Справа № 821/3918/14
Суддя: Горшков В.М.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/3918/1415
год. 22 хв.

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Горшкова В.М.,

при секретарі: Кальченко-Буланова М.С.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Демідової
А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління Державної
міграційної служби України в
Херсонській області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до
Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом до
Управління Державної міграційної
служби України в Херсонській області
(надалі - відповідач), у якому просить
визнати дії відповідача протиправними
щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу
на імміграцію в Україну та зобов'язати
відповідача надати дозвіл позивачу на
імміграцію.

Ухвалою суду від 08 жовтня 2014 року
замінено первинних відповідачів
Білозерський районний сектор
Державної міграційної служби України в
Херсонській області, Завідувача
Білозерського районного сектору УДМС
України в Херсонській області на
належного відповідача - Управління
Державної міграційної служби України в
Херсонській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що відповідачем було
відмовлено у наданні дозволу ОСОБА_1 на
імміграцію в Україну з посиланням на п.
6 ст.10 Закону України "Про імміграцію",
оскільки в оскаржуваному рішенні не
вказано, які інші обставини не
дозволяють надати дозвіл позивачу на
імміграцію в Україну. При цьому,
позивач зазначає, що ним було прийнято
після смерті матері спадщину. Але, у
зв'язку з тим, що позивачу було
відмовлено у дозволі на імміграцію, він
не може оформити документи про право на
спадщину.

У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги та просив їх
задовольнити.

Представник позивача у судовому
засіданні проти позову заперечувала та
зазначила, що при прийнятті
оскаржуваного рішення УДМС України в
Херсонській області діяло на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені законами України, не
порушуючи вимоги Порядку провадження
за заявами про надання дозволу на
імміграцію і поданнями про його
скасування та виконання прийнятих
рішень, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 р.
№ 1983. Відповідач вказує, що саме
отримання на запит УДМС України в
Херсонській області від Управління
Служби безпеки України в Херсонській
області відповіді від 03.07.2014 року за
№22/9-1574, де було зазначено про відмову у
наданні дозволу на імміграцію в
Україну громадянину Російської
Федерації ОСОБА_1, відповідно до вимог
п. 6 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про
імміграцію".

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи
суд встановив наступне.

Громадянин Російської Федерації
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 18 квітня 2014 року
звернувся до Білозерського районного
сектору УДМС України в Херсонській
області з заявою про отримання дозволу
на імміграцію в Україну на підставі п. 3
ч. 3 ст. 4 Закону України "Про імміграцію",
як особа, яка народилась на території
України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
відповідно до свідоцтва про народження
серії ЯГ № 407006 народився у с.
Посад-Покровське, Білозерського
району, Херсонської області
Української ССР колишнього СРСР.

У 1972 році проходив службу у
Приморському краї у м. Владивосток
колишнього СРСР. Після демобілізації
позивач одружився та залишився
проживати на території РСФСР
колишнього СРСР.

У березні 2014 року дізнався про заповіт,
яким його мати все її майно заповідала
позивачу, у тому числі і житловий
будинок у с. Станіслав.

28 серпня 2014 року Білозерським РС
Управління Державної міграційної
служби України в Херсонській області
прийнято рішення про відмову у наданні
дозволу на імміграцію в Україну
ОСОБА_1, з посиланням на п.6 ч.1 ст. 10
Закону України "Про імміграцію", як на
підставу для відмови.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд враховував
наступні обставини справи та норми
діючого законодавства.

Правовий статус, основні права, свободи
та обов'язки іноземців та осіб без
громадянства, які проживають або
тимчасово перебувають в Україні і
порядок вирішення питань, пов'язаних з
їх в'їздом в Україну або виїздом з
України регулюється Законом України
"Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства", відповідно до ст. 4
якого, іноземці та особи без
громадянства в порядку, визначеному
законом України про імміграцію, можуть,
зокрема, іммігрувати в Україну на
постійне проживання.

Умови і порядок імміграції в Україну
іноземців та осіб без громадянства
визначається Законом України "Про
імміграцію" від 07 червня 2001 року №
2491-ІІІ (надалі - Закон України № 2491).

За ст. 1 Закону Україну № 2491 імміграція -
прибуття в Україну чи залишення в
Україні у встановленому законом
порядку іноземців та осіб без
громадянства на постійне проживання, а
іммігрант - це іноземець чи особа без
громадянства, який отримав дозвіл на
імміграцію і прибув в Україну на
постійне проживання, або, перебуваючи в
Україні на законних підставах, отримав
дозвіл на імміграцію і залишився в
Україні на постійне проживання.
Порядок надання дозволу на імміграцію
в Україну на постійне проживання та
перелік документів, необхідних для
отримання такого дозволу визначено ст.
9 Закону України № 2491.

З метою реалізації положень Закону
Україну № 2491 Кабінетом Міністрів
України 26 грудня 2002 року винесено
постанову № 1983, якою затверджено
Порядок провадження за заявами про
надання дозволу на імміграцію й
поданнями про його скасування і
виконання прийнятих рішень (надалі -
Порядок ). Цей Порядок визначає
процедуру провадження за заявами про
надання дозволу на імміграцію в
Україну іноземцям та особам без
громадянства, поданнями про його
скасування та виконання прийнятих
рішень, а також повноваження
центральних органів виконавчої влади
України, підпорядкованих їм органів,
які забезпечують виконання
законодавства про імміграцію.

Порядок подання заяви про отримання
дозволу на імміграцію, перелік
необхідних документів та порядок їх
розгляду, крім ст. 9 Закону Україну № 2491,
визначені пунктами 11-14, за якими
територіальні органи і підрозділи
після отримання документів від
зазначених у пунктах 12 і 13 цього
Порядку органів перевіряють у місячний
термін правильність їх оформлення,
з'ясовують у межах своєї компетенції
питання щодо наявності чи відсутності
підстав для відмови у наданні дозволу
на імміграцію, передбачених статтею 10
Закону України "Про імміграцію",
надсилають відповідні запити до
регіональних органів СБУ, Робочого
апарату Укрбюро Інтерполу та
Держприкордонслужби. Регіональні
органи СБУ, Робочий апарат Укрбюро
Інтерполу та Держприкордонслужба
проводять у межах своєї компетенції у
місячний термін після надходження
таких запитів перевірку з метою
виявлення осіб, яким дозвіл на
імміграцію не надається. Про
результати перевірки інформується
орган, який зробив запит.

У судовому засіданні представник
відповідача пояснила, що підставою для
відмови у наданні позивачу дозволу на
імміграцію є п. 6 ст. 10 Закону України
"Про імміграцію" та підтвердила, що
позивачем дотримано порядок подання
документів для отримання дозволу.

Перелік підстав для відмови у наданні
позивачу дозволу на імміграцію
передбачений ст. 10 Закону України № 2491
та є вичерпним. За пунктом 6 цієї статті
дозвіл на імміграцію не надається: в
інших випадках, передбачених законами
України.