Справа № 802/2846/14-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

09 жовтня 2014 р. Справа №
802/2846/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд в складі

Головуючого судді
Крапівницької Н. Л.,

Суддів: Альчука
М.П.

Сала П.І.

секретаря судового засідання:
Середюка М.А.

за участю представників сторін:

позивача:
Ольштинського С.К., Мегердичева С.Г.,

БойленковоїН.В., Раздобудька П.В.,

відповідача: Гуменюк
О.І., Герасименка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Вінниці
адміністративну справу за позовом

товариства з обмеженою
відповідальністю "Телерадіокомпанії
"ЕВЕРЕСТ"

до Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулось
товариств з обмеженою
відповідальністю "Телерадіокомпанія
"ЕВЕРЕСТ" (надалі - позивач) до
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області (надалі - податковий орган,
відповідач) про визнання протиправними
та скасування податкових повідомлень -
рішень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за
наслідками проведеної податковим
органом позапланової невиїзної
перевірки ТОВ "Телерадіокомпанії
"ЕВЕРЕСТ" виявлено порушення, які в
подальшому слугували підставою для
винесення податкових повідомлень -
рішень від 15.07.2014р. №, яким
визначено грошове зобов'язання в сумі
2614173 грн. та за №, яким визначено
грошове зобов'язання в сумі 3842069 грн.

Оскільки, в основу зазначених рішень
стали факти, що не відповідають
дійсності, тому позивач звернувся до
суду з вказаним позовом.

Представники позивача позов
підтримали просили його задовольнити
на підставі та в межах заявлених
позовних вимог.

Представники відповідача в судовому
засіданні просили відмовити в
задоволенні позовних вимог з огляду на
надані до суду письмові заперечення та
додаткові пояснення (а.с.195-203 том 3,
а.с.212-218 том 3).

Розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд приходить до
наступного.

24.03.2014р. начальником другого відділу КР
СУ ФРГУ Міндоходів у Вінницькій
області полковником Вегерою І.І.
винесено постанову про призначення
позапланової документальної виїзної
перевірки з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства ТОВ "Телерадіокомпанії
"ЕВЕРЕСТ" під час здійснення
фінансово-господарської діяльності за
період з 01.01.2012р. по 31.12.2013р. (а.с.48-49 том 5).

З урахуванням чого, у період з 16.06.2014р.
по 20.06.2014р. працівниками Вінницької
ОДПІ на підставі наказу від 13.06.2014р. №1704
(а.с.45 том 5), з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2012р. по
31.12.2013р. проведено позапланову невиїзну
перевірку ТОВ "Телерадіокомпанії
"ЕВЕРЕСТ".

В ході проведення якої встановлено:
порушення пп.139.1.1, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України в
результаті чого, занижено податок на
прибуток за період з 01.01.2012р. по 31.12.2013р.
всього на суму 1742782 грн., в тому числі, за
2 квартал 2012р. на суму 340988 грн., за 3
квартал 2012р. на суму 459480 грн., за 4
квартал 2012р. на суму 772406 грн. за 1
квартал 2013р. на суму 169908 грн. та п.198.1,
п.198.3, п.198.6, ст.198, п.200.1 та п.200.2 ст.
Податкового кодексу України в
результаті чого, занижено податок на
додану вартість за період з 01.01.2012р. по
31.12.2013р. на суму 2561379 грн., в том числі, за
травень 2012р. в сумі 167875 грн., за червень
2012р. в сумі 156875 грн., за липень 2012р. в
сумі 156875 грн., за серпень 2012р. в сумі 145925
грн., за вересень 2012р. в сумі 134800 грн., за
жовтень 2012р. в сумі 212050 грн., за листопад
2012р. - 228250 грн., за грудень 2012р. в сумі 295925
грн., за січень 2013р. в сумі 515241 грн. за
лютий 2013р. в сумі 142303 грн., за березень
2013р. в сумі 193624 грн., за травень 2013р. в
сумі 143268 грн., за червень 2013р. в сумі 24968
грн., за липень 2013р. в сумі 44000 грн., про
що сформовано акт від 24.06.2014р.
№1692/2201/36310160 "Про результати
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
"ТРК "ЕВЕРЕСТ" з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2012р. по
31.12.2013р. (надалі - акт від 24.06.2014р.) (а.с.19-45
том 1).

Не погодившись з виявленими
порушеннями, позивачем подано до
зазначеного акту заперечення №99/07 від
03.07.2014р., які у відповідності до листа
Вінницької ОДПІ від 10.07.2014р. за вих.
№15537/10/2201 залишені без задоволення, а
висновки акту перевірки від 24.06.2014р. без
змін (а.с.46-72 том 1).

З урахуванням зазначеного, 15.07.2014р.
податковим органом винесено податкові
повідомлення рішення №, яким
визначено грошове зобов'язання в
загальній сумі 3842069 грн., з них 2561379 грн.
за основним платежем та 1280690 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями та за
№, яким визначено грошове
зобов'язання в загальній сумі 2614173 грн.,
з них 1742782 грн. за основним платежем та
871391 грн. за штрафними фінансовими
санкціями (а.с.14-15 том 1).

На думку представників позивача, в
основу зазначених рішень стали факти,
що не відповідають дійсності, що
слугувало підставою для звернення до
суду з вказаним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних,
колегія суддів виходить з наступного.

