Справа № 299/3557/14-а
Суддя: Леньо В. В.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд
Закарпатської області
_______________________________________________________________
Справа № 299/3557/14-а
Номер рядка звіту 18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2014
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області у особі
головуючого судді Леньо В.В., при
секретарі Дорда Д.Д., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м.Виноградів адміністративний
позов ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ з
обслуговування Виноградівського
району УМВС України в Закрпатській
області капітан міліції Гецко О.І., та
інспектора ВДАІ з обслуговування
Виноградівського району УМВС України в
Закрпатській області лейтенант
міліції Чізмар В.Ю., про скасування
постанови АА2 №125819 від 13.08.2014 року та
постанови серії АА2№125867 від 13.08.2014 року
по справі про адміністративне
правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1, звернувся в суд з
позовом до інспектора ВДАІ з
обслуговування Виноградівського
району УМВС України в Закрпатській
області капітана міліції Гецко О.І., та
інспектора ВДАІ з обслуговування
Виноградівського району УМВС України в
Закрпатській області лейтенант
міліції Чізмар В.Ю., про скасування
постанови АА2 №125819 від 13.08.2014 року та
постанови серії АА2№125867 від 13.08.2014 року
по справі про адміністративне
правопорушення.

Вимоги позову мотивовано тим, що 12.08.2014
року на позивача, ОСОБА_1,
відповідачем-інспектором ВДАІ з
обслуговування Виноградівського
району, був складений протокол про
адміністративне правопорушення серія
АБ2 №440009 від 12.08.2014 року, в якому
вказано, що позивач 12.08.2014 року о 12-30 год
в м. Виноградів по вул. Пушкіна, керував
мопедом "Рекстон" б/н, який не був
своєчасно зареєстрований в органах ДАІ
та кваліфікував його дії за ч.6 ст.121
КУпАП.

На підставі протоколу відповідач,
13.08.2014 року виніс постанову серія АА2
№125867 про накладення на позивача
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в сумі 170 гривень.

Крім того, того ж дня 12.08.2014 року
відносно позивача ОСОБА_1,
відповідачем-інспектором ВДАІ з
обслуговування Виноградівського
району був складений протокол про
адміністративне правопорушення серія
АБ2 №440084 від 12.08.2014 року, в якому
вказано, що позивач 12.08.2014 року о 12-39 год
в м. Виноградів по вул. Пушкіна, керував
мопедом без посвідчення водія
відповідної категорії на право
керування таким транспортним засобом
та кваліфікував його дії за ч.2 ст.126
КУпАП.

На підставі протоколу відповідач,
13.08.2014 року виніс постанову серія
АА2№125819 про накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в сумі 510 гривень.

Позивач вважає, що оскаржувані
постанови прийняті з порушенням
чинного законодавства, є незаконними, а
тому підлягають скасуванню.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним
чином повідомлений в судове засідання
не з»явився, однак подав суду письмову
заяву про розгляд справи за його
відсутності та про те, що вимоги позову
підтримує.

Представники відповідача - ВДАІ з
обслуговування Виноградівського
району УМВС України в Закрпатській
області, належним чином повідомлені
про день, час та місце слухання справи,
в судове засідання не з'явилися і від
них не надійшло жодного клопотання про
відкладення розгляду справи або про
поважні причини їх неявки, а тому на
підставі ч.4 ст.128 КАС України, суд
вважає за можливе провести розгляд
справи та її вирішення на підставі
наявних у ній доказів, які є достатніми.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності та взаємов"язку, суд
приходить до наступного.

Конституція України (ст.3) визначає, що
права і свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави, яка відповідає
перед людиною за свою діяльність.
Утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов"язком
держави.

В судовому засіданні встановлено, що
12.08.2014 року на позивача, ОСОБА_1,
відповідачем-інспектором ВДАІ з
обслуговування Виноградівського
району, був складений протокол про
адміністративне правопорушення серія
АБ2 №440009 від 12.08.2014 року, в якому
вказано, що позивач 12.08.2014 року о 12-30 год
в м. Виноградів по вул. Пушкіна, керував
мопедом "Рекстон" б/н, який не був
своєчасно зареєстрований в органах ДАІ
та кваліфікував його дії за ч.6 ст.121
КУпАП.

На підставі протоколу відповідач,
13.08.2014 року виніс постанову серія АА2
№125867 про накладення на позивача
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в сумі 170 гривень.

