Справа № 815/4962/14
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4962/14
У Х В А Л А

09 жовтня 2014 року
м. Одеса

16 год. 02 хв.

У залі судових засідань № 31

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
- Балан Я.В.

судді -
Катаєвої Е.В.

судді -
Стеценка О.О.

при секретарі судового засідання
- Філімоненко А.О.

за участю сторін:

позивача - не
з'явився

представник відповідача
- Ващіліна Н.С. (за довіреністю)

перекладач -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Державної
міграційної служби України про
скасування рішення Державної
міграційної служби України № 206-14 від
20.05.2014 року, зобов'язання Державної
міграційної служби України визнати
ОСОБА_3 біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного
адміністративного суду з позовом
звернувся ОСОБА_3 з позовом до
Державної міграційної служби України
про скасування рішення Державної
міграційної служби України № 206-14 від
20.05.2014 року, зобов'язання Державної
міграційної служби України визнати
ОСОБА_3 біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту.

Ухвалою суду від 12.09.2014 року закінчено
підготовче провадження у справі та
призначено справу до судового розгляду
на 23.09.2014 року о 14 год. 00 хв.

В судове засідання, яке відбулось 23.09.2014
року, за участю представника
відповідача, позивач або його
представник не прибули.

Ухвалу суду про закінчення
підготовчого провадження у справі та
призначення справи до судового
розгляду з викликом у судове засіданні
на 23.09.2014 року о 14:00 год. було надіслано
за вказаною в адміністративному позові
адресою позивача, проте поштове
відправлення з кореспонденцією суду
було повернуто ВПЗ відправнику із
довідкою ф. 20 із зазначенням причин
повернення - «за закінченням терміну
зберігання» (аркуші справи 20-24).

Відповідно до ч. 11 ст. 35 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі поштового відправлення
із повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Згідно з ч. 7 ст. 9 вказаного Кодексу, у
разі відсутності закону, що регулює
відповідні правовідносини, суд
застосовує закон, що регулює подібні
правовідносини (аналогія закону), а за
відсутності такого закону суд виходить
із конституційних принципів і
загальних засад права (аналогія права).

З урахуванням вказаного, на підставі
ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд вважає, що
позивач відповідно до ч. 11 ст. 35
вказаного Кодексу, належним чином
повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду справи.

Про причини неприбуття суд не
повідомив, заяв про розгляд справи за
його відсутності або про відкладення
розгляду справи до суду не подав.

У зв'язку із зазначеним, усною ухвалою
суду, занесеною до журналу судового
засідання, неприбуття у судове
засідання, призначене на 23.09.2014 року о 14
год. 30 хв. позивача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, від якого не
надходило заяв про розгляд справи за
його відсутності, визнано неповажним
та, оскільки позивач не є громадянином
України та потребує вчинення
додаткових дій для всебічного захисту
порушених прав та охоронюваних законом
інтересів, судом прийнято ухвалу про
зупинення провадження у справі для
належного та своєчасного повідомлення
позивача про дату, час і місце судового
розгляду справи.

Судове засіданні призначено на 09.10.2014
року о 15 год. 30 хв.

Проте, у судове засідання, призначене
на 09.10.2014 року о 15 год. 30 хв. позивач не
прибув повторно, відповідно до
приписів ч. 11 ст. 35 Кодексу
адміністративного судочинства
України, належним чином повідомлений
про дату, час і місце судового розгляду
справи (аркуші справи 37-40).

Заяв або клопотань про відкладення
розгляду справи або про розгляд справи
за відсутності позивача до суду не
надходило, причини поважності
неприбуття у судове засідання суду не
повідомлено.

Вказані обставини дають підстави для
прийняття рішення про залишення позову
без розгляду, відповідно до приписів п.
4 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного
судочинства України.

На підставі вказаного, головуючим
суддею по справі в судовому засіданні,
яке відбулось 09.10.2014 року о 15 год. 49 хв.,
було поставлено на обговорення питання
щодо залишення адміністративного
позову ОСОБА_3 без розгляду.

Представник відповідача в судовому
засіданні не заперечував проти
залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справу розглянуто в порядку
письмового провадження.

