Справа № 821/3876/14
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/3876/14
Херсонський окружний
адміністративний суд у складі
головуючої судді Кузьменко Н.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Херсонського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
скасування рішення адміністративної
колегії "Про порушення конкуренційного
законодавства та накладення штрафу"
від 28 травня 2013 року за №69/2-рш, -

встановив:

04 липня 2013 року до Херсонського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі
- позивач, ФОП ОСОБА_1.) до Херсонського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
(далі - відповідач, Херсонське обласне
ТВ АКУ) про скасування рішення
адміністративної колегії "Про
порушення конкуренційного
законодавства та накладення штрафу"
від 28 травня 2013 року за №69/2-рш.

Обґрунтовуючи свою позицію позивач
зазначає, що оскаржуване рішення
прийняте відповідачем у зв'язку зі
зверненням ОСОБА_2 про поширення ФОП
ОСОБА_1 недобросовісної, такої, що
вводить в оману, реклами дверей.
Звернення зареєстровано відповідачем
в грудні 2012 р. - січні 2013 р., тоді як
відповідні рекламні листівки на
території Херсонської області
розповсюджувались в квітні 2011 року. В
квітні було встановлено вхідні двері
на замовлення громадянки ОСОБА_2 яка
претензій щодо якості дверей не
пред'являла. Позивач переїхав до м.
Луганська та вже більше двох років не
здійснює підприємницьку діяльність на
території Херсонської області. ОСОБА_2
було порушено шестимісячний строк
звернення до органу Антимонопольного
комітету України, а тому відповідач
повинен був відмовити у прийнятті її
заяви. Крім того, під час проведення
перевірки відповідачем не були
досліджені всі фактичні обставини
справи, доводи порушення законодавства
ґрунтуються лише на особистих
припущеннях, висновок про
розповсюдження неправдивої інформації
не відповідає обставинам справи. З
посиланням на норми Закону України «По
захист від недобросовісної
конкуренції», Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
обґрунтовує правомірність своїх вимог.
З наведеного позивач робить висновок
про наявність підстав для
постановлення судового рішення про
скасування рішення адміністративної
колегії "Про порушення конкуренційного
законодавства та накладення штрафу"
від 28 травня 2013 року за №69/2-рш.

Представник позивача 16 жовтня 2014 року
заявив клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Представник відповідача у відзиві на
позовну заяву від 15 жовтня 2014 року
проти позову заперечує та просить суд
відмовити в задоволенні позову.
Твердження відповідача про порушення
заявницею терміну звернення до
Херсонського обласного ТВ АКУ є
помилковим, оскільки розгляд справи
розпочався за вимогами статті 36 Закону
України «По захист від недобросовісної
конкуренції». Строк давності
притягнення до відповідальності
передбачений статтею 28-1 даного закону
не пропущено. Позивач здійснює свою
діяльність на території України, що
підтверджується свідоцтвом платника
єдиного податку від 30 травня 2012 року
серії НОМЕР_1. Всі контактні дані на
листівках відповідали контактним
даним позивача. Діяльність осіб по
розповсюджуванню рекламних листівок
відповідала інтересам позивача та
впливала на його господарську
діяльність, шляхом впливу на наміри
споживачів щодо придбання товарів саме
у останнього. ФОП ОСОБА_1 листом
(вх.№1198-25/2) повідомив про відсутність
документів, які підтверджують його
статус в якості представника компанії
«ІМЕХ». На запит щодо виробника та
постачальника дверей позивач
повідомив, що двері для реалізації він
придбав на оптових ринках м. Одеси та м.
Дніпропетровська за готівку. На
підтвердження якісних характеристик
дверей надано сертифікат
відповідності від 11.05.2012 року на двері
виробництва країни Китай. З посиланням
на норми Закону України «Про захист від
недобросовісної конкуренції», Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» обґрунтовує помилковість
позиції позивача. Все це на думку
відповідача є підставами для залишення
адміністративного позову без
задоволення. Представник відповідача 16
жовтня 2014 року заявив клопотання про
розгляд справи в порядку письмового
провадження.

Згідно ч.4 ст.122 КАС України, особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Отже, згідно вимог ч.4 ст. 122 КАС України,
справа розглянута в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Розглянувши надані позивачем та
відповідачем документи, з'ясувавши
фактичні обставини справи, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду спору по суті,
проаналізувавши норми законодавства
які регулюють спірні відносини та їх
застосування сторонами, суд приходить
до висновку про відсутність підстав
для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, 16 квітня 2011 р.
громадянкою ОСОБА_2 були придбані у ФОП
ОСОБА_1 вхідні металеві двері, які були
встановлені продавцем, що
підтверджується договором
купівлі-продажу, актом
прийому-передачі та актом виконаних
робіт.