Крім того, того ж дня 12.08.2014 року
відносно позивача ОСОБА_1,
відповідачем-інспектором ВДАІ з
обслуговування Виноградівського
району був складений протокол про
адміністративне правопорушення серія
АБ2 №440084 від 12.08.2014 року, в якому
вказано, що позивач 12.08.2014 року о 12-39 год
в м. Виноградів по вул. Пушкіна, керував
мопедом без посвідчення водія
відповідної категорії на право
керування таким транспортним засобом
та кваліфікував його дії за ч.2 ст.126
КУпАП.

На підставі протоколу відповідач,
13.08.2014 року виніс постанову серія
АА2№125819 про накладення на мене
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в сумі 510 гривень

Позивач вважає, що оскаржувані
постанови прийняті з порушенням
чинного законодавства, є незаконними, а
тому підлягають скасуванню.

Так, відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не
може бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням, інакше як на підставі
і в порядку, встановленим законом.

Провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюються на основі суворого
додержання законності.

Застосування уповноваженими на те
органами і посадовими особами заходів
адміністративного впливу провадиться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності з законом.

Додержання вимог закону при
застосуванні заходів впливу за
адміністративні правопорушення
забезпечуються систематичним
контролем з боку вищестоящих органів і
посадових осіб, прокурорським
наглядом, правом оскарження, іншими
встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при
накладенні стягнення враховуються
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступень його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність. Але як вбачається з
матеріалів, складених відповідачем, ці
обставини не враховувались. Данні про
особу, яка притягається до
адміністративної відповідальності
досліджена не була. А постанову
винесено без урахувань вимог ст.ст. 34-35
КУпАП.

Крім того, в порушення ст. 278 КУпАП,
відповідачами не проведено підготовку
до розгляду справи про адміністративне
правопорушення, а саме посадовою
особою не вирішено, чи належить до його
компетенції розгляд даної справи; чи
правильно складено протокол та інші
матеріали справи про адміністративне
правопорушення; чи сповіщено осіб, які
беруть участь у розгляді справи, про
час і місце її розгляду; чи витребувано
необхідні додаткові матеріали;

чи підлягають задоволенню клопотання
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілого, їх законних представників
і адвоката.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова
особа) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Але вимоги цієї
статті також не виконані.

Крім того відповідачі грубо порушили
процесуальний порядок розгляду справи
про адміністративне правопорушення,
оскільки відповідно до ст.279 КУпАП
України ), відповідач не оголосив, яка
справа підлягає розгляду, хто
притягається до адміністративної
відповідальності, не роз'яснив права і
обов'язки позивачу, не оголосили
протокол про адміністративне
правопорушення, не заслухав осіб, які
беруть участь у розгляді справи, не
дослідили докази і не надали позивачу
можливості заявити жодних клопотань.

Однак, у відповідності до п. 21 ст. 11
Закону України «Про міліцію» від 20
грудня 1990 року (з подальшими змінами та
доповненнями), яка передбачає права
міліції встановлено, що міліції, для
виконання покладених на неї обов'язків
надається право зупиняти транспортні
засоби в разі порушення правил
дорожнього руху, наявних ознак, що
свідчать про технічну несправність
транспорту або забруднення ним
навколишнього середовища, а також при
наявності даних про те, що він
використовується з протиправною метою.

Крім того, у відповідності до п. 14
Наказу Міністерства внутрішніх справ
«Про затвердження інструкції з питань
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС» від 27 березня
2009 року, підставою для зупинки
транспортних засобів є, зокрема
порушення правил дорожнього руху.

Слід зазначити, що відповідачі не мали
право зупиняти транспортний засіб
позивача з підстав передбачених п. 21 ст.
11 Закону України «Про міліцію» та п. 14
Наказу Міністерства внутрішніх справ
«Про затвердження інструкції з питань
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС», а тому зупинка
транспортного засобу позивача з боку
інспектора ДПС була неправомірною, а
вимоги надати документи були
безпідставними, оскільки інспектором
ДПС не було надано законних та
обґрунтованих підстав для зупинки
транспортного засобу.

Внаслідок порушення вищезазначених
норм чинного законодавства були грубо
порушенні конституційні права
позивача, та норми КУпАП, у зв'язку з чим
постанову не можна вважати законною.

Окрім цього, відповідно до п. 1.6
розпорядження МВС № 466 від 21.05.2009 року,
працівників ДАЇ зобов'язано виключити
випадки складання відносно водіїв
транспортних засобів адміністративних
протоколів без доведення їхньої вини
чи достатніх доказів допущення ними
порушень ПДР України (фото-, відео
матеріалів, показань свідків).

