Справа № 826/3739/14
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/42190/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.,

Суддів: Вербицької О.В., Муравйова О.В.,

при секретарі: Сватко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві

на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12 травня 2014 року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 липня 2014
року

по справі №826/3739/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сінтез ресурс»
(надалі - ТОВ «Сінтез ресурс»)

до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
(надалі - ДПІ у Шевченківському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві)

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

встановив:

У березні 2014р. позивач звернувся до
суду з позовом до ДПІ у Шевченківському
районі міста Києва ГУ Міндоходів у
м.Києві про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від
17.03.2014р.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12.05.2014р., залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.07.2014р.,
позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями попередніх
судових інстанцій, ДПІ звернулась із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення та
постановити нове - про відмову у
задоволені позовних вимог, посилаючись
на неправильне застосування судами
попередніх інстанції норм
матеріального та порушення норм
процесуального права.

В письмових запереченнях на касаційну
скаргу позивач зазначає, що рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
постановлені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правову оцінку обставинам справи
судами надано правильно, а доводи
касаційної скарги є необґрунтованими.
Отже, позивач просить залишити
касаційну скаргу без задоволення, а
оскаржувані судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
наведені у скарзі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанції, відповідачем проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку достовірності нарахування
позивачем бюджетного відшкодування
ПДВ на рахунок платника у банку за
грудень 2013р., за результатами якої
складено акт від 03.03.14р. №1/26-59-15-02-27., в
якому, на думку податкового органу
встановлено порушення позивачем п.200.4
ст. 200 ПК України, що призвело до
завищення задекларованої суми ПДВ до
бюджетного відшкодування за грудень
2013р.

На підставі зазначеного акта
відповідачем було прийнято спірне
податкове повідомлення - рішення, яким
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додатну
вартість за грудень 2013р. та застосовано
штрафні (фінансові) санкції.

Задовольняючи позовні вимоги та
скасовуючи спірне податкове
повідомлення - рішення, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодилась колегія апеляційного суду,
виходив з того, що податкове
законодавство не обмежує право
платника податку заявити до повернення
суму бюджетного відшкодування
часовими межами певного податкового
періоду, та не ставить право платника
податку на отримання податкової вигоди
в залежність від того, в якому звітному
податковому періоді поставлений товар.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанції з огляду на таке.

Так, судами попередніх інстанції
встановлено, що позивачем до
податкового кредиту, на підставі
якого було заявлене бюджетне
відшкодування за грудень 2013р. було
включено податкові накладні ДП
«Запорізький титано-магнієвий
комбінат», ПАТ «Кримський титан», ПАТ
«Сумихімпром» за товари фактично
оплачені отримувачам товару у
попередніх та звітному податкових
періодах.

У податкового органу не було зауважень
стосовно відповідності документів
бухгалтерського та податкового обліку
вимогам законодавства, як і не було
зауважень щодо реальності
господарських операцій з вказаними
контрагентами, за якими виникло право
на бюджетне відшкодування.

У п.200.1 ст.200 ПК України визначено, що
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом (п.200.2 ст.200 ПК
України).

Згідно п.200.3 ст.200 ПК України при
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.«а» п.200.4 ст.200 ПК
України якщо в наступному податковому
періоді сума, розрахована згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне
значення, то бюджетному відшкодуванню
підлягає частина такого від'ємного
значення, яка дорівнює сумі податку,
фактично сплаченій отримувачем
товарів/послуг у попередніх та
звітному податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем товарів/послуг.

Враховуючи викладене, судами
обґрунтовано зазначено, що сума,
розрахована за правилами п.200.4 ст.200 ПК
України відповідно до п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14
ПК України набуває статусу бюджетного
відшкодування і підлягає поверненню з
бюджету. Наведене стосується і
залишків від'ємного значення між сумою
податкових зобов'язань і податкового
кредиту податкових періодів, що
передували попередньому періоду, та у
яких сформувалися суми, що підлягали
відшкодуванню в наступному
податковому періоді, але не заявлялися
до відшкодування у наступних
податкових періодах, за якими вони
виникли.

При цьому податкове законодавство не
обмежує право платника податку заявити
до повернення суму бюджетного
відшкодування часовими межами певного
податкового періоду, та не ставить
право платника податку на отримання
податкової вигоди в залежність від
того, в якому звітному податковому
періоді був фактично сплачений ПДВ, в
тому числі не конкретизує за який
товар, отриманий чи ні, а отже відмова
платнику податків у бюджетному
відшкодуванні лише з підстав наявності
дебіторської заборгованості є
протиправною.

За таких обставин, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
не вбачає порушень судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, на які
посилається відповідач у касаційній
скарзі, та вважає, що судами повно та
всебічно розглянуто докази у справі,
яким надано правильну правову оцінку
на підставі законодавства, яке діяло на
момент спірних правовідносин.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 12 травня 2014 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 липня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий:
___________________ Н.Є. Маринчак

Судді:
___________________ О.В. Вербицька

___________________ О.В. Муравйов