Справа № 2а/0370/914/11
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року
Справа
№ 9104/48564/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Свято-Покровської релігійної громади
Української Православної Церкви
с.Маяки (Сирники) на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 16 травня 2011
року у справі за позовом
Свято-Покровської релігійної громади
Української Православної Церкви
с.Маяки (Сирники) до Волинської
обласної державної адміністрації,
третя особа релігійна громада Св.
Покрови Пресвятої Богородиці
Української автокефальної
православної церкви
Луцько-Володимир-Волинської Єпархії
Української Автокефальної
Православної Церкви про зобов'язання
вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Свято-Покровська релігійна громада
Української Православної Церкви
с.Маяки (Сирники) звернулась в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до Волинської обласної
державної адміністрації, третьої особи
релігійна громада Св. Покрови
Пресвятої Богородиці Української
автокефальної православної церкви
Луцько-Володимир- Волинської Єпархії
Української Автокефальної
Православної Церкви в якому просила
зобов'язати відповідача звернутись в
суд з позовною заявою про припинення
діяльності релігійної громади Св.
Покрови Пресвятої Богородиці
Української автокефальної
православної церкви Луцько-Володимир-
Волинської Єпархії Української
Автокефальної Православної Церкви.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 16 травня 2011
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням
суду першої інстанції Свято-Покровська
релігійна громада Української
Православної Церкви с.Маяки (Сирники)
оскаржила його в апеляційному порядку,
вважає, що суд неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, в зв'язку з чим висновки суду не
відповідають обставинам справи; не
доведено обставини, які мають значення
для справи, які суд вважав
встановленими, а постанова винесена з
порушенням норми матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що
відмовляючи в задоволенні позову суд
прийшов до хибного висновку про те, що:
зміна підлеглості релігійної громади у
канонічних і організаційних питаннях
не є підставою для припинення
релігійної громади; держава не
втручається в діяльність релігійної
громади, в зв'язку з чим питання щодо
призначення настоятеля є внутрішнім
питанням церкви і не може перевірятися
державними і судовими органами;
позивач, як релігійна громада, має свою
культову споруду, де і проводить
богослужіння.

Однак зазначене обґрунтування судом
постанови не відповідає ні вимогам
адміністративного позову, ні дійсним,
встановленим в судовому засіданні,
обставинам справи.

Позивач не посилався, в якості підстави
для припинення діяльності релігійної
громади, на зміну підлеглості
релігійної громади Св. Покрови
Пресвятої Богородиці УАПЦ у канонічних
і організаційних питаннях в зв'язку з
відсутністю такої зміни на час
розгляду справи.

В той же час, суд не звернув увагу на
ігнорування відповідачем вимог ст. ст.
7, 13 та 14 Закону України «Про свободу
совісті та релігійні організації»,
відповідно до яких релігійні
організації в Україні діють відповідно
до своєї ієрархічної та інституційної
структури, призначають і змінюють
персонал згідно із своїми статутами,
які реєструються обласними державними
адміністраціями.

В п. 1.1. Статуту релігійної громади Св.
Покрови Пресвятої Богородиці
Української автокефальної
православної церкви с. Сирники
Луцько-Володимир-Волинської Єпархії
Української Автокефальної
Православної Церкви, зареєстрованого
рішенням Волинського облвиконкому № 182
від 12.08.1991р. вказано, що дана релігійна
громада є складовою частиною
Луцько-Володимир-Волинської Єпархії
УАПЦ. Однак, рішенням Патріаршої Ради
Української Автокефальної
Православної Церкви від 25.06.1997р був
затверджений поділ УАПЦ та порядок
керівництва парафіями, згідно якого
була утворена Рівненсько-Волинська
єпархія, в яку входять Рівненська та
Волинська області, правлячим архієреєм
якої є Архієпископ Львівський Макарій.

Таким чином, в зв'язку припиненням
існування Луцько-Володимир-Волинської
Єпархії УППЦ, релігійна громада Св.
Покрови Пресвятої Богородиці УАПЦ
повинна була внести відповідні зімни у
свій статут, що не було зроблено.