19.11.2012р. ОСОБА_2 звернулась до
Херсонського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України з
листом, в якому просила надати оцінку
рекламі ФОП ОСОБА_1 щодо продажу
вхідних металевих дверей, які
реалізовуються з м. Дніпропетровська,
що вводить в оману покупців. Заявниця
стверджувала, що особа, яка поширювала
рекламні листівки та сам позивач
переконали її, що двері нестандартного
розміру (на замовлення), виробляються у
місті Дніпропетровську,
енергозберігаючі, з відмінною тепловою
та шумоізоляцією, з утеплювачем
"мінеральна вата", вибір - більше 50-ти
моделей. Але все виявилось неправдою:
двері холодні, не по розмірам та
китайського виробництва, а "прямі
поставки з Дніпропетровська" відсутні.

Відповідно до змісту службової записки
головного спеціаліста Херсонського
обласного ТВ АКУ звернення ОСОБА_2
містило інформацію про те, що
розповсюджувачі рекламних листівок
ФОП ОСОБА_1 продовжують вводити в оману
інших покупців, про що свідчать
отримані ОСОБА_2 листівки в
жовтні-грудні 2012 року в районі
Центрального та Дніпровського ринків у
м. Херсоні. У ході аналізу отриманих
матеріалів встановлено, що ОСОБА_2
пропущено 6-ти місячний строк звернення
із заявою про захист своїх прав,
передбачений статтею 28 Закону України
"Про захист від недобросовісної
конкуренції". Ураховуючи, що ОСОБА_2 як
споживач введена в оману неправдивою
рекламною інформацією, яку
розповсюджує ФОП ОСОБА_1, що вплинуло на
її наміри щодо придбання товару цього
суб'єкта господарювання, та те, що така
рекламна інформація розповсюджується
на теперішній час, чим вводить в оману
інших споживачів, пропоную розпочати
за власною ініціативою розслідування
та дослідження відповідних ринків, у
ході яких проаналізувати питання,
порушені у зверненні зазначеної
громадянки.

Після розгляду звернення ОСОБА_2
Херсонське обласне ТВ АКУ розпочало
розгляд справи № 37/2-13 та у зв'язку зі
встановленими, на думку відповідача,
порушеннями законодавства ФОП ОСОБА_1,
28.05.2013 прийнято спірне рішення
адміністративної колегії АК "Про
порушення конкуренційного
законодавства та накладення штрафу" №
69/2-рш, яким на позивача накладено штраф
у розмірі 10 000,00 грн.

Правомірність рішення
адміністративної колегії АК "Про
порушення конкуренційного
законодавства та накладення штрафу" №
69/2-рш та відповідність його
законодавству є предметом судового
розгляду.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Законом України
«Про захист економічної конкуренції»
та Законом України "Про захист від
недобросовісної конкуренції"

Преамбула до Закону України «Про
захист від недобросовісної
конкуренції» передбачає, що цей Закон
визначає правові засади захисту
суб'єктів господарювання і споживачів
від недобросовісної конкуренції. Закон
спрямований на встановлення, розвиток
і забезпечення торгових та інших
чесних звичаїв ведення конкуренції при
здійсненні господарської діяльності в
умовах ринкових відносин.

Недобросовісною конкуренцією є дії у
конкуренції, зокрема визначені главами
2 - 4 цього Закону (ч.2 ст.1 Закону України
«Про захист від недобросовісної
конкуренції»).

Закон застосовується до відносин, у
яких беруть участь суб'єкти
господарювання у зв'язку з
недобросовісною конкуренцією, у тому
числі у разі вчинення ними дій за
межами України, якщо ці дії мають чи
можуть мати негативний вплив на
конкуренцію на її території, якщо інше
не встановлено міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України (ст.2 Закону України «Про
захист від недобросовісної
конкуренції»).

Відносини, пов'язані захистом від
недобросовісної конкуренції,
регулюються цим Законом, Законом
України "Про захист економічної
конкуренції", Законом України "Про
Антимонопольний комітет України",
Паризькою конвенцією про охорону
промислової власності від 20 березня 1883
року, міжнародними договорами України,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, іншими актами
законодавства, виданими на підставі
законів чи постанов Верховної Ради
України (ст.3 Закону України «Про захист
від недобросовісної конкуренції»).