Матеріали акту перевірки від 24.06.2014р.
свідчать про те, що підставою для
формування оскаржуваних податкових
повідомлень рішень слугували факти
завищення позивачем витрат, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування по взаємовідносинах з
ТОВ "БФ "Укрбуд" та завищення
податкового кредиту по господарських
операціях з ТОВ "БФ "Укрбуд" та ТОВ
"Алтаюр".

Згідно з п.7.3 ст.7 Податкового кодексу
України, будь-які питання щодо
оподаткування регулюються цим
Кодексом і не можуть встановлюватися
або змінюватися іншими законами
України, крім законів, що містять
виключно положення щодо внесення змін
до цього Кодексу та/або положення, які
встановлюють відповідальність за
порушення норм податкового
законодавства.

Зі змісту положень пп.14.1.27 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України
вбачається, що витрати - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником);

В силу положень пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
податковий кредит - це сума, на яку
платник податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно з пп.139.1.9 п.139.1 ст. 139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Приписи п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу
України закріплюють, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Зі змісту п.198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України слідує, що податковий
кредит звітного періоду визначається,
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг (у разі
здійснення контрольованих операцій -
не вище рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу)
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі, інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Приписи п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України передбачають, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У відповідності до п.200.1 ст.200
Податкового кодексу України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом (п.200.2 ст. 200
Податкового кодексу України).

Аналіз нормативних положень свідчить
про те, що для включення сум будь-яких
витрат, сплачених як компенсація
вартості товарі (робіт, послуг) які
придбаваються (виготовляються)
платником податків, до складу валових
витрат є необхідність їх використання
в подальшій господарській діяльності
платника податку з метою отримання
доходу в грошовій, матеріальні або
нематеріальних формах, тоді як право
платника податків на податковий кредит
виникає у випадку підтвердження
господарських операцій податковими
накладними чи іншими первинними
документами.

Тобто, правомірність застосовування
зазначених інститутів можливе лише за
фактом здійснення господарської
операції та підтвердження її належним
чином складеними первинними
документами.

Як свідчать матеріали справи,
перевіркою повноти визначення витрат,
що враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування встановлення завищення
ТОВ "ТРК "ЕВЕРЕСТ", при проведенні
взаєморозрахунків з ТОВ "БФ "Укрбуд",
собівартості придбаних (виготовлених)
та реалізованих товарів (робіт, послуг)
на суму 8384125, а саме: за 2 квартал 2012р. на
суму 1623750 грн., за 3 квартал 2012р. на суму
2188000 грн., за 4 квартал 2012р. на суму 3678125
грн., за 1 квартал 2013р. на суму 894250 грн. та
податкового кредиту за період з 01.01.2012р.
по 31.12.2013р. на суму 1676825 грн., в тому
числі, травень 2012р. на суму 167875 грн., за
червень 2012р. на суму 156875 грн., за липень
2012р. на суму 156875 грн., за серпень 2012р. на
суму 145925 грн., за вересень 2012р. на суму
134800 грн., за жовтень 2012р. на суму 212050
грн., за листопад 2012р. на суму 228250 грн.,
за грудень 2012р. на суму 295325 грн., за
січень 2013р. на суму 178850 грн.

Так, у відповідності до договорів на
проведення контрольно-вимірювальних
робіт на волоконно-оптичних лініях
зв'язку, вузлах агрегації та головній
станції для забезпечення послуги
кабельного телебачення в аналоговому
форматі ТОВ "ТРК "ЕВЕРЕСТ" від 01.05.2012р.
укладених між позивачем як замовником
та ТОВ "Будівельною фірмою "Укрбуд" як
виконавцем згідно з якими: №010512-01
виконавець щомісячно проводить
контрольно-вимірювальні роботи на
волоконно-оптичних лініях зв'язку,
вузлах агрегації та головній станції
замовника, а саме вимірювання рівня
оптичної потужності та виході
оптичного обладнання (додаток № 1 до
договору); №010512-02 виконавець щомісячно
проводить контрольно-вимірювальні
роботи на волоконно-оптичних лініях
зв'язку, вузлах агрегації та головній
станції замовника, а саме дослідження
параметрів сигналу на виході оптичного
обладнання на відповідність стандарту
EN 300744 для діапазону вихідних часток
111-855 МГц (додаток № 1 до договору);
№010512-03 виконавець щомісячно проводить
контрольно-вимірювальні роботи на
волоконно-оптичних лініях зв'язку,
вузлах агрегації та головній станції
замовника, а саме дослідження стану
оптичних волокон кабельної мережі
(додаток № 1 до договору); №010512-04
виконавець щомісячно проводить
контрольно-вимірювальні роботи на
приймальних антенних системах
ефірного і супутникового телебачення
(додаток №1 до договору); №010512-05
виконавець щомісячно проводить
сервісне обслуговування та
регламентно-профілактичні роботи на
обладнанні головної станції замовника
(додаток №1 до договору); №010512-06
виконавець щомісячно проводить
сервісне обслуговування та
регламентно-профілактичні роботи на
обладнанні головної станції замовника
(додаток №1 до договору); №010512-07
виконавець щомісячно проводить
сервісне обслуговування та
регламентно-профілактичні роботи на
обладнанні головної станції замовника
(додаток №1 до договору).

Згідно з п.1.2 метою проведення
зазначених робіт є забезпечення якості
надання замовником послуг кабельного
телебачення в цифровому форматі ТОВ
"Телерадіокомпанія "ЕВЕРЕСТ" абонентам
ТОВ "Телерадіокомпанія "ЕВЕРЕСТ" у м.
Вінниця, забезпечення безперебійної
роботи обладнання головної станція
замовника послуги Інтернет ТОВ
"Телерадіокомпанія "ЕВЕРЕСТ" абонентам
ТОВ "Телерадіокомпанія" "ЕВЕРЕСТ" у м.
Вінниця.

