Справа № 364/1418/14-а
Суддя: Яковенко О. М.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 364/1418/14-а
Провадження № 2-а/364/35/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2014 року Володарський
районний суд Київської області

у складі:

головуючого судді Яковенко
О. М.,

за участю секретаря Кулинич Г. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в селищі Володарка справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Відділення ВДАІ Козелецького району
Чернігівської області, третя особа на
стороні відповідача: ОСОБА_2, про
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2014 року позивач звернувся до
Володарського районного суду
Київської області з названим позовом, в
якому вказав, що 23 червня 2014 року о 10 год
47 хв. він, керуючи автомобілем марки
"Opel", д.н.з. НОМЕР_2, рухався по автодорозі
Київ-Чернігів на 97 кілометрі
автодороги с. Кіпті. Під час
інтенсивного руху його було зупинено
інспектором взводу з ОСП №3 РДПС ДАІ
України у Чернігівській області ОСОБА_2

На його запитання, які Правила
дорожнього руху він порушив, інспектор
пояснив, що він перевищив швидкість, а
саме, при дозволеній швидкості 60 км/год,
рухався зі швидкістю 89км/год.

На його прохання пояснити, чим саме
інспектор керувався при визначенні
правопорушника, той сказав, що
швидкість вимірював спецприладом.

Однак на пропозицію інспектору
показати показники приладу та надати
докази того, що саме він перевищив
швидкість, той відмовився та
запропонував пройти до службового
автомобіля для складання протоколу.

Він вважає, що швидкість не
перевищував, а рухався в межах
дозволених 60 км/год, тому й відмовився
пройти до службового автомобіля
інспектора.

Незважаючи на незгоду з діями
інспектора ДПС, останній склав
протокол про адміністративне
правопорушення за порушення п.12.4
Правил дорожнього руху та вчинення
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122
КУпАП.

Факт того, що він не перевищував
швидкості руху автомобіля, також може
підтвердити свідок ОСОБА_3, яка була
присутня в автомобілі.

23 червня 2014 року йому було вручено
постанову серії ПС1 №576599, якою
притягнуто до адміністративної
відповідальності та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 260 грн.

Оскільки його права були порушені
інспектором ДПС, він просить суд
скасувати постанову серії ПС1 №576599 у
справі про адміністративне
правопорушення від 23.06.2014 року,
винесену інспектором ДПС взводу з ОСП
№3 РОПС ДАІ ОСОБА_2, про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та
накладення на нього адміністративного
стягнення у виді штрафу розміром 260 грн.

У судове засідання позивач не з'явився,
подав заяву до суду, в якій просить
справу розглядати без його участі,
позовні вимоги підтримує повністю.

Представник Відділення ВДАІ
Козелецького району Чернігівської
області у судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду повідомлений
належним чином, про причини неявки
повідомив.

Дослідивши письмові докази, суд вважає,
що позов підлягає до задоволення з
таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у
разі неприбуття відповідача - суб'єкта
владних повноважень, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
або без повідомлення ним про причини
неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Судом встановлено, що 23 червня 2014 року
інспектором ДПС взводу з ОСП №3 РОПС
ДАІ ОСОБА_2 винесено постанову про
адміністративне правопорушення серії
ПС1№576599, в якій зазначено, що 23.06.2014 року
о 10:47 год на автодорозі
Київ-Чернігів-Н.Яриловичі, с. Кіпті, 97
км, ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1,
перевищив встановлену швидкість на 29
км/год, а саме, рухався зі швидкістю 89
км/год у с. Кіпті, позначеному дорожнім
знаком " 5,45". Швидкість руху автомобіля
вимірювалася приладом "Trucam №TC00134".
Даною постановою за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на
позивача було накладено
адміністративного стягнення у виді
штрафу розміром 260 грн.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративні
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів, та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказав, що його
не було ознайомлено зі змістом
протоколу про адміністративне
правопорушення, окрім того не надано
йому копію.

Порядок застосування спеціальних
контрольно-вимірювальних приладів
визначається Інструкцією з діяльності
підрозділів дорожньо-патрульної
служби Державтоінспекції МВС України,
затвердженої наказом МВС від 27 березня
2009 року №111.