Крім того в адміністративному позові
відсутні будь-які вимоги про втручання
в діяльність релігійної громади Св.
Покрови Пресвятої Богородиці УАПЦ.

Судом були проігноровані викладені в
адміністративному позові

обґрунтування порушень вимог пунктів
1.2., 1.3, 1.5. та 3.1. Статуту релігійної
громади Св.

Покрови Пресвятої Богородиці УАПЦ,
згідно яких парафія УАПЦ входить до
складу

єпархії Української Автокефальної
Православної Церкви знаходиться під
канонічним

управлінням правлячого Архірея,
настоятель даної релігійної громади
призначається правлячим Архієреєм з
числа священнослужителів УАПЦ. Тому
призначення настоятелем автокефальної
релігійної громади указом Митрополита
Української Православної Церкви
Київського Патріархату із числа
священнослужителів УПЦ-КП є прямим
порушенням статуту релігійної
автокефальної громади та ст. ст. 7, 13 та 14
Закону України «Про свободу совісті та
релігійні організації», враховуючи ту
обставину, що відповідно до листа № 430
від 11.11.2010р. керуючий
Рівненсько-Волинською єпархією
Української Автокефальної
Православної Церкви архієпископ
Макарій не призначав священика ОСОБА_3
настоятелем парафії Св. Покрови
Пресвятої Богородиці УАПЦ с. Сирники,
Луцького району.

Відповідно до вимог п. 3, 4 Типового
Положення про головне управління у

справах національностей та релігій
обласної державної адміністрації,
затвердженого

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 171 від 12.03.2008р., обласна державна

адміністрація контролює дотримання
законодавства про релігійні
організації. Аналогічні зобов'язання
просипані в пунктах 4.43 та 4.47 Положення
про головне управління з питань
внутрішньої політики та зв'язків з
громадськістю Волинської обласної
державної адміністрації, затверджене
розпорядженням голови
облдержадміністрації № 208 від 10.06.2008р.

Підставою для припинення у судовому
порядку діяльності релігійної
організації є, відповідно до ч. 4 ст. 16
Закону України «Про свободу совісті та
релігійні організації», порушення
вимог статей 5 та 17 цього Закону.
Частина 8 ст. 5 вказаного Закону
зобов'язує релігійну організацію
дотримуватися вимог чинного
законодавства.

Вище наведені невідповідності
діяльності релігійної громади Св.
Покрови Пресвятої Богородиці УАПЦ
вимогам ст. ст. 7, 13 та 14 зазначеного вище
Закону та пунктам 1.2., 1.3, 1.5. та 3.1. свого ж
статуту якраз і є порушенням вимог ч. 8
ст. 5 Закону України «Про свободу
совісті та релігійні організації» та
безконтрольністю Волинської обласної
державної адміністрації, що було
проігноровано Волинським окружним
адміністративним судом.

Також судом проігноровано
встановлений у судовому засіданні факт
наявності у релігійної громади Св.
Покрови Пресвятої Богородиці УАПЦ
чотирьох варіантів статуту, які
вказана громада використовувала в
різних інстанціях, в залежності від
необхідності та ситуації, що також є
прямим порушенням вимог ч. 8 ст. 5 та ст. 13
Закону України «Про свободу совісті та
релігійні організації».

Суд також проігнорував достовірно
встановлений та доведений в судовому
засіданні факт самовільного
захоплення релігійною громадою Св.
Покрови Пресвятої Богородиці УАПЦ
Свято-Покровського храму в с. Маяки,
який був переданий державою позивачу в
безоплатне та безстрокове
користування. В той же час, відповідно
вимог до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про
свободу совісті та релігійні
організації» порушення вимог ст. 17
цього Закону, а саме, посягання на майно
релігійних організацій є ще однією
підставою для припинення в судовому
порядку діяльності релігійної
організації.

Відсутність відповідного контролю
Волинською обласною державною

адміністрацією за дотримання
законодавства про релігійні
організації та ігнорування факту

самовільного захоплення релігійною
громадою Св. Покрови Пресвятої
Богородиці УАПЦ

належного державі Свято-Покровського
храму в с. Маяки, є обов'язковою
підставою для

припинення в судовому порядку
діяльності релігійної організації.