Факту виконання робіт передує факт
направлення замовником виконавцю в
довільній форм замовлень, стосовно
яких необхідно здійснити
контрольно-вимірювальні роботи, тоді
як регламентно-профілактичні роботи
виконуються щомісячно протягом строку
дії догорів (п.1.3 зазначених договорів)
(а.с.73-147 том 1).

З приводу зазначеного, в матеріалах
справи наявні замовлення на проведення
контрольно-вимірювальних робіт на
волоконно-оптичних лініях зв'язку,
вузлах агрегації та головній станції
для забезпечення послуги кабельного
телебачення в аналоговому форматі ТОВ
"Телерадіокомпанія "ЕВЕРЕСТ", послуги
Інтернет ТОВ "Телерадіокомпанія
"ЕВЕРЕСТ" та на приймальних антенних
системах ефірного і супутникового
телебачення ТОВ "Телерадіокомпанія
"ЕВЕРЕСТ" від 02.01.2013р., 03.12.2012р., 02.11.2012р.,
01.10.2012р., 03.09.2012р., 02.08.2012р., 02.07.2012р.,
01.06.2012р., 03.05.2012р., 02.01.2013р., 03.12.2012р.,
02.11.2012р. (а.с.148-183 том 1).

Тобто, виконавець у період з травня 2012р.
по січень 2013р. зобов'язаний був
виконати контрольно-вимірювальні
роботи на волоконно-оптичних лініях
зв'язку, вузлах агрегації та головній
станції замовника.

На виконання умов укладених договорів
від 01.05.2012р., судом досліджено акти
здачі-приймання робіт (надання послуг)
№1040, №1041, №1042, №1043, №1044, №1045, №1062 від
31.01.2013р., №1406, №1407, №1408, №1409, №1410, №1411,
№1528 від 31.12.2012р., №1126, №1127, №1128, №1129,
№1130 №1131, №1642 від 30.11.2012р., №1251, №1252,
№1253, №1254, №1255, №1256, №1386 від 31.10.2012р., №
529, № 530, №531, № 532, №533, №534, №864 від
30.09.2012р., №493, №494, №495, №496, №498, №497, №516
від 31.08.2012р., №500, №512, №495, №496, №497, №498,
№499 від 31.07.2012р., №417, №416, №415, №414, №413,
№429, №412 від 30.06.2012р., №182, №181, №180, №179,
№178, 213, №177 від 31.05.2012р. (а.с.184-201 том 1,
а.с.1-44 том 2).

На думку представників позивача дані
докази свідчить про проведення
контрольно-вимірювальних робіт на
волокно-оптичних лініях зв'язку, вузлах
агрегації та головній станції,
проведення регламентно-профілактичних
робіт на обладнанні головної станції
для забезпечення послуги кабельного
телебачення в аналоговому форматі,
послуги Інтернет травень - грудень 2012р.
та січень 2013р.

Однак, колегія суддів відмічає, що з
аналізу вказаних доказів не можливо
встановити зміст наданих послуг, не
конкретизовано момент, об'єм наданих
робіт, акти не містять інформації про
фактично понесені витрати на
здійснення даних послуг, відсутній
розрахунок вартості наданих послуг та
не відображено саме отримання
платником податку результатів робіт
(послуг). З документів, наданих до
перевірки, неможливо встановити якого
змісту та стосовно чого були надані
послуги позивачу.

В свою чергу, представниками позивача в
судовому засіданні акцентовано увагу
суду, що конкретизація змісту наданих
послуг міститься у звітах до договорів
від 01.05.2014р. сформованих позивачем та
виконавцем ТОВ "БФ "Укрбуд".

Так, судом досліджено звіти до
договорів від 01.05.2012р. на проведення
контрольно-вимірювальних робіт на
волокно-оптичних лініях зв'язку, вузлах
агрегації та головної станції для
забезпечення послуги кабельного
телебачення в цифровому форматі ТОВ
"Телерадіокомпанія "ЕВЕРЕСТ" та
забезпечення послуги Інтернет ТОВ
"Телерадіокомпанія "ЕВЕРЕСТ"
сформованих позивачем та ТОВ "БФ
"Укрбуд", зокрема, висновки звіту до
договору №010512-03 від 01.05.2012р. свідчать
про те, що показники згасання та
заломлень, досліджені в процесі
проведення контрольно-вимірювальних
робіт, знаходяться в нормі,
відповідають параметрам вказаних в
проектній документації ТОВ
"ТРК"ЕВЕРЕСТ", а також довжині для
використовуваних типів оптичних
волокон (а.с.46-151 том 2).

Варто відмітити, що в жодному із
наданих до суду звіті не встановлено
будь-якого порушення, яке потребує
негайного усунення або є перешкодою
для надання позивачем
телекомунікаційних послуг
користувачам. Більше того, встановлено
відповідність обладнання позивача
стандартам Міжнародної
Електротехнічної Комісії та
Рекомендаціям Сектора Стандартизації
Телекомунікацій Міжнародного Союзу
Електрозв'язку.

Зі змісту ч.ч. 1, 2 ст. 3 Господарського
кодексу України слідує, що під
господарською діяльністю розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність. Господарська діяльність,
що здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку, є
підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва - підприємцями.
Господарська діяльність може
здійснюватись і без мети одержання
прибутку (некомерційна господарська
діяльність).