Відповідно до даної Інструкції:

- технічні засоби для визначення
швидкості руху, фіксації порушень
правил, норм та стандартів у сфері
безпеки дорожнього руху, прилади для
виявлення підробок у документах
застосовуються згідно з інструкціями
та методичними рекомендаціями про
порядок їх використання (п. 20.1);

- працівники підрозділів ДПС, яким
видані технічні засоби та прилади,
персонально відповідають за їх
цілісність та працездатність.
Забороняється застосування технічних
засобів та приладів, які не
сертифіковані, не сертифіковані в
Україні та які не пройшли
метрологічної повірки або мають
свідоцтво про таку повірку, термін дії
якого минув, а також передавати такі
прилади для користування
безпосередньо на маршруті
патрулювання без здійснення контролю
командиром підрозділу результатів
роботи приладу за зміну (п. 20.2);

- на кожний технічний засіб чи прилад,
який використовується підрозділом ДПС,
заводиться окремий журнал обліку
використання технічних приладів та
технічних засобів. Він заповнюється
командиром підрозділу ДПС, що видав
прилад досвідченому підлеглому
працівнику в справному стані (п. 20.4);

- керівництвом підрозділу ДПС щозміни
проводиться звірка інформації
електронного носія спеціального
технічного засобу вимірювання
швидкості руху з фактичною кількістю
складених протоколів та постанов по
справі про адміністративне
правопорушення за перевищення
встановленої швидкості руху (п.20.5).

Окрім того, згідно ст.ст. 10-15 Закону
України "Про метрологію та
метрологічну діяльність" на
вимірювання у сфері, у якій їх
результати можуть бути використані в
якості доказу у справі,
розповсюджується державний
метрологічний нагляд. За таких умов
кожен засіб вимірювальної техніки має
бути укомплектований документами про
сертифікацію та допуск даного типу
засобів вимірювальної техніки для
використання.

Зазначених у Порядку документів та
дозволів інспектором ДПС ОСОБА_2 не
було надано позивачу для ознайомлення
та не направлено до суду.

Отже, відсутні будь-які докази, які б
підтверджували рух транспортного
засобу марки "Opel", д.н.з. НОМЕР_2, яким
керував ОСОБА_1, зі швидкістю 89 км/год.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачений Конституцією
та законами України.

Згідно ст. 62 Конституції України вина
особи, яка притягається до
відповідальності, має бути доведена
належними доказами, а не ґрунтуватись
на припущеннях, усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь суд вважає, що інспектором
не було дотримано при складанні
адміністративного протоколу
зазначених вище норм.

Ст. 288 ч.1 п.3 КУпАП вказує, що постанову
іншого органу (посадового органу) про
накладення адміністративного
стягнення може бути оскаржено - у
вищестоящий орган (вищестоящій
посадовій особі) або в районний,
районний у місті, міський чи
міськрайонний суд, у порядку
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими цим Кодексом.

Матеріали справи вказують, що позивачу
не надано копію протоколу про
адміністративне правопорушення, не
залучалися технічні засоби, що мають
функції фото- і кінозйомки, відеозапису
чи засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, що не дає
можливості суду встановити
обґрунтованість його висновку та
встановленню винних дій ОСОБА_1, а також
правильності накладення
адміністративного стягнення.

Інспектор ДАІ не навів у постанові про
адміністративне правопорушення
доказів, які б підтверджували
об'єктивну та суб'єктивну сторони
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП.

Беручи до уваги наведене вище та
враховуючи, що основним обов'язком
органів ДАІ є не покарання водіїв, а
забезпечення безпеки дорожнього руху,
суд вважає, що винність позивача у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не
встановлена.

Таким чином, суд прийшов до
переконання, що вимоги позивача є
законними та обґрунтованими, тому
позов підлягає до задоволення.

Стаття 171-2 КАС України зазначає, що
рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 6-8, 17, 158-163, 167, 171-2 КАС
України, ст. 288 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Відділення ВДАІ
Козелецького району Чернігівської
області, третя особа на стороні
відповідача: ОСОБА_2, про скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ПС1 №576599 у
справі про адміністративне
правопорушення від 23.06.2014 року,
винесену інспектором ДПС взводу з ОСП
№3 РОПС ДАІ ОСОБА_2, про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та
накладення на нього адміністративного
стягнення у виді штрафу розміром 260 грн.

Провадження у адміністративній справі
про вчинення ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 122
КУпАП України, від 23.06.2014 року закрити.

Постанова остаточна та оскарженню не
підлягає.

Суддя:
О. М. Яковенко