Колегія суду вважає, що позов Інспекції
ОСОБА_3 підлягає залишенню без розгляду
з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі повторного неприбуття позивача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин або без повідомлення
ним про причини неприбуття, якщо від
нього не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності, суд залишає
позовну заяву без розгляду.

Сторони належать до складу осіб, які
беруть участь у справі, а тому
володіють загальними правами, які
передбачені ст. 49 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Крім наявних прав особи, що беруть
участь у справі, наділені також певними
обов'язками, що кореспондують
процесуальним правам інших осіб, та
дають змогу здійснювати ефективний
розгляд справи судом. Процесуальні
права і обов'язки будь-якої особи, яка
бере участь у справі, не можуть
визнаватися більш або менш важливими
ніж права і обов'язки другої особи, яка
бере участь у справі.

Відповідно до положень, передбачених ч.
1, 2 ст. 49 Кодексу адміністративного
судочинства України особи, які беруть
участь у справі, мають рівні
процесуальні права і обов'язки та
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами і неухильно
виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 49 Кодексу
адміністративного судочинства України
особи, які беруть участь у справі, мають
право заявляти клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Кодексу
адміністративного судочинства України
особи, які беруть участь у справі, які
не можуть з поважних причин прибути до
суду, зобов'язані завчасно повідомити
про це суд.

Так, особи, які беруть участь у справі,
можуть звернутися до суду з
клопотанням про відкладення розгляду
справи, посилаючись на обставини, що їм
перешкоджають взяти участь у судовому
засіданні, як то, відрядження,
несвоєчасне вручення повістки,
захворювання, що перешкоджає з'явитись
до суду, тощо. Тобто, ці підстави, як
правило визнаються судом поважними
причинами неявки, якщо вони
підтверджені відповідними доказами.
Якщо ж відповідних доказів не надано,
суд може відмовити в задоволенні
клопотання з мотивів його
недоведеності. При цьому, остаточно
поважність причин неприбуття, що
перешкоджають взяти участь особи у
судовому засіданні оцінюватиме суд у
кожному конкретному випадку, з метою
визначення правових наслідків такого
неприбуття.

Згідно з ч. 1 ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративна справа має бути
розглянута і вирішена протягом
розумного строку, але не більше місяця
з дня відкриття провадження у справі,
якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до положень, передбачених
ч.ч. 1, 2 ст. 49 Кодексу адміністративного
судочинства України особи, які беруть
участь у справі, мають рівні
процесуальні права і обов'язки та
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами і неухильно
виконувати процесуальні обов'язки.

Причини неприбуття слід визнавати
неповажними, якщо за таких причин особа
мала реальну можливість прибути до
судового засідання або надіслати свого
представника. Тож поважність причин
неприбуття є оціночною категорією, яка
залежить від конкретних обставин, а
відтак, про вирішення цього питання суд
постановляє вмотивовану ухвалу .

Разом з цим, суд вважає за необхідне
зазначити, що на осіб, які беруть участь
у справі, покладається загальний
обов'язок - добросовісно здійснювати
процесуальні права і неухильно
виконувати процесуальні обов'язки. При
цьому, під добросовісністю необхідно
розуміти таку реалізацію прав і
виконання обов'язків, що передбачають
користування правами за призначенням,
здійснення обов'язків в межах,
визначених законом, недопустимість
посягання на права інших учасників
адміністративного процесу, заборону
зловживати наданими правами.

Недобросовісним користуванням
процесуальними правами вважається,
зокрема, нез'явлення учасників
судового процесу у судові засідання
без поважних причин, подання
необґрунтованих клопотань про
вчинення судом процесуальних дій.
Вказані підстави спрямовані на свідоме
невиправдане затягування судового
процесу та порушення права інших
учасників судового процесу.

Згідно приписів ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, кожен має право на справедливий
і публічний розгляд його справ
упродовж розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків.

Вжиття заходів для прискорення
процедури розгляду справ є обов'язком
не тільки держави, а й осіб, які беруть
участь у справі. Так, Європейський суд з
прав людини в рішенні від 7 липня 1989
року у справі «Юніон Аліментаріа
Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що
заявник зобов'язаний демонструвати
готовність брати участь на всіх етапах
розгляду, що стосуються безпосередньо
його, утримуватися від використання
прийомів, які пов'язані із зволіканням
у розгляді справи, а також максимально
використовувати всі засоби
внутрішнього законодавства для
прискорення процедури слухання.