Стаття 19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Отже, у відповідності до ст. 7 КпАП
України, провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності.

Крім того, у відповідності до ст. 245 КпАП
України, завданнями провадження в
справах про адміністративні
правопорушення є: своєчасне, всебічне,
повне і об'єктивне з'ясування обставин
кожної справи, вирішення її в точній
відповідності з законом.

Тому, ст. 251 КпАП України передбачено, що
доказами в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, а також іншими
документами.

Як наслідок, ст. 252 КпАП України,
передбачено, що орган (посадова особа)
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю.

Аналогічне положення міститься в п. 2.13.
Наказу Міністерства внутрішніх справи
України «Про затвердження інструкції з
оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративне правопорушення у
сфері забезпечення безпеки дорожнього
руху» від 26 лютого 2009 року за № XX.

Таким чином, в п. 1 ч.1 ст. 17 КАС України
передбачено, що компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії) дій чи
бездіяльності.

Крім того, ч.2 ст. 19 КАС України
передбачено, що адміністративні справи
з приводу оскарження правових актів
індивідуальної дії, а також дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, які стосуються інтересів
конкретної особи, вирішуються
адміністративними судами за місцем
проживання (перебування, знаходження)
позивача.

Конституцією України статтею 8
визначено, що в Україні визнається і
діє принцип верховенства права.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, та суб'єкт
владних повноважень повинен подати
суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути використані
як докази в справі, що відповідачем
проігноровано.

У відповідності до ч.1 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
поданий в межах строку звернення до
адміністративного суду встановленого
цим кодексом або іншими законами.

В той час ч.2 ст. 99 КАС України
передбачено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Крім того, як передбачено ч.3 ст. 99 КАС
України, для захисту прав, свобод та
інтересів особи цим кодексом та іншими
законами можуть встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не
встановлено інше, обчислюються з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Тому, ст. 289 КпАП України передбачено, що
скаргу на постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови. В разі пропуску
зазначеного строку з поважних причин
цей строк за заявою особи, щодо якої
винесено постанову, може бути
поновлено органом (посадовою особою),
правомочним розглядати скаргу.

Крім того, згідно ст. 102 КпАП України,
пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений за
клопотанням особи, яка бере участь у
справі. Питання про поновлення
пропущеного строку суд вирішує з
повідомленням осіб, які беруть участь у
справі. Неприбуття у судове засідання
осіб, які були належним чином
повідомлені, не перешкоджає розгляду
клопотання.

Враховуючи всі наведені вище
обставини, а також беручи до уваги те,
що позивач отримав оскаржувані
постанови та з вкладенням до нього
протоколу про адміністративне

правопорушення лише 25 вересня 2014 року,
надіслані РВ ДВС у Виноградівському
районі, разом із Постановами про
відкриття виконавчих проваджень, про
що свідчить відбиток календарного
штемпеля про відправлення звичайного
листа, позивач вважає, що ним було
пропущено строк звернення до
адміністративного суду за захистом
своїх прав та інтересів з поважних
причин. А тому такий строк підлягає
поновленню.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, та суб'єкт
владних повноважень повинен подати
суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути використані
як докази в справі, що відповідачем
проігноровано.

На підставі наведеного, оцінюючи
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв"язок
доказів в їх сукупності відповідно до
вимог ст.86 КАС України, суд приходить до
переконання, що позов підставний і
такий підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст.3
Конституції України, ст. ст. 247, 258 КУпАП
та керуючись ст.ст.7, 71, 86, 159, 161,163, 167 КАС
України , суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Поновити встановлений строк на
оскарження вищезазначених постанов.

Скасувати постанову інспектора ВДАІ з
обслуговування Виноградівського
району УМВС України в Закарпатській
області лейтенанта міліції Чізмар В.Ю.,
серія АА2№125867 від 13.08.2014 року про
накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в сумі 170 гривень, за порушення
ст. 121 ч.6 КУпАП.

Скасувати постанову інспектора ВДАІ з
обслуговування Виноградівського
району УМВС України в Закарпатській
області капітан міліції Гецко О.І.,
серія АА2№125819 від 13.08.2014 року про
накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в сумі 510 гривень, за порушення
ст. 126 ч.2 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий: В. В. Леньо