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу
України передбачає, що правочином є дія
особи, спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Тобто, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків по
факту наданих послуг або проведених
робіт, відтак, кожна окрема
господарська операція платника
податку повинна відповідати загальній
меті й відповідно так чи інакше сприяти
досягненню цієї мети.

Досліджуючи обставини реальності
здійснення господарських операцій
платника податку, на підставі яких
таким платником були сформовані дані
податкового обліку, суд виходив з того,
що підтвердження даних податкового
обліку можна лише достовірними
первинними документи, які складені в
разі фактичного здійснення
господарської операції. Натомість,
формально складенні документи, за
відсутності самої господарської
операції, не є належним первинними
документом.

Як зазначено вище, під витратами
розуміють суму будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній формі,
здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку (пп.14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України)

З наведеного випливає, що будь-які
витрати мають бути здійснені саме для
(і в межах) провадження господарської
діяльності, а не з іншими цілями, а отже,
при вирішенні даного спору
обов'язковим є встановлення зв'язку між
фактом придбання товарів і
господарською діяльністю платника
податку. При цьому, для підтвердження
права платника податку на формування
витрат та податкового кредиту з
податку на додану вартість достатньо
наявності мети використання товарів та
послуг, що ним придбані, незалежно від
фактичних результатів такого
використання.

Отже, відсутність ділової мети при
укладенні правочину, але при цьому
формуванні формальних документів на
його підтвердження не може свідчити, на
думку суду, про правомірність
господарської операції, а відтак,
відсутні правові підстави для
відображення їх в бухгалтерському
обліку.

Підсумовуючи вище наведене,
дослідженні господарські операції
позивача з ТОВ "БФ "Укрбуд" дають
можливість дійти висновку, що останні
укладенні за відсутності економічної
або ділової мети.

Суд вважає за необхідне звернути увагу
позивача, що в даному випадку відсутні
умови коли платник податку має намір
одержати економічний ефект у
результаті підприємницької або іншої
економічної діяльності.

Таку позицію також висвітлено в листі
Вищого адміністративного суду України
від 02.06.2011 №742/11/13-11.

Таким чином, з огляду на дослідження
умов оплати та ціни договорів від
01.05.2012р. в контексті наданих послуг, а
саме підтвердження факту
відповідності обладнання позивача,
судом не встановлено економічної мети
укладених договорів.

В своїх поясненнях представники
позивача зазначили, що надання
контрольно-вимірювальних робіт на
волоконно-оптичних лініях зв'язку,
вузлах агрегації та головній станції
для забезпечення послуги кабельного
телебачення в аналоговому форматі ТОВ
"Телерадіокомпанія "ЕВЕРЕСТ", послуги
Інтернет ТОВ "Телерадіокомпанія
"ЕВЕРЕСТ" та на приймальних антенних
системах ефірного і супутникового
телебачення ТОВ "Телерадіокомпанія
"ЕВЕРЕСТ" є досить специфічними
послугами ціна за яких є договірною та
не фіксованою, при цьому, послались на
експертний висновок №В-132 від 19.06.2014р.
та висновок експерта від 13.06.2014р. №
968/14-21.

Так, згідно з експертним висновком
№В-132 від 19.06.2014р. Вінницької
торгово-промислової палати вартість
контрольно-вимірювальних і сервісних
робіт, які можуть проводитись на
волоконно-оптичних телекомунікаційних
мережах є договірною. У відповідності
до висновку експерта Вінницького
відділення Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз за результатами проведення
експертного товарознавчого
дослідження від 13.06.2014р. №968/14-21, ціни на
послуги про проведенню
контрольно-вимірювальних робіт на
волоконно-оптичних лініях зв'язку,
вузлах агрегації та головної станції
не є фіксованими (а.с.181-185 том 3).

Однак, суд зауважує, що зазначені
докази не підтверджують економічну
мету укладених договорів від 01.05.20121р.,
натомість свідчать лише про
відсутність фіксованої ціни на послуги
з контрольно-вимірювальних робіт на
волоконно-оптичних лініях зв'язку,
вузлах агрегації та головної станції.

Вирішуючи питання щодо
наявності/відсутності виявлених
порушень, суд виходив також з того, що
ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
встановлено вимоги до первинних
документів, які є підставою для
бухгалтерського та податкового обліку.
Згідно з вимогами Закону, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операцій,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Такі первинні
документи повинні мати обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції
і правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

У відповідності з п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства Фінансів України
від 25.05.1995р. №88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від
05.06.1995р. за №168/704, первинні документи
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена також п. 1.2 ст. 1,
п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку.

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 вищезазначеного
Положення, первинні документи - це
письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення. Господарські операції - це
факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
результатів.

Пунктами 2.15 та 2.16 Положення про
документальне забезпечення записів
бухгалтерському обліку визначено, що
первинні документи підлягають
обов'язковій перевірці працівниками,
які ведуть бухгалтерський облік, за
формою і змістом, тобто перевіряється
наявність у документі обов'язкових
реквізитів та відповідність
господарської операції діючому
законодавству, логічна ув'язка окремих
показників. Забороняється приймати до
виконання первинні документи на
операції, що суперечать законодавчим і
нормативним актам, встановленому
порядку приймання, зберігання і
витрачання грошових коштів,
товарно-матеріальних цінностей та
іншого майна, порушують договірну і
фінансову дисципліну, завдають шкоди
державі, власникам, іншим юридичним і
фізичним особам. Такі документи
повинні бути передані головному
бухгалтеру підприємства, установи для
прийняття рішення.