Поширенням інформації, що вводить в
оману, є повідомлення суб'єктом
господарювання, безпосередньо або
через іншу особу, одній, кільком особам
або невизначеному колу осіб, у тому
числі в рекламі, неповних, неточних,
неправдивих відомостей, зокрема
внаслідок обраного способу їх
викладення, замовчування окремих
фактів чи нечіткості формулювань, що
вплинули або можуть вплинути на наміри
цих осіб щодо придбання (замовлення) чи
реалізації (продажу, поставки,
виконання, надання) товарів, робіт,
послуг цього суб'єкта господарювання.

Інформацією, що вводить в оману, є,
зокрема, відомості, які: містять
неповні, неточні або неправдиві дані
про походження товару, виробника,
продавця, спосіб виготовлення, джерела
та спосіб придбання, реалізації,
кількість, споживчі властивості,
якість, комплектність, придатність до
застосування, стандарти,
характеристики, особливості
реалізації товарів, робіт, послуг, ціну
і знижки на них, а також про істотні
умови договору;…приписують
повноваження та права, яких не мають,
або відносини, в яких не перебувають;
містять посилання на обсяги
виробництва, придбання, продажу чи
поставки товарів, виконання робіт,
надання послуг, яких фактично не було
на день поширення інформації (ст.15-1
Закону України «Про захист від
недобросовісної конкуренції»).

Так, причетність продавця (в якості
офіційного представника) до
господарської діяльності компанії
«ІМЕХ», яка (з сайту www.imex-dnepr.com.ua)
займається виготовленням дверей та
здійснює постійний контроль за їх
якістю, стимулює споживача до
придбання зазначеної продукції.
Позивач зазначив, що документи які
підтверджують його статус як
представника компанії «ІМЕХ» відсутні
(а.с. 33 лист п.4).

Проте навіть якщо такі документи і були
б в наявності, реалізації дверей
передувала їх закупка на оптових
ринках міста Одеси та міста
Дніпропетровська, а наданий сертифікат
відповідності містить країну
виробника - Китай, що не може бути
сумісним з «прямими поставками з
Дніпропетровська» (а.с. 33 лист п.5.4.).
Доказів протилежного сторони суду не
надали.

Вчинення дій, визначених цим Законом як
недобросовісна конкуренція, тягне за
собою відповідальність, передбачену
цим Законом (ст. 20 Закону України «Про
захист від недобросовісної
конкуренції»).

Вчинення суб'єктами господарювання
дій, визначених цим Законом як
недобросовісна конкуренція, тягне за
собою накладення штрафу у розмірі до
п'яти відсотків доходу (виручки) від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) суб'єкта господарювання за
останній звітний рік, що передував
року, в якому накладається штраф.

Якщо доходу (виручки) немає або
відповідач на вимогу органів
Антимонопольного комітету України,
голови його територіального
відділення не надав відомостей про
розмір доходу (виручки), штраф,
передбачений частиною першою цієї
статті, накладається у розмірі до
десяти тисяч неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян (ч.1-2 ст.21
Закону України «Про захист від
недобросовісної конкуренції).

Відповідно до статті 28 Закону України
"Про захист від недобросовісної
конкуренції" особи, права яких порушені
діями, визначеними цим Законом як
недобросовісна конкуренція, можуть
протягом шести місяців з дня, коли вони
дізнались або повинні були дізнатися
про порушення своїх прав, звернутися до
Антимонопольного комітету України,
його територіальних відділень із
заявою про захист своїх прав.

Закінчення строку звернення із заявою
є підставою для відмови у прийнятті
заяви, якщо орган Антимонопольного
комітету України не визнає поважними
причини пропуску строку звернення із
заявою.

Частиною першою статті 36 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" визначено, зокрема, що
органи Антимонопольного комітету
України розпочинають розгляд справи
про порушення законодавства про захист
економічної конкуренції за власною
ініціативою органів Антимонопольного
комітету України.

На підставі службової записки
головного спеціаліста Херсонського
обласного ТВ АКУ, розгляд справи № 37/2-13
про порушення законодавства про захист
економічної конкуренції розпочато за
власною ініціативою відповідача, а
тому застосування до даних
правовідносин положень статті 28 Закону
України "Про захист від
недобросовісної конкуренції" є
помилковим.

Відповідно до частини другої статті 28-1
Закону України "Про захист від
недобросовісної конкуренції" строк
давності притягнення до
відповідальності за недобросовісну
конкуренцію становить три роки з дня
вчинення порушення, а в разі триваючого
порушення - з дня закінчення вчинення
порушення.

