансового контролю має
право визначати їх розмір згідно з
методикою, затвердженою Кабінетом
Міністрів України, та звернутися до
суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового
контролю спрямована на корегування
роботи підконтрольної організації та
приведення її у відповідність із
вимогами законодавства і у цій частині
вона є обов'язковою до виконання. Що
стосується відшкодування виявлених
збитків, завданих державі чи об'єкту
контролю, то про їх наявність може бути
зазначено у вимозі, але вони не можуть
бути примусово стягнуті шляхом вимоги.
Такі збитки відшкодовуються у
добровільному порядку або шляхом
звернення до суду з відповідним
позовом.

На підставі наведеного суд дійшов
висновку про наявність у органу
державного фінансового контролю права
заявляти вимогу про усунення порушень,
виявлених у ході перевірки
підконтрольних установ, яка
обов'язкова до виконання лише в частині
усунення допущених порушень
законодавства і за допомогою якої
неможливо примусово стягнути виявлені
в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного
судочинства може бути оскаржене лише
таке рішення, яке породжує
безпосередньо права чи обов'язки для
позивача.

У справі, що розглядається,
оскаржується пункт 1 частини 3 вимоги
Овруцької міжрайонної державної
фінансової інспекції № 65-17/1311 від 24
вересня 2013 року про усунення виявлених
порушень щодо відшкодування
(повернення) 80981, 63 грн. зайво отриманих
коштів до Коростишівського міського
бюджету, та пункту 3 частини 3 вказаної
вимоги про відшкодування (повернення)
коштів, що використані не на наповнення
статутного капіталу підприємства, а за
нецільовим призначенням, у сумі 300955, 54
грн., тобто вимоги, які вказують на
виявлені збитки, їх розмір та
повернення.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у
судовому порядку за позовом органу
державного фінансового контролю,
правильність їх обчислення перевіряє
суд, який розглядає цей позов, а не
позов підконтрольної установи про
визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція щодо
застосування зазначених норм
матеріального права висловлена
колегією суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України у постановах від 15 квітня
2014 року у справі № 21-63а14 та від 20 травня
2014 року по справі № 21-93а14.

Відповідно до частини 1 статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги Комунального
підприємства "Коростишівський
комунальник" про скасування пункту 1
частини 3 вимоги Овруцької міжрайонної
державної фінансової інспекції №
65-17/1311 від 24 вересня 2013 року про
усунення виявлених порушень щодо
відшкодування (повернення) 80981, 63 грн.
зайво отриманих коштів до
Коростишівського міського бюджету, та
пункту 3 частини 3 вказаної вимоги про
відшкодування (повернення) коштів, що
використані не на наповнення
статутного капіталу підприємства, а за
нецільовим призначенням, у сумі 300955, 54
грн. задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача про визнання
протиправними дій Овруцької
міжрайонної державної фінансової
інспекції при проведенні ревізії
Підприємства, то суд дійшов висновку,
що перевірка була проведена відповідно
до пункту 1.4.1 плану
контрольно-ревізійної роботи
Державної фінансової інспекції в
Житомирській області на ІІ квартал 2012
року та на підставі направлень від 20
червня 2013 року № 623 і № 624, виданих
головним державним фінансовим
інспекторам Овруцької міжрайонної
державної фінансової інспекції Ніщуку
О.Л. та Мудревській О.І. з відома
директора Кохана І.М. і головного
бухгалтера Віскушенко Г.С., а тому
позовні вимоги в цій частині є
безпідставними і задоволенню також не
підлягають.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

У задоволенні позову Комунального
підприємства "Коростишівський
комунальник" відмовити.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Суддя
С.В.
Черноліхов

Повний текст постанови виготовлено: 23
жовтня 2014 р.