Із наведеного слідує, що для надання
первинним документам юридичної сили і
доказовості, вони повинні бути
складені відповідно до вимог чинного
законодавства, а понесені витрати на
послуги повинні оформлятись
відповідними документами, які б
підтверджували фактичне виконання
тієї чи іншої послуги.

В порушення зазначеного, колегією
суддів встановлено, що надані до суду
акти здачі-приймання робіт (надання
послуг) не підтверджують фактичне
виконання контрольно-вимірювальних
робіт на волокно-оптичних лініях
зв'язку, вузлах агрегації та головній
станції проведення
регламентно-профілактичних робіт на
обладнанні головної станції для
забезпечення послуги кабельного
телебачення в аналоговому форматі та
послуги Інтернету.

Так, в матеріалах справи наявні
податкові накладні виписані ТОВ "БФ
"Укрбуд" позивачу за наслідками
договорів від 01.05.2012р. (а.с.152-200 том 2,
а.с.1-14 том 3), однак враховуючи
встановленні зазначені вище факти, суд
не бере до уваги зазначені докази до
уваги.

Окрім того, з метою встановлення
зв'язку між наданням
контрольно-вимірювальних робіт і
господарською діяльністю виконавця
судом враховано також той факт, що у
відповідності до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб підприємців товариство з
обмеженою відповідальністю
"Будівельна фірма "Укрбуд" з 17.12.2012р.
припинено, керівник ОСОБА_9 (а.с.1-4 том 4).

В матеріалах справи наявна довідка
видана головним управлінням
статистики у Одеській області згідно з
якою, видами діяльності за КВЕД
товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельної фірми
"Укрбуд" є: 41.20 - будівництво житлових і
нежитлових будівель, 46.19 - діяльність
посередників у торгівлі товарами
широкого асортименту, 46.73 - оптова
торгівля деревиною, будівельними
матеріалами санітарно-технічним
обладнанням, 46.90 - неспеціалізована
оптова торгівля, 66.19 - інша допоміжна
діяльність у сфері фінансових послуг,
крім страхування та пенсійного
забезпечення, 71.12 - діяльність у сфері
інжирингу, геології та геодезії,
надання послуг технічного
консультування в цих сферах (а.с.8178-82
том 5).

На запитання суду стосовно того, яким
чином ТОВ "БФ "Укрбуд", що здійснює
господарську діяльність в сфері
будівництва житлових і нежитлових
будівель може надавати
контрольно-вимірювальні і сервісні
роботи в сфері телекомунікаційних
робіт, що є специфічними послугами,
представниками позивача однозначної
відповіді не надано.

Зазначене також суперечить укладеним
договорам від 01.05.2012р., адже у
відповідності до п.1.8 виконавець
підтверджує, що укладення та виконання
умов зазначених договорів не
суперечить нормам чинного
законодавства України та відповідає
його вимогам, а також підтверджує те, що
укладення та виконання умов зазначених
догорів не суперечить цілям діяльності
виконавця, положенням його установчим
документам чи інших локальних актам.

Будь - яких доказів щодо права ТОВ «БФ
«Укрбуд» надавати
контрольно-вимірювальні роботи в
сфері телекомунікаційних послуг
позивачем не надано.

Натомість, представники відповідача в
своїх пояснень звернули увагу суду на
той факт, що у відповідності до листа ДП
"Одессастандартметреологія" №766-26/28 від
11.02.2014р. документацію з метою отримання
свідоцтва про атестацію лабораторії, а
також галузь атестації для
погоджування, посадовими особами ТОВ
"БК "Укрбуд" не надавались. Окрім того,
згідно з листом Національної комісії,
що здійснює державне регулювання у
сфері зв'язку та інформатизації
№01-2802/143 від 24.04.2014р. встановлено, що ТОВ
"Будівельною фірмою "Укрбуд" не
отримувало ліцензій на види
діяльності.

Статтею 1 Закону України "Про
метрологію та метрологічну діяльність"
визначено поняття "вимірювання",
зокрема відображення фізичних величин
їх значеннями за допомогою
експерименту та обчислень із
застосуванням спеціальних технічних
засобів.

Частина 2 статті 10 зазначеного Закону
передбачає, що вимірювальні
лабораторії можуть виконувати
вимірювання у сфері поширення
державного метрологічного нагляду за
умови їх атестації на проведення цих
вимірювань.

Згідно з ч.1 ст.22 Закону України "Про
метрологію та метрологічну діяльність"
уповноваження у державній
метрологічній системі здійснюється
відповідним органом з метою
документального засвідчення
компетентності і права підприємства та
організації чи їх окремого
підрозділу проводити державні
випробування і повірку засобів
вимірювальної техніки та атестацію
методик виконання вимірювань. У разі
прийняття рішення про уповноваження
або атестацію заявнику видається
відповідно свідоцтво про
уповноваження або атестацію
встановленого ЦОВМ зразка, яке має
строк дії до п'яти років (ч.5 зазначеної
вище норми Закону).

Положення ст.1 Закону України "Про
телекомунікації" визначає, що
провайдер телекомунікацій - суб'єкт
господарювання, який має право на
здійснення діяльності у сфері
телекомунікацій без права на технічне
обслуговування та експлуатацію
телекомунікаційних мереж і надання в
користування каналів електрозв'язку.