Невиконання Волинською
облдержадміністрацією вище
викладеннях вимог Закону та Положення
змусили позивача звернутися за
захистом своїх прав та інтересів до
Волинського окружного
адміністративного суду, який
перекрутив в своїй постанові позовні
вимоги, проігнорував і не
проаналізував встановлені в судовому
засіданні факти та докази, послався на
недоведені, вигадані самим судом факти.
Саме до таких фактів відноситься думка
суду про те, що релігійна громада
(позивач) має свою культову споруду, де
і проводить богослужіння. Дана
обставина не досліджувалась в судовому
засіданні і не була встановлена.
Навпаки, самовільне захоплення
релігійною громадою Св. Покрови
Пресвятої Богородиці УАПЦ
Свято-Покровського храму в с. Маяки,
який був переданий державою
Свято-Покровській релігійній громаді
Української Православної Церкви с.
Маяки (Сирники) Луцького району в
безоплатне та безстрокове
користування, порушило права та
інтереси позивача, що стало однією з
підстав для звернення з позовом до
суду.

На підставі викладеного просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
28.02.2011 року Свято-Покровська релігійна
громада УПЦ села Маяки (Сирники)
Луцького району звернулася із заявою
до голови Волинської обласної
державної адміністрації Клімчука Б.П.,
в якій просила вирішити питання про
припинення діяльності релігійної
громади Св. Покрови Пресвятої
Богородиці УАПЦ, оскільки релігійна
громада Св. Покрови Пресвятої
Богородиці Української автокефальної
православної церкви
Луцько-Володимир-Волинської Єпархії
Української Автокефальної
православної церкви в 1991 році
самовільно захопила Свято-Покровський
храм в селі Маяки, яким незаконно
продовжує користуватися і в даний час,
та безпідставно отримала земельну
ділянку для обслуговування цього
храму, керуючий Рівненсько-Волинською
єпархією Української Автокефальної
Православної Церкви архієпископ
Макарій не призначав священика ОСОБА_3
настоятелем парафії Св. Покрови
Пресвятої Богородиці УАПЦ с. Сирники
Луцького району, а в порушення статуту
релігійної громади Св. Покрови
Пресвятої Богородиці Української
Автокефальної Православної Церкви,
Указом Митрополита Луцького і
Волинського Української православної
Церкви Київського патріархату
настоятелем вказаної церкви було
призначено ОСОБА_3. Волинська ОДА на
звернення про припинення діяльності
релігійної громади у листі від 28.03.2011
року № 1673/55/2-11 повідомила, що у разі
порушення релігійною організацією, що
є юридичною особою, законодавчих актів
України її діяльність може бути
припинено за рішенням суду, однак, на
даний час підстави для припинення
діяльності релігійної громади Св.
Покрови Пресвятої Богородиці УАПЦ
відсутні.

Розглядаючи спір суд першої інстанції
вірно врахував що відповідно до ст. 8
Закону України «Про свободу совісті та
релігійні організації» релігійна
громада є місцевою релігійною
організацією віруючих громадян одного
й того ж культу, віросповідання,
напряму, течії або толку, які
добровільно об'єдналися з метою
спільного задоволення релігійних
потреб. Держава визнає право
релігійної громади на її підлеглість у
канонічних і організаційних питаннях
будь-яким діючим в Україні та за її
межами релігійним центрам
(управлінням) і вільну зміну цієї
підлеглості. Тому правильно суд вважав,
що зміна підлеглості релігійної
громади у канонічних і організаційних
питаннях будь-яким діючим в Україні та
за її межами релігійним центрам
(управлінням) є її правом і не може бути
підставою для припинення релігійної
громади.

