Справа № 2а-5294/09/1470
Суддя: Приходько І.В.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/62028/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Приходько І.В. Бухтіярової І.О.
Костенка М.І. при секретарі судового
засідання Єгоровій І.В.

за участю представників сторін: від
позивача - ОСОБА_6

від
відповідача-1 - не з'явився

від
відповідача-2 - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5

на постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 24.05.2012 р.

у справі № 2а-5294/09/1470

за позовом суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_5

до 1) Державної податкової інспекції у
Заводському районі м. Миколаєва,
2) Державної податкової
адміністрації у Миколаївській області

про визнання протиправним дій та
скасування рішень про застосування
штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2009 року суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа ОСОБА_5 (далі - позивач, СПД-ФО
ОСОБА_5.) звернувся до Миколаївського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Заводському районі м.
Миколаєва (далі - відповідач-1, ДПІ у
Заводському районі м. Миколаєва) та
Державної податкової адміністрації у
Миколаївській області (відповідач-2,
ДПА у Миколаївській області), в якому, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просив суд визнати неправомірними дії
щодо відображення в акті перевірки
порушень в частині незабезпечення
щоденного друкування фіскальних
звітних чеків та несвоєчасного
оприбуткування готівкових коштів у
повній сумі їх фактичних надходжень у
книзі обліку розрахункових операцій,
та скасувати рішення про застосування
штрафних санкцій від 15.06.2009 р. № ,
№ .

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 16.03.2010 р.
адміністративний позов задоволено
повністю: визнано неправомірними дії
державних податкових
ревізорів-інспекторів ДПА у
Миколаївській області щодо
відображення в акті перевірки від
29.05.2009 р. № 0562/14/00/23/НОМЕР_3, порушень щодо
незабезпечення щоденного друкування
на реєстраторі розрахункових операцій
фіскальних звітних чеків та
несвоєчасного оприбуткування
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій; визнано
протиправними та скасовано рішення ДПІ
у Заводському районі м. Миколаєва №
/0 від 15.06.2009 р., № /0 від 15.06.2009
р.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 24.05.2012 р.
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 16.03.2010 р. -
скасовано та прийнято нову постанову,
якою у задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду апеляційної інстанції, позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій, з посиланням на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 24.05.2012 р. та
залишити в силі постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 16.03.2010 р.

Відповідач-1 у письмових запереченнях
проти доводів касаційної скарги
заперечував, вважає оскаржуване
рішення суду апеляційної інстанції
законним, обґрунтованим та прийнятим у
відповідності до норм діючого
законодавства, а тому просив суд
касаційну скаргу позивача залишити без
задоволення, рішення суду апеляційної
інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, перевіривши повноту
встановлення судовими інстанціями
фактичних обставин справи та
правильність застосування ними норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в період з 28.05.2009 р. по
29.05.2009 р., посадовими особами
податкового органу було проведено
перевірку господарської одиниці -
офісу-складу, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, що належить СПД-ФО ОСОБА_5, щодо
контролю за дотриманням суб'єктами
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій, за
результатами якої складено акт від
29.05.2009 р. № 0562/14/00/23/НОМЕР_3 та
встановлено порушення позивачем: -
вимог Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні, затвердженого постановою
Правління Національного банку України
15.12.2004 р. № 637, а саме не оприбуткування
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у КОРО на
загальну суму 7 909,95 грн.; - вимог пункту 9
статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», яке полягало у незабезпеченні
щоденного друкування фіскальних
звітних чеків протягом 226 днів на
реєстраторі розрахункових операцій.

На підставі вказаного акту перевірки
відповідачем-1 15.06.2009 р. були прийняті
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій № /0, згідно з
яким до позивача застосовано суму
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі
79 840 грн. та № /0, згідно якого до
позивача застосовано суму штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 39 549,75
грн.

Судом першої інстанції позовні вимоги
були задоволені з тих мотивів, що
висновки податкового органу щодо
порушення позивачем вимог чинного
законодавства під час здійснення
підприємницької діяльності в ході
судового розгляду свого підтвердження
не знайшли, а отже прийняті рішення про
застосування штрафних санкцій та
відображення в акті перевірки
зазначених порушень є протиправними.