В ході судового розгляду справи
встановлено, що в порушення
зазначеного у ТОВ "Будівельною фірмою
"Укрбуд" відсутні сертифіковані
вимірювальні прилади, обладнання, для
забезпечення контрольно-вимірювальних
робіт в сфері телекомунікаційних
послуг.

Зокрема, вказане підтверджується
листом ДП "Одеський регіональний центр
стандартизації, метрології та
сертифікації" від 11.04.2014р. за вих.№766-26/28,
листом Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
зв'язку та інформатизації від 24.04.2014р. №
01-2802/143 ( а.с. 90, 93-94 том 5).

На підставі зазначеного, суд не бере до
уваги лист Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
зв'язку з інформатизації від 26.12.2012р. №
06-8437/09, за яким діяльність із надання
послуг доступу Інтернету та/або
технічне обслуговування та
експлуатація власних
телекомунікаційних мереж, мереж
ефірного теле- та радіомовлення,
проводного радіомовлення, телемереж не
підлягає ліцензуванню, з огляду на те,
що зазначене відноситься до провайдера
телекомунікацій, в даному випадку ТОВ
"ТРК "ЕВЕРЕСТ", тоді як виявлені
порушення стосуються відсутності
ліцензії у ТОВ "БФ "Укрбуд" стосовно
надання контрольно-вимірювальних
робіт в сфері телекомунікаційних
послуг.

Таким чином, враховуючи відсутність у
ТОВ "БФ "Укрбуд" сертифікованих
вимірювальних приладів, обладнання і
фахівців для забезпечення надання
послуг, відсутність ділової мети, що
передували укладенню догорів від
01.05.2012р. та первинних документів на
виконання зазначених операцій, суд
приходить до висновку, що ТОВ "ТРК
"ЕВЕРЕСТ" за наслідками
взаєморозрахунків з ТОВ "БФ "Укрбуд"
завищило собівартість валових витрат
та податковий кредит.

Матеріали акту перевірки від 24.06.2014р.
також свідчать про те, що позивачем по
господарських взаємовідносин з ТОВ
"Алтаюр", завищено податковий кредит за
період з 01.01.2012р. по 31.12.2013р. на суму 884554 в
тому числі, за січень 2013р. завищено на
369483 грн., лютий 2013р. завищено на 180516 грн.,
за березень 2013р. завищено на 122319 грн., з
травень 2013р. завищено на 177471 грн., за
червень 2013р. занижено на 9235 грн., за
липень завищено на 44000 грн.

У відповідності до договору поставки
№201112-01 від 07.12.2012р. постачальник ТОВ
"Алтаюр" зобов'язується поставити та
передати у власність замовника ТОВ "ТРК
"ЕВЕРЕСТ" обладнання (найменування
(асортимент) перелік та кількість якого
вказані в додатках, що є невід'ємною
частиною цього договору термін
визначений в кожній окремій
специфікації, а замовник
зобов'язується прийняти належним чином
поставлений товар та сплатити його
вартість у відповідності до умов
договору (а.с.15-21 том 3).

З підстав неналежного виконання
зобов'язання постачальником, у
відповідності до зазначеного договору,
позивачем на адресу ТОВ "Алтаюр"
направлено претензію №1 від 20.03.2013р.
№73/03, №2 б/з від 28.03.2013р., №3 від 103/04 від
17.04.2013р.. Додатковими угодами №1 від
11.01.2013р., № 2 від 04.06.2013р. від 18.07.2013р.
внесено зміни в договір від 07.12.2012р. в
частині ціни та строку поставки товару.
Листами від 16.05.2013р. №1605/3-2013 від 29.03.2013р.
№2903/2-20013 зазначені претензії визнано
постачальником, крім того, по факту
штрафних санкцій згідно з невиконанням
зазначеного договору постачальником
згідно з платіжним дорученням №000003 від
17.04.2013р. перераховано на рахунок
позивача 1019169,60 грн. (а.с.27-43 том 3).

За договором поставки №130813 від 13.08.2013р.
постачальник ТОВ "Алтаюр"
зобов'язується поставити та передати у
власність замовника ТОВ "ТРК "ЕВЕРЕСТ"
обладнання (найменування (асортимент)
перелік та кількість якого вказані в
додатках, що є невід'ємною частиною
цього договору термін визначений в
кожній окремій специфікації, а
замовник зобов'язується прийняти
належним чином поставлений товар та
сплатити його вартість у відповідності
до умов договору (а.с.44-50 том 3).

У відповідності до договору №241213 від
24.12.2013р. постачальник ТОВ "Алтаюр"
зобов'язується поставити та передати у
власність покупця ТОВ "ТРК "ЕВЕРЕСТ"
комплект обладнання найменування,
перелік та кількість якого вказані в
специфікаціях які є невід'ємною
частиною, яке не обтяжено будь-якими
зобов'язаннями чи правами третіх осіб,
у строк, а замовник зобов'язується
прийняти належним чином поставлене
обладнання та сплатити його вартість
(а.с.53-58 том 3).

