Справа № 643/8845/14-а
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 р. Справа № 643/8845/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання
Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі м.
Харкова на постанову Московського
районного суду м. Харкова від 07.08.2014р.
по справі № 643/8845/14-а

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Московському районі м.
Харкова

до ОСОБА_1

про стягнення надміру виплаченої
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Управління Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова (далі -
позивач) звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому
просив суд:

- стягнути з ОСОБА_1 переплату пенсії у
розмірі 101, 66 грн.

Постановою Московського районного
суду м. Харкова від 07.08.2014р. в
задоволенні зазначеного позову
відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права, а саме: ст. 50
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», просить оскаржуване
рішення скасувати та прийняти нове,
яким задовольнити позовні вимоги.

Сторони в судове засідання апеляційної
інстанції не з'явилися, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, причини
неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова та
отримує пенсію за віком з 17.12.2008р.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова було
встановлено, що ХКП
«Міськелектротранс», на якому
працювала ОСОБА_1 не сплачені страхові
внески за період з 01.11.2009р. по 31.12.2011р., у
зв'язку з чим страховий стаж
відповідача у цей період не
підтверджується. Після проведення
перерахунку пенсії, позивачем виявлено
переплату пенсії відповідачу в сумі 101,
66 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що підстави для стягнення з
відповідача на користь позивача
переплати в сумі 101, 66 грн відсутні.

Між тим, колегія суддів вважає
помилковими висновки суду першої
інстанції, що вказану справу належить
розглядати за правилами
адміністративного судочинства, з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

В свою чергу, під владними
управлінськими функціями, що
здійснюються на основі законодавства,
зокрема на виконання делегованих
повноважень, слід розуміти будь-які
владні повноваження у рамках
діяльності держави чи місцевого
самоврядування, що не належать до
законодавчих повноважень чи
повноважень здійснювати правосуддя.

Згідно із ч.2 ст.4 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Частина 1 та 2 статті 17 КАС України
визначають, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму; на публічно-правові спори,
зокрема: спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності; спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень;
спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів; спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України;
спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
референдуму.

При визначенні юрисдикції справи
необхідно виходити з характеру спірних
правовідносин, прав та інтересів, за
захистом яких звернувся позивач;
суб'єктного складу сторін, предмету
спірних правовідносин.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 50 КАС
України, громадяни України, іноземці чи
особи без громадянства, їх об'єднання,
юридичні особи, які не є суб'єктами
владних повноважень, можуть бути
відповідачами лише за
адміністративним позовом суб'єкта
владних повноважень: 1) про тимчасову
заборону (зупинення) окремих видів або
всієї діяльності об'єднання громадян; 2)
про примусовий розпуск (ліквідацію)
об'єднання громадян; 3) про примусове
видворення іноземця чи особи без
громадянства з України; 4) про обмеження
щодо реалізації права на мирні
зібрання (збори, мітинги, походи,
демонстрації тощо); 5) в інших випадках,
встановлених законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 21 КАС України,
вимоги про відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Аналіз наведеної норми дає підстави
для однозначного висновку про те, що
адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди, яка була завдана лише суб'єктом
владних повноважень, а також такі
вимоги мають бути поєднанні з вимогою
про визнання протиправними рішення,
дій чи бездіяльності останнього.

В свою чергу, у справах за позовом
управління Пенсійного фонду України до
фізичної особи (пенсіонера) про
стягнення шкоди, заподіяної державі,
відповідач не є суб'єктом владних
повноважень і такі позовні вимоги не
поєднані із вимогою про визнання
протиправними рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Крім того, спір щодо стягнення суми
надміру сплаченої пенсії законодавцем
не віднесено до вичерпного переліку
підстав, визначених КАС України, що
надають право суб'єкту владних
повноважень на звернення з
адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного
кодексу України, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Виходячи із системного аналізу
вищенаведених правових норм, в даному
випадку фактично має місце
цивільно-правовий спір про
відшкодування шкоди, заподіяної
державі в особі Пенсійного фонду
України, який підлягає розгляду за
правилами цивільного процесуального
законодавства.

Отже, спірні правовідносини не є
публічно-правовими і, як наслідок,
вирішення такої категорії спорів не
регулюється приписами Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Зазначене кореспондується з правовою
позицією Верховного Суду України,
наведеною у постанові від 18.06.2013 року по
справі №21-204а13.

Враховуючи викладене, з урахуванням
характеру спірних правовідносин,
суб'єктного складу сторін у справі та
предмету спору (про відшкодування
пенсіонерами переплачених їм сум
пенсії), колегія суддів зазначає, що
справа за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова до
ОСОБА_1 про стягнення переплати надміру
виплаченої пенсії не може бути
розглянута в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 205 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю ухвалою скасувати
судове рішення суду першої інстанції і
залишити позовну заяву без розгляду
або закрити провадження у справі.

Керуючись п. 1 ст. 157, ст.ст. 160, 167, 195, 197, п. 4
ст. 198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова
задовольнити частково.

Постанову Московського районного суду
м. Харкова від 07.08.2014р. по справі №
643/8845/14-а скасувати.

Прийняти ухвалу, якою провадження у
справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова до
ОСОБА_1 про стягнення переплати надмір
виплаченої пенсії - закрити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Макаренко Я.М.Судді
Шевцова Н.В. Мінаєва О.М. Повний текст
постанови виготовлений 20.10.2014 р.