Також суд вірно зазначив, що відповідно
до частини 1 та 2 статті 35 Конституції
України кожен має право на свободу
світогляду і віросповідання. Це право
включає свободу сповідувати будь-яку
релігію або не сповідувати ніякої,
безперешкодно відправляти одноособово
чи колективно релігійні культи і
ритуальні обряди, вести релігійну
діяльність. Здійснення цього права
може бути обмежене законом лише в
інтересах охорони громадського
порядку, здоров'я і моральності
населення або захисту прав і свобод
інших людей. А втручання держави в
діяльність релігійної організації є
прямим порушенням ч. 4 ст. 5 Закону
України «Про свободу совісті та
релігійні організації» згідно якої
держава не втручається у здійснювану в
межах закону діяльність релігійних
організацій. Усі релігії,
віросповідання та релігійні
організації є рівними перед законом.
Встановлення будь-яких переваг або
обмежень однієї релігії,
віросповідання чи релігійної
організації щодо інших не
допускається. Відповідно питання щодо
призначення настоятелів церкви є
внутрішнім питанням церкви, і це
питання не може перевірятися
державними і судовими органами.

Також судом першої інстанції вірно
враховано, що згідно ч. 4 ст. 16 Закону
України «Про свободу совісті та
релігійні організації» у судовому
порядку діяльність релігійної
організації припиняється лише у
випадках:1) вчинення релігійною
організацією дій, недопустимість яких
передбачена статтями З, 5 і 17 цього
Закону; 2) поєднання обрядової чи
проповідницької діяльності релігійної
організації з посяганнями на життя,
здоров'я, свободу і гідність особи; 3)
систематичного порушення релігійною
організацією встановленого
законодавством порядку проведення
публічних релігійних заходів
(богослужінь, обрядів, церемоній,
походів тощо); 4) спонукання громадян до
невиконання своїх конституційних
обов'язків або дій, які супроводжуються
грубими порушеннями громадянського
порядку чи посяганням на права і майно
державних, громадських чи релігійних
організацій. Статтею 3 Типового
положення про управління у справах
національностей та релігій Київської
міської, управління (відділ) у справах
національностей та релігій обласної,
відділ у справах національностей та
релігій Севастопольської міської
державної адміністрації,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.03.2008 року № 171
встановлено, що основними завданнями
управління є забезпечення дотримання
законодавства щодо прав національних
меншин, свободи світогляду і
віросповідання. Статтею 4 цього
Типового положення передбачено, що
управління, відділ відповідно до
покладених на нього завдань: контролює
дотримання законодавства щодо свободи
світогляду і віросповідання та про
релігійні організації; вивчає
релігійну ситуацію та процеси, що
відбуваються в релігійному середовищі;
вживає у межах своєї компетенції
заходів до запобігання проявам
розпалювання релігійної ворожнечі у
регіоні; веде облік (реєстр)
релігійних організацій, що діють в
регіоні, та культових будівель і
приміщень, пристосованих під
молитовні, що належать релігійним
організаціям та/або використовуються
ними; розглядає в установленому
законодавством порядку звернення
фізичних і юридичних осіб з питань, що
належать до його компетенції.

Згідно ж частини 9 статті 5 Закону
України «Про свободу совісті та
релігійні організації» релігійна
організація не повинна втручатися у
діяльність інших релігійних
організацій, в будь-якій формі
проповідувати ворожнечу, нетерпимість
до невіруючих і віруючих інших
віросповідань.

Суд першої інстанції підставно вважав,
що відмовляючи у вирішення питання
щодо звернення до суду про припинення
діяльності релігійної громади Св.
Покрови Пресвятої Богородиці
Української автокефальної
православної церкви Волинська обласна
державна адміністрація не порушила
прав та інтересів Свято-Покровської
релігійної громади Української
православної церкви с. Маяки (Сирники)
Луцького району та вимог діючого
законодавства, а відтак позовні вимоги
про зобов'язання відповідача
звернутися в суд з позовною заявою про
припинення діяльності релігійної
громади Св. Покрови Пресвятої
Богородиці Української автокефальної
православної церкви є безпідставними
та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Свято-Покровської
релігійної громади Української
Православної Церкви с.Маяки (Сирники) -
залишити без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 16 травня 2011
року по справі № 2а/0370/914/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин