Справа № 308/7929/14-а
Суддя: Сарай А. І.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/7929/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2014 року Ужгородський
міськрайонний суд Закарпатської
області в особі

головуючої судді
Сарай А.І.

при секретарі
Козар Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті Ужгород
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Територіальної державної
інспекції з питань праці у
Закарпатській області про скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Закарпатській області
про скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення.
Посилається на те, що протягом періоду
з 10.06.2014 року по 11.06.2014 року в ДП
«Закарпатський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою»
Територіальною державною інспекцією з
питань праці у Закарпатській області
проведено перевірку з питання
виконання припису від 25.02.2014 року за №
07-07-031/0144-0170. За результатами перевірки
виявлено невиконання припису від 25.02.2014
року за № 07-07-031/0144-0170, а саме: не
забезпечено виплату заробітної плати
по графіку погашення заборгованості;
не забезпечено виплату заробітної
плати в повному обсязі у поточних
місяцях; не забезпечено виплату
заробітної плати працівникам за три
дні до виходу у відпустку; не
забезпечено виплату повного
розрахунку при звільненні працівників.

12.06.2014 року було розглянуто справу про
адміністративне правопорушення та
винесено постанову № 07-07-031/0457-0037 про
притягнення до адміністративної
відповідальності, якою накладено на
нього адміністративне стягнення у
вигляді штрафу 900 грн. Однак, він не
погоджується з даною постановою та
вважає її незаконною, оскільки жодних
адміністративних правопорушень не
вчиняв. Під час розгляду справи про
адміністративне правопорушення не
було враховано факту відсутності його
вини. Заборгованість Інституту по
заробітній платі перед трудовим
колективом виникла в період з січня 2012
року по вересень 2012 року включно під
час управління підприємством
попереднім його керівником -
Пересоляком В.Ю., який припинив свої
трудові відносини з Інститутом 08.10.2012
року згідно наказу від 08.10.2012 року за №
79-к.

В той же час, акт перевірки № 07-07-031/0446
було складено 11.06.2014 року, протокол про
адміністративне правопорушення №
07-07-031/0457 було складено 12.06.2014 року, а
повістку про розгляд справи було
направлено йому 12.06.2014 року, тобто до
моменту фіксації адміністративного
правопорушення протоколом та з
порушенням трьохдобового терміну,
визначеного ст. 277-2 КУпАП. При цьому, з
усіма вищенаведеними документами його
було ознайомлено одночасно 12.06.2014 року,
тобто постанову від 12.06.2014 року за №
07-07-031/0457-0037 про притягнення до
адміністративної відповідальності
було винесено не давши йому можливості
ознайомитись з актом перевірки і
надати письмові зауваження до нього та
письмові пояснення до протоколу про
адміністративне правопорушення.
Територіальна державна інспекція з
питань праці у Закарпатській області
не зважаючи на наявність чи
відсутність його вини, оскільки навіть
не дала можливості надати зауваження
та пояснення, заздалегідь вирішила
питання притягнути його до
відповідальності, що вказує на
необ'єктивність перевірки.

Позивач в судове засідання не з'явився.
Його представник подав заяву в якій
просить розглянути справу без його
участі, позовні вимоги підтримує у
повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоч про час та місце розгляду
справи був належним чином
повідомлений, а тому суд в порядку ст.
128 КАС України розглянув справу у його
відсутності на підставі наявних у
справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд
дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 12.06.2014 р. головним
державним інспектором праці
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Закарпатській області
було винесено постанову № 07-07-031/0457-0037
про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 188-6 КУпАП за
результатами якої його було піддано
адміністративному стягненню у виді
штрафу в сумі 900 грн.

З постанови вбачається, що ОСОБА_1
перебуваючи на посаді директора ДП
«Закарпатський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою» не
забезпечив виконання припису №
07-07-031/0144-0270 від 25 лютого 2014 року, який
приписаний йому до виконання у строк до
15 березня 2014 року.

Перевіркою виконання припису (акт від
11.06.2014 року № 07-07-031/0446) встановлено
невиконання законних вимог посадової
особи Держпраці, а саме: згідно графіка
погашення заборгованої заробітної
плати за січень 2014 року мала бути
виплачена заборгована заробітна плата
в сумі 52000 грн., за лютий 2014 року - 54000 грн,
за березень 2014 року - 55000 грн., за квітень
2014 року - 56000 грн, за травень 2014 року - 57000
грн., всього необхідно було погасити
274000 грн. Станом на 11 червня 2014 року
графік погашення заборгованої
заробітної плати за попередній період
не виконаний, заборгованість по
заробітній платі становить 478900 грн - 47
працівникам, чим порушено ч. 5 ст. 95, ч. 1
ст. 115 КЗпП України, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 24 ЗУ
«Про оплату праці», не виконано п. 1
припису № 07-07-031/0144-0170 від 25.02.2014 року.

Крім цього, директор підприємства не
забезпечив виплати заробітної плати у
встановлені строки Так, за січень 2014
року заробітна плата зарахована в сумі
68661.75 грн, до виплати 56621.58 грн., яка
виплачувалась згідно ПД № 62 від 28.03.2014
року в сумі 35000 грн., ПД № 68 від 04. 04.2014
року в сумі 21925.18 грн., за лютий
нарахована в сумі 87889 грн., до виплати
71755.66 грн., яка виплачувалась згідно ПД
№ 92 від 30.04.2014 року в сумі 15900 грн., ПД №
107 від 15.05.2014 року в сумі 364.75 грн., ПД № 111
від 16.05.2014 року в сумі 40 грн., ПД № 24 від
23.05.2014 року в сумі 15072.19 грн., ПД № 117 від
23.05.2014 року в сумі 419.12 грн., за березень
2014 року заробітна плата нарахована в
сумі 87148.95 грн., до виплати 69558.17 грн., яка
виплачувалась згідно платіжного
доручення № 30 від 29.05.2014 року в сумі 10900
грн., ПД № 122 від 29.05.2014 року в сумі 58629.42
грн., за квітень 2014 року заробітна плата
нарахована в сумі 88852.64 грн., до виплати
73026.66 грн., яка виплачувалась згідно
платіжного доручення № 123 від 30.05.2014
року в сумі 15800 грн., ПД № 140 від 04.06.2014
року в сумі 18700 грн., ПД № 137 від 04.06.2014
року в сумі 10180.09 грн., ПД № 36 від 06.06.2014
року в сумі 14000 грн., всього виплачено за
квітень 49680.09 грн. Заборгованість за
квітень 2014 року становить 23346.57 грн.
Всього заборгованість по заробітній
платі по підприємству становить 502200
грн. - 47 працівникам. За травень 2014 року
заробітна плата нарахована в сумі 92806.4
грн., до виплати 75888.34 грн., яка не
виплачувалась, строк виплати якої
наступив 07 червня 2014 року, чим порушено
ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону
України «Про оплату праці» та не
виконав п. 2 припису № 07-07-031/0144-0170 від
25.02.2014 року.

ОСОБА_1 не забезпечив виплати повного
розрахунку звільненим працівникам в
день звільнення. Так, ОСОБА_3 - секретар,
звільнена згідно наказу № 27-к від 05.05.2014
року, повний розрахунок в сумі 3842.21 грн
не виплачено в день звільнення; ОСОБА_4 -
провідний інженер, звільнений згідно
наказу № 24-к від 30.04.2014 року, повний
розрахунок в сумі 4070.46 грн. не виплачено
в день звільнення, чим порушено ч. 1 ст.
116 КЗпП України, порушення триваюче та
не виконав п. 4 припису № 07-07-031/0144- 0270 від
25.02.2014 року.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати в тому числі: чи
було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності.

При накладенні адміністративного
стягнення на позивача ці вимоги закону
відповідачем не дотримані.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі
про адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових, доказів, висновків
експертів.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З останньої норми вбачається, що
законодавець встановлює презумпцію
вини суб'єкта владних повноважень,
рішення, дії чи бездіяльність якого
оскаржується - повідомлені позивачем
обставини справи про рішення, дії чи
бездіяльність відповідача - суб'єкта
владних повноважень відповідають
дійсності, доки відповідач не спростує
їх. Крім того, у зв'язку з тим, що
більшість доказів адміністративної
справи, як правило, утворюється та
зберігається у суб'єкта владних
повноважень, ч. 4 ст. 71 КАС України,
зобов'язує відповідача подати до суду
всі наявні у нього документи та
матеріли, які можуть бути використані
як докази у справі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, доказів які б
спростовували доводи позивача суду не
надав, правомірність свого рішення не
довів.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не
може бути підданий заходу впливу у
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом. При
цьому, провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законів.

В силу принципу презумпції
невинуватості, діючого в
адміністративному праві, всі сумніви у
винності особи, що притягується до
відповідальності, тлумачаться на її
користь. Недоведена вина прирівнюється
до доведеної невинуватості. За таких
обставин факт вчинення позивачем
правопорушення, передбаченого ст. 188-6
КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова
особа), що розглядає справу про
адміністративне правопорушення оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю.

В порушення вказаних вимог,
відповідачем не було вжито всіх
заходів до повного, всебічного та
об'єктивного з'ясування обставини, що
мали значення для правильного
вирішення справи належним чином за
таких підстав оскаржувана постанова
підлягає скасуванню.

У відповідності до ч. 1 ст. 293 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді скарги
або протесту на постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
приймає одне з таких рішень: залишає
постанову без зміни, а скаргу або
протест без задоволення; скасовує
постанову і надсилає справу на новий
розгляд; скасовує постанову і закриває
справу; змінює захід стягнення в межах,
передбачених нормативним актом про
відповідальність за адміністративне
правопорушення, з тим, однак, щоб
стягнення не було посилено.

З огляду на викладене суд вважає, що за
наведених обставин оскаржувана
постанова не може залишатися в силі, а
тому позов слід задовольнити та
постанову Територіальної державної
інспекції з питань праці у
Закарпатській області № 07-07-031/0457-0037 від
12.06.2014 р. про накладення на ОСОБА_1 за ст.
188-6 КУпАП адміністративного стягнення
у виді штрафу в сумі 900 грн. скасувати, а
справу про адміністративне
правопорушення щодо нього закрити.

Тому, керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 71, 128, 159, 163,
171-2 КАС України, ст.ст. 188-6, 280, 289, 293 ч. 1 п. 3
КУпАП суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Постанову Територіальної державної
інспекції з питань праці у
Закарпатській області № 07-07-031/0457-0037 від
12 червня 2014 року про накладення на
ОСОБА_1 за ст. 188-6 КУпАП
адміністративного стягнення у виді
штрафу в сумі 900 грн. скасувати, а справу
про адміністративне правопорушення
щодо нього закрити.

Постанова остаточна та оскарженню не
підлягає.

Головуюча
Сарай А.І.