Суд апеляційної інстанції постанову
окружного адміністративного суду
скасував та прийняв нову постанову про
відмову у задоволенні позову, з чим
погоджується колегія суддів
касаційної інстанції, виходячи з
наступного.

Відповідно до пункту 2.6 Постанови
Правління Національного банку України
№ 637 від 15.12.2004 р. «Про затвердження
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті України» уся
готівка, що надходить до кас, має
своєчасно (у день одержання готівкових
коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися. Оприбуткуванням
готівки в касах підприємств, які
проводять готівкові розрахунки з
оформленням їх касовими ордерами і
веденням касової книги відповідно до
вимог глави 4 цього Положення, є
здійснення обліку готівки в повній
сумі її фактичних надходжень у касовій
книзі на підставі прибуткових касових
ордерів.

У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО або
використанням РК оприбуткуванням
готівки є здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг»надано право проводити
розрахунки готівкою із споживачами без
використання РРО та РК і специфіка
функціонування яких унеможливлює
оформлення ними кожної операції
касовим ордером (продаж проїзних і
перевізних документів; білетів
державних лотерей; квитків на
відвідування культурно-спортивних і
видовищних закладів тощо),
дозволяється оприбутковувати готівку
наприкінці робочого дня за сукупністю
операцій у цілому за робочий день з
оформленням касовими документами і
відображенням у відповідній книзі
обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються,
мають відповідати сумам, визначеним у
відповідних касових (розрахункових)
документах.

Статтею 1 Указу Президента України від
12.06.1995 р. № 436/95 «Про застосування
штрафних санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки»
установлено, що у разі порушення
юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами -
громадянами України, іноземними
громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються НБУ, до них
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафу, зокрема за
неоприбуткування (неповне та/або
несвоєчасне) оприбуткування у касах
готівки - у п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми.

Отже, у разі проведення готівкових
розрахунків з оформленням їх касовими
ордерами і веденням касової книги
відповідно до вимог глави 4 Положення
оприбуткуванням готівки є сукупність
таких дій: фіксація повної суми
фактичних надходжень готівки у касових
ордерах та відображення на їх підставі
готівки у касовій книзі. У випадку
проведення готівкових розрахунків із
застосуванням РРО оприбуткуванням
готівки є відображення повної суми
фактичних надходжень готівки у
фіскальних звітних чеках РРО (даних РК)
та здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у КОРО.

Невиконання будь-якої з цих дій є
порушенням порядку оприбуткування
готівки, за яке встановлена
відповідальність.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи, підставою для
нарахування позивачу штрафних санкцій
за порушення пункту 2.6 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті України слугувала
та обставина, що оприбуткування в КОРО
суми, зазначеної у фіскальному
звітному чеку № 474 від 20.03.2009 р., яка
становить 3 040 грн., було здійснено після
25.03.2009 р., а оприбуткування суми,
зазначеної у фіскальному звітному чеку
від 25.05.2009 р., яка становить 4 869,90 грн.,
здійснено позивачем 26.05.2009 р.

Таким чином, виходячи з зазначених
правових положень та встановлених
обставин, колегія суддів касаційної
інстанції погоджується з висновками
суду апеляційної інстанції про
наявність підстав для
відповідальності позивача за не
оприбуткування (неповне та/або
несвоєчасне оприбуткування) у касах
готівки, що у свою чергу підтверджує
обґрунтованість прийнятого податковим
органом рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 15.06.2009
р. № /0 на суму 39 549,75 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог щодо скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 15.06.2009 р. № /0 на суму 76
840 грн., суд апеляційної інстанції
виходив з того, що матеріалами справи
підтверджено порушення позивачем
вимог пункту 9 статті 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», яке полягало у незабезпеченні
щоденного друкування фіскальних
звітних чеків протягом 226 днів на
реєстраторі розрахункових операцій.

Так, згідно пункту 9 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
застосовувати реєстратори
розрахункових операцій, що включені до
Державного реєстру реєстраторів
розрахункових операцій, з додержанням
встановленого порядку їх застосування.

