Справа № 2а-723/12
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2014р.
Справа № 9104/178147/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді
Левицької Н.Г.,

судді
Обрізка І.М.,

судді
Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області, с.м.т. Маневичі Волинської
області

на постанову Маневицького районного
суду Волинської області від 20.02.2012р..
№2а-0311/723/2012

за позовом ОСОБА_1, с.В.Яблунька
Маневицький район Волинська область;

до управління Пенсійного фонду України
в Маневицькому районі Волинської
області, с.м.т. Маневичі Волинської
області, про стягнення заборгованості
постраждалому внаслідок ЧАЕС, -

ВСТАНОВИВ

Позивач, ОСОБА_1А, 30.05.2011 року (згідно
відбитку штепмеля на конверті),
звернулася з позовом в суд до
управління Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області (далі - УПФУ) та просила
зобов'язати відповідача провести
перерахунок пенсії в інтересах своїх
неповнолітніх дітей згідно ст.39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
яка повинна бути встановлена в розмірі
двох мінімальних заробітних плат та
ст..51 вказаного Закону, де
передбачається нарахування і виплата
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю особам, віднесеним до 1-ї
категорії, що призначається у розмірі
75% мінімальної пенсії за віком, яка
встановлюється на рівні прожиткового
мінімуму за період з жовтня 2010 року по
теперішній час.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що
отримує пенсію, як особа, що потерпіла
внаслідок аварії на Чорнобильській
атомній електростанції третьої
категорії.

Позивачці призначена пенсія, яку
відповідач виплачує менше
передбаченого розміру, встановленого
чинним законодавством. Позивач вважає,
що відповідно до ч.2 ст.39 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) має право на отримання
доплати до пенсії як непрацюючий
пенсіонер в розмірі двох мінімальних
заробітних плат та у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком, яка
встановлюється на рівні прожиткового
мінімуму, тоді як виплата
здійснювалась у сумі 10,50 грн. щомісячно.

Постановою Маневицького районного
суду Волинської області від 20.02.2012р.
адміністративний позов задоволено
частково. Зобов'язано УПФУ провести
перерахунок та виплату позивачу
доплати до пенсії у розмірі двох
мінімальних заробітних плат, як особі,
що проживає в зоні гарантованого
добровільного відселення за період з 01
грудня 2010 року по 22 липня 2011 року на
підставі положень ст. 39 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
урахуванням виплачених сум. В решті
позовних вимог відмовлено. Постанова
прийнята в порядку скороченого
провадження.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням УПФУ подано апеляційну
скаргу, в якій просить постанову
Маневицького районного суду
Волинської області від 20.02.2012р
скасувати та прийняти нову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог
покликається на постанову Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996 року №836
«Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», постанову Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 року № 530
«Про деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян», та
доводиться непоширенням на дані
правовідносини ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Оскільки, клопотань від осіб, які
беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю не поступило, тому,
суд апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду
даної справи.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково, а постанову
суду скасувати з наступних підстав.

Судом вірно встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що позивачка
отримує пенсію, що проживає в зоні
гарантованого добровільного
відселення, що підтверджується копією
посвідчення серії НОМЕР_1, виданого
ОСОБА_2 обласною державною
адміністрацією.

Щодо нарахуваня додаткової пенсії у
розмірі 25 % за шкоду заподіяну здоров'ю,
колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до ст.51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» для осіб
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи встановлено 25% надбавки за
шкоду заподіяну здоров'ю, однак як
вбачається із матеріалів справи,
позивачка належить до осіб
постраждалих внаслідок ЧАЕС що
відносяться до 1-ї категорії, а відтак у
позовних вимогах в даній частині судом
першої інстанції вірно відмовлено.

Згідно ч.2 ст.39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають у зоні гарантованого
добровільного відселення проводиться
доплата до пенсії в розмірі двох
мінімальних заробітних плат.

Відносно цього колегія суддів зазначає
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачу доплата до пенсії
виплачувалась згідно постанови
Кабінету Міністрів України № 836 від
26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали від наслідків
Чорнобильської катастрофи» в розмірі
10,50 грн. Тобто така доплата проводилась
не на рівні мінімальної заробітної
плати, як це передбачено Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до 3
категорії призначалась розмірі 10%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність відповідно до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік», Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
постанови Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року «Про деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян».

Однак згідно положення ч.4 ст.9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру пенсій
позивачу застосуванню підлягають не
постанови Кабінету Міністрів України,
оскільки останні істотно звужують
обсяг встановлених законом прав
позивача згідно ст.39 та ст.51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) для обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого ч.1 цієї статті,
мінімального розміру пенсії за віком.

В той же час, колегія суддів вважає, що
судом першої інстанції при прийнятті
постанови порушено норми
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Так у відповідності до ст. ст. 99, 100 КАС
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Оскільки стосовно не нарахованих
пенсій ніякими нормативно-правовими
актами, крім КАС України, не визначено
строк звернення до суду, то під час
вирішення спорів, які виникають із
вказаних правовідносин слід
застосовувати шестимісячний строк
звернення до суду.

Відтак, колегія суддів приходить до
висновку про необхідність
застосування строку звернення до суду,
визначеного ст.99 КАС України та
залишення без розгляду позовних вимог
позивача в частині нарахування та
виплати підвищення до пенсії як дитині
війни за період з 01 листопада 2010 року по
29 листопада 2010 року.

Відтак, колегія суддів вважає
підставними заявлені вимоги позивача в
частині зобов'язання відповідача
нараховувати і виплачувати підвищення
до пенсії згідно ст.39 Закону України
Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі
двох заробітних плат, для осіб
віднесеним до 3-ї категорії за період з
30 листопада 2010 року по 22 липня 2011 року у
відповідності до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
урахуванням виплачених сум із
врахуванням шестимісячного строку
звернення до адміністративного суду.

За таких обставин, оскаржувана
постанова суду першої інстанції
прийнята з порушенням та неправильним
застосуванням норм процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, що відповідно до п.4
ч.1 ст.202 КАС України є підставою для її
скасування та прийняття нової
постанови.

Керуючись ст. 160, ст. 195, 197, п.3 ч.1 ст. 198, п.4
ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ст. 254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області на постанову Маневицького
районного суду Волинської області від
20.02.2012 р. №2а-0311/723/2012 за позовом ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в Маневицькому районі Волинської
області про стягнення заборгованості -
задовольнити частково.

2. Постанову Маневицького
районного суду Волинської області від
20.02.2012р. №2а-0311/723/2012 скасувати та
прийняти нову, якою позов ОСОБА_1 ОСОБА_2
задовольнити частково.

3. Позовні вимоги ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України
Маневицькому районі Волинської
області про визнання дій
неправомірними за період з 01 листопада
2010 року по 29 листопада 2010 року включно,
залишити без розгляду.

4. Визнати протиправними дії
управління Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області щодо перерахунку та виплати на
користь ОСОБА_1 доплати до пенсії, як
особі що проживає в зоні гарантованого
добровільного відселення виходячи із
розміру двох мінімальних заробітних
плат за період з 30 листопада 2010 року по
22 липня 2011 року у відповідності до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з урахуванням виплачених
сум.

5. Зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області провести перерахунок та
виплату на користь ОСОБА_1 доплати до
пенсії, як особі що проживає в зоні
гарантованого добровільного
відселення виходячи із розміру двох
мінімальних заробітних плат за період
з 30 листопада 2010 року по 22 липня 2011 року
у відповідності до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
урахуванням виплачених сум.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.Г. Левицька

Суддя
І.М. Обрізко

Суддя
В.П. Сапіга