Таким чином, час поширення рекламної
інформації позивачем (2011 рік чи 2012 рік)
не впливає на правомірність прийняття
оспорюваного рішення у цій справі.

Преамбула до Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
визначає, що цей Закон визначає правові
засади підтримки та захисту
економічної конкуренції, обмеження
монополізму в господарській
діяльності і спрямований на
забезпечення ефективного
функціонування економіки України на
основі розвитку конкурентних відносин.

Економічна конкуренція (конкуренція) -
змагання між суб'єктами господарювання
з метою здобуття завдяки власним
досягненням переваг над іншими
суб'єктами господарювання, внаслідок
чого споживачі, суб'єкти
господарювання мають можливість
вибирати між кількома продавцями,
покупцями, а окремий суб'єкт
господарювання не може визначати умови
обороту товарів на ринку (абз.2 ст.1
Закону України «Про захист економічної
конкуренції»)

Цим Законом регулюються відносини
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, органів
адміністративно-господарського
управління та контролю із суб'єктами
господарювання; суб'єктів
господарювання з іншими суб'єктами
господарювання, із споживачами, іншими
юридичними та фізичними особами у
зв'язку з економічною конкуренцією (ч.1
ст.2 Закону України «Про захист
економічної конкуренції»).

Підставами для зміни, скасування чи
визнання недійсними рішень органів
Антимонопольного комітету України є:
неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи; недоведення
обставин, які мають значення для справи
і які визнано встановленими;
невідповідність висновків, викладених
у рішенні, обставинам справи; порушення
або неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права
(ч.1 ст.59 Закону України «Про захист
економічної конкуренції»).

Наявні в матеріалах справи документи
не дають суду підстав для висновку про
скасування рішення адміністративної
колегії "Про порушення конкуренційного
законодавства та накладення штрафу"
від 28 травня 2013 року за №69/2-рш, оскільки
передбачені ч.1 ст.59 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
порушення відсутні.

Враховуючи викладене, відповідач
прийняв спірне рішення в межах строків
передбачених ст. 28-1 Закону України «Про
захист від недобросовісної
конкуренції» здійснивши розгляд
справи про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції за
власною ініціативою на підставі ст.36
даного закону. Підстави для скасування
спірного рішення визначені ст.59 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» відсутні, доказів
протилежного сторони не надали.

Оцінка судом обставин справи базується
на наданих доказах, їх належності та
переконливості, в поєднанні з
принципами КАС України.

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в
Україні є практика Європейського суду
з прав людини, яка статтею 17 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини» визнана джерелом
права.

Згідно п.1 статті 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
(ратифіковано Україною 17.07.1997 року,
набула чинності для України 11.09.1997 року)
"Кожен має право на ... розгляд його
справи упродовж розумного строку ...
судом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру...".

Вирішуючи питання стосовно
застосування ч.1 ст.6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, суд бере до уваги, що в рішенні
Європейського суду з прав людини по
справі «Бендерський проти України»
(Заява N 22750/02§42) суд нагадує, що
відповідно до практики, яка відображає
принцип належного здійснення
правосуддя, судові рішення мають в
достатній мірі висвітлювати мотиви, на
яких вони базуються. Межі такого
обов'язку можуть різнитися залежно від
природи рішення та мають оцінюватись в
світлі обставин кожної справи. Право
може вважатися ефективним, тільки якщо
зауваження сторін насправді
"заслухані", тобто належним чином
вивчені судом.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України
суд повинен визначити характер спірних
правовідносин та зміст правової
вимоги, матеріальний закон, який їх
регулює, а також факти, що підлягають
встановленню і лежать в основі вимог та
заперечень, з'ясувати, які є докази на
підтвердження зазначених фактів.

Положення ст. 9 КАС України передбачає,
що суди при вирішенні справи керуються
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Частиною 2 ст. 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 71 КАС України,
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Позивач належними доказами не
підтвердив правомірність своїх вимог,
натомість наявні в матеріалах справи
докази не дають суду підстав для
висновку про протиправність дій
відповідача.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 122, 158 - 163
КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Херсонського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
скасування рішення адміністративної
колегії "Про порушення конкуренційного
законодавства та накладення штрафу"
від 28 травня 2013 року за №69/2-рш -
залишити без задоволення

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Херсонський окружний адміністративний
суд апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги на постанову
суду одночасно надсилається особою,
яка її подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст. 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Суддя
Кузьменко
Н.А.

кат. 5.3.