На виконання умов зазначених договорів
судом досліджено видаткові накладні
від 01.10.2013р., 23.10.2013р., 26.12.2013р., 31.12.2013р.,
03.01.2013р., 11.01.2013р., 21.01.2013р., 07.02.2013р.,
11.02.2013р., 11.03.2013р., 12.03.2013р., 31.05.2013р.,
05.06.2013р., 14.06.2013р., 24.07.2013р., довіреності
від 12.03.2013р., 05.06.2013р., 14.06.2013р., 31.12.2013р.,
рахунки коригування кількісних і
вартісних показників до податкової
накладної від 11.03.2013р., 26.12.2013р., 21.01.2013р.,
31.05.2013р., податкові накладні від 11.03.2013р.,
21.01.2013р., 11.01.2013р., 03.01.2013р., 07.02.2013р.,
11.02.2013р., 26.12.2013р., 15.10.2013р.,23.10.2013р.,
01.10.2013р.,03.01.2013р., 18.09.2013р., 22.08.2013р.,
24.07.2013р., 14.06.2013р., 31.05.2013р., акти здачі -
прийняття робіт від 07.10.2013р., 31.10.2013р.
(а.с.58-109 том 3).

Крім того, подальше використання
отриманого обладнання підтверджується
актами прийняття - здачі
відремонтованих, реконструйованих та
модернізованих об'єктів від 31.08.2013р.,
31.07.2013р., 30.06.2013р., 30.04.2013р., 31.10.2013р.,
30.09.2013р., 30.11.2013р., 31.12.2013р., 31.05.2013р., (
а.с.109-180 том 3).

Згідно до ст.712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін. Законом можуть бути
передбачені особливості регулювання
укладення та виконання договорів
поставки, у тому числі договору
поставки товару для державних потреб.

Аналіз зазначених доказів свідчить про
те, що формування податкового кредиту
ТОВ "ТРК "ЕВЕРЕСТ" за період з січня по
липень 2013року на підставі
господарських операцій з ТОВ "Альтаїр"
відбулось в межах Податкового кодексу
України та на основі належних
первинних документів.

Суд не бере до уваги посилання
податкового органу з приводу
відсутності відомостей про
транспортування обладнання у
відповідності до укладених правочинів,
з огляду на таке.

Так, п.1 "Правил перевезень вантажів
автомобільним транспортом в Україні"
затвердженого Наказом Міністерства
транспорту України від 14.10.97р. №363
передбачено, що товарно-транспортна
накладна єдиний для всіх учасників
транспортного процесу юридичний
документ, що призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи. Товарно-транспортну
накладну на перевезення вантажів
автомобільним транспортом Замовник
(вантажовідправник) повинен виписувати
в кількості не менше чотирьох
екземплярів. Замовник
(вантажовідправник) засвідчує всі
екземпляри товарно-транспортної
накладної підписом і при необхідності
печаткою (штампом). Після прийняття
вантажу згідно з товарно-транспортною
накладною водій (експедитор) підписує
всі її екземпляри, що передбачає п.11.4 та
п.11.5 вказаних правил.

Тобто, товарно-транспортна накладна є
підставою для списання
товарно-матеріальних цінностей у
вантажовідправника і оприбуткування
їх у вантажоодержувача при перевезенні
вантажів у межах України, однак остання
не є єдиним та безумовним документом,
що підтверджує факт придбання або
продажу товарно-матеріальних
цінностей.

В розрізі зазначеного, суд критично
відноситься до виявлених порушень з
огляду на те, що належних доказів на
підтвердження даного факту в ході
судового розгляду справи не надано, що
свідчить про не доведеність
представниками відповідача даної
обставини в розрізі ст. 71 КАС України.

Будь-яких інших обґрунтувань щодо
завищення податкового кредиту ТОВ "ТРК
"ЕВЕРЕСТ" за період з січня по липень
2013року на підставі господарських
операцій з ТОВ "Алтаюр" представниками
податкового органу не наведено

На підставі зазначеного, виявленні
порушення в частині завищення
податкового кредиту позивачем за
період з січня по липень 2013року на
підставі господарських операцій з ТОВ
"Алтаюр" не знайшли свого правого
підґрунтя.

Серед іншого, судом також надано
правову оцінку висновку ТОВ
"Експертно-юридичною фірмою Соломон"
№281 від 15.05.2014р. про почеркознавче
дослідження підписів від директора ТОВ
"БФ "Укрбуд" ОСОБА_9, за якими акти-здачі
прийняття робіт (надання послуг)
виконані не самою ОСОБА_9, а іншою
особою з ретельним наслідуванням
підпису ОСОБА_9 Зазначене
почеркознавче дослідження проведено
на підставі постанови начальника
другого відділу КР СУ ФРГУ Міндоходів
у Вінницькій області полковником
Вегерою І.І. від 24.03.2014р. про призначення
позапланової документальної виїзної
перевірки з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства ТОВ "Телерадіокомпанія
"ЕВЕРЕСТ" під час здійснення
фінансово-господарської діяльності за
період з 01.01.2012р. по 31.12.2013р. В свою чергу,
підставою для формування якої слугував
висновок почеркознавчого дослідження
підписів від імені ОСОБА_10 від 10.12.2013р.
ТОВ "Експертно-юридичною фірмою
Соломон" про те, що підпис від імені
ОСОБА_10 директора ТОВ "Алтаюр" виконано
не самим ОСОБА_10 а іншою особою з
ретельним наслідуванням підпису
ОСОБА_10 (а.с.237-249 том 3).

Відповідно до положень пп. 83.1.3. п. 83.1 ст.
83 Податкового кодексу України для
посадових осіб органів державної
податкової служби підставами для
висновків під час проведення перевірок
є: саме експертні висновки, а не
висновки спеціалістів.

Дослідження спеціаліста згідно
положень п. 1.3 Інструкції про
призначення та проведення судових
експертиз та експертних досліджень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 08.10.98 р. №53/5,
можливо тільки для "вирішення питання
про порушення адміністративної чи
кримінальної справи". Тобто з метою
встановлення лише "ознак злочину" (ч.2
ст.94 Кримінально-процесуального
Кодексу України).