Також, слід зазначити, що у своєму
рішенні від 21 грудня 2006 року у справі
«Мороз та інші проти України»,
Європейський суд з прав людини
зазначив, що розумність строку
проваджень повинна оцінюватись у
світлі обставин справи та з
урахуванням наступних критеріїв:
складність справи, поведінка заявників
і відповідних органів державної влади
та того, яку важливість для заявників
мало питання, що розглядалося.

Крім того, відповідно до положень п. 8 ч.
1 ст. 3 Кодексу адміністративного
судочинства України, позивач, який
відповідно до ст. 50 цього Кодексу є
стороною в адміністративному процесі -
зокрема, особа, на захист прав, свобод
та інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду.

Права та обов'язки осіб, які беруть
участь у адміністративному процесі, в
тому числі права та обов'язки позивача
закріплено ст.ст. 49, 51 Кодексу
адміністративного судочинства
України, до яких належать, крім іншого:
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами і неухильно
виконувати процесуальні обов'язки.

На підставі вищезазначеного, суд
вважає, що позивач у даному провадженні
зловживає своїми правами, що
призводить до порушення прав
відповідача на своєчасний розгляд
справи, а також свідчить про прояв
неповаги до суду та вказане не може
бути спростовано тим, що позивач не є
громадянином України, оскільки
звертаючись до суду за захистом прав
сторони є рівними у своїх правах та
обов'язках.

За таких обставин, неприбуття позивача
(представника позивача) у судове
засідання повторно, перешкоджає
здійсненню адміністративного
судочинства, зумовлює збільшення
процесуальних строків розгляду
адміністративної справи та свідчить
про зловживання процесуальними
правами, наданими ст. 49 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до частини третьої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі повторного неприбуття
позивача, належним чином повідомленого
про дату, час і місце судового розгляду,
без поважних причин або без
повідомлення ним про причини
неприбуття, якщо від нього не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності, суд залишає позовну заяву
без розгляду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 155 Кодексу
адміністративного судочинства
України, яким передбачено, що позов
підлягає залишенню без розгляду, якщо
позивач повторно не прибув у судове
засідання без поважних причин або без
повідомлення ним про причини
неприбуття, якщо від нього не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності.

А відтак, з урахуванням встановлених
судом фактичних обставин, які свідчать
про зловживання позивачем правом на
судовий захист, а саме неприбуття
повторно без поважних причин та не
повідомлення суду про наявність
будь-яких причин, які зумовили
неприбуття позивача у судові
засідання, призначені на 23.09.2014 року о 14
год. 30 хв. та 09.10.2014 року о 15 год. 30 хв. та
підтверджуються матеріалами справи,
позовну заяву ОСОБА_3 слід залишити без
розгляду.

На підставі вищезазначеного, колегія
суду дійшла висновку, що
адміністративний позов ОСОБА_3 до
Державної міграційної служби України
про скасування рішення Державної
міграційної служби України № 206-14 від
20.05.2014 року, зобов'язання Державної
міграційної служби України визнати
ОСОБА_3 біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту підлягає
залишенню без розгляду.

Керуючись ч. 3, ч. 6 ст. 128, п. 4 ч. 1 ст. 155, 160,
165 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до
Державної міграційної служби України
про скасування рішення Державної
міграційної служби України № 206-14 від
20.05.2014 року, зобов'язання Державної
міграційної служби України визнати
ОСОБА_3 біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту -
залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що після усунення
підстав, з яких позовна заява була
залишена без розгляду, він має право
звернутися до адміністративного суду в
загальному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена в
порядку та строки, встановлені ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Ухвала набирає законної сили в порядку
та строки, встановлені ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст ухвали, у зв'язку із
перебуванням головуючого судді на
лікарняному, складено та підписано 15
жовтня 2014 року

Головуючий суддя
Я.В. Балан

Суддя
Е.В. Катаєва

Суддя
О.О.Стеценко