Пунктом 4 статті 17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» передбачено, що у разі
невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку або його не
зберігання в книзі обліку
розрахункових операцій до суб'єктів
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції за товари
(послуги), застосовуються фінансові
санкції у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

З матеріалів справи слідує, що позивач
у своїй господарській діяльності
використовує реєстратор розрахункових
операцій типу «MINI 500ME» версія
програмного забезпечення 50-01, який
зареєстровано в установленому законом
порядку.

Суд апеляційної інстанції вірно визнав
безпідставними посилання позивача на
довідку Центру сервісного
обслуговування РРО - ТОВ
«КМК-Ремсервіс», в якій зазначено, що
вказаний тип реєстратор не забезпечує
щоденне друкування Z-звітів з нульовими
сумами, оскільки вказаний Центр не є
експертною установою, до того ж в
матеріалах справи наявний
роздрукований податковим органом
Z-звіт фіскальної пам'яті з нульовими
показниками.

З урахуванням вищезазначеного суд
касаційної інстанції погоджується з
висновком суду апеляційної інстанції
щодо порушення позивачем вимог пункту 9
статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

Разом з тим, колегія суддів касаційної
інстанції не може погодитись з
висновком податкового органу, який був
підтриманий судом апеляційної
інстанції, щодо визначення розміру
штрафної санкцій за рішенням про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 15.06.2009 р. № /0 у сумі 79 840
грн., виходячи з наступного.

Аналіз змісту положень пункту 4 статті
17 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» дає підстави для
висновку, що зазначена фінансова
санкція встановлена за порушення
суб'єктами підприємницької діяльності
вимоги закону щоденно друкувати
фіскальний звітний чек та зберігати
його в книзі обліку розрахункових
операцій.

Не виконуючи протягом певного періоду
обов'язок щодня друкувати фіскальний
звітний чек, суб'єкт підприємницької
діяльності вчиняє продовжуване
порушення, а не зберігаючи цей чек у
книзі обліку розрахункових операцій -
триваюче.

Враховуючи, що згідно зі статтею 61
Конституції України ніхто не може бути
двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення, за дії
(бездіяльність), які у своїй сукупності
складають єдине продовжуване чи
триваюче правопорушення, можливо
притягнути до відповідальності лише
один раз.

Отже, за вчинення порушень, про які
йдеться у пункті 4 статті 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», відповідний
орган державної податкової служби
України може застосувати лише одну
фінансову санкцію у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян незалежно від кількості
виявлених під час перевірки суб'єкта
підприємницької діяльності, який
здійснює розрахункові операції за
товари (послуги), випадків невиконання
щоденного друку фіскального звітного
чеку та/або його не зберігання в книзі
обліку розрахункових операцій.

За таких обставин у справі, що
розглядається, суд касаційної
інстанції приходить до висновку про
необхідність скасування спірного
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 15.06.2009 р. №
/0 в частині застосованої штрафної
санкції у розмірі 76 500 грн. та,
відповідно, залишення вказаного
рішення в силі у розмірі застосовної
штрафної санкції на суму 340 грн.

Відповідно до статті 225 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
змінити судове рішення, якщо у справі
немає необхідності досліджувати нові
докази або встановлювати обставини, а
судове рішення, яке змінюється, є
помилковим лише в частині.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 160, 167, 220, 221, 223, 225, 228, 229, 230, 232, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 24.05.2012 р. у
справі № 2а-5294/09/1470 в частині відмови у
задоволенні позову щодо скасування
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 15.06.2009 р. №
/0 скасувати в частині заснованих
штрафних санкцій у сумі 76 500 грн. Позов в
цій частині задовольнити.

Скасувати рішення Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Миколаєва про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 15.06.2009 р. № /0 в частині
застосованих штрафних санкцій у
розмірі 76 500 грн.

В решті постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 24.05.2012 р. у справі № 2а-5294/09/1470 -
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення. Заява про
перегляд судового рішення в
адміністративній справі Верховним
Судом України може бути подана з
підстав, в порядку та у строки, що
встановлені статтями 236-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя (підпис) І.В.
Приходько Судді: (підпис) І.О.
Бухтіярова (підпис) М.І. Костенко