Дані висновки спеціалістів, які не є
експертними висновками, не можуть бути
використані при проведенні
документальних перевірок платників
податків органами державної
податкової служби, оскільки результати
перевірок носять остаточний характер
для платника податків і додатковому
дослідженню і перевірці (як це має
місце під час розслідування
кримінальної справи) вже не підлягають.

Відтак, відповідно до статті 69 КАС
України висновок спеціаліста не є
основним засобом доказування. Доказом
згідно даної статті може бути тільки
висновок експерта, який попереджається
про кримінальну відповідальність за
дачу завідомо неправдивого висновку.

Підсумовуючи вище наведене, виявлені
порушення податковим органом в частині
завищення об'єкта оподаткування при
проведенні взаєморозрахунків з ТОВ "БФ
"Укрбуд", собівартості придбаних
(виготовлених) та реалізованих товарів
(робіт, послуг) на суму 8384125, а саме за 2
квартал 2012р. на суму 1623750 грн., за 3
квартал 2012р. на суму 2188000 грн., за 4
квартал 2012р. на суму 3678125 грн., за 1
квартал 2013р. на суму 894250 грн. та
податкового кредиту за період з 01.01.2012р.
по 31.12.2013р. на суму 1676825 грн., в тому числі
травень 2012р. на суму 167875 грн., за червень
2012р. на суму 156875 грн., за липень 2012р. на
суму 156875 грн., за серпень 2012р. на суму
145925 грн., за вересень 2012р. на суму 134800
грн., за жовтень 2012р. на суму 212050 грн., за
листопад 2012р. на суму 228250 грн., за
грудень 2012р. на суму 295325 грн., за січень
2013р. на суму 178850 грн. знайшли своє
реальне підтвердження ході судового
розгляду, натомість формування
позивачем податкового кредиту за
період з січня по липень 2013року на
підставі господарських операцій з ТОВ
"Алтаюр" відбулось в межах чинного
законодавства.

При цьому, необхідно зазначити, що
згідно з ч.2 ст. 162 КАС України з ч. 2 ст. 162
КАС України у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про визнання
протиправним і скасування рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень.

Водночас наслідком встановлення судом
невідповідності частини рішення
відповідача вимогам чинного
законодавства для визнання такого
акта частково протиправним, однак при
умові, що цю частину може бути
ідентифіковано (виокремлено, названо)
та що без неї оспорюваний акт в іншій
частині не втрачає свою цілісність,
значення.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
податкове повідомлення рішення №
від 15.07.2014р. в частині збільшення
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 1376469,50 грн., в
тому числі, 917946,0 грн. за основним
платежем і 458823,50 грн. за штрафними
(фінансовими санкціями), тобто в
частині господарських операцій
позивача з ТОВ "Алтаюр" підлягає
задоволенню, відтак в задоволенні
решти заявлених позовних вимог
необхідно відмовити.

Вирішуючи по суті позов, суд керувався
розрахунком фінансових санкцій
(штрафів), оформлених до оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень (т.1.
а.с.17) і даними акту перевірки.

Окрім того, суд акцентує увагу
відповідача, що у відповідності до
п.п.21.1.1 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу
України, податковий орган зобов'язаний
дотримуватися Конституції України та
діяти виключно у відповідності з цим
Кодексом та іншими законами України,
іншими нормативними актами.

Вирішуючи спір по суті заявлених
позовних вимог, суд виходить з того, що
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, що передбачено ч.1 ст.11
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно зі
ст. 86 Кодексу адміністративного
судочинства України, оцінює докази, які
є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Зі змісту ч.3 ст. 94 КАС України слідує, що
якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Так, при зверненні до суду позивач
повністю сплатив 10% розміру ставки
судового збору, а саме, 487,20 грн. В
пропорційному відношенні судом
задоволено 21,32% (1376469,50 грн.) від
загальної суми заявлених позовних
вимог майнового характеру 6456242,0 грн.)
Отже, відшкодуванню на користь
позивача підлягає судовий збір у
розмірі 1038,70 грн. Таким чином, загальна
сума судового збору, яку слід стягнути
з позивача в дохід Державного бюджету
України у зв'язку з частковим
задоволенням судом позовних вимог
становить 3346,10 грн. ( 4872-1038,70-487,20).

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області № від 15 липня 2014 року в
частині збільшення грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 1376469,50 гривень (один
мільйон триста сімдесят шість тисяч
чотириста шістдесят дев'ять гривень 50
копійок), в тому числі, 917946,0 гривень
(дев'ятсот сімнадцять тисяч дев'ятсот
сорок шість гривень) за основним
платежем і 458823,50 гривень (чотириста
п'ятдесят вісім тисяч вісімсот
двадцять три гривні 50 копійок) за
штрафними (фінансовими санкціями).

У задоволенні решті позовних вимог
відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Телерадіокомпанія
"Еверест" (інд. код 36310160) в дохід
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 3346,10 гривень (три тисячі
триста сорок шість гривень 10 копійок).

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Вінницький окружний адміністративний
суд, шляхом подачі в 10-ти денний строк,
з дня її проголошення, апеляційної
скарги у порядок і строки, передбачені
статтями 186 і 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку ст. 254 КАС України.

Головуючий суддя Крапівницька Н. Л.
Судді: Альчук М.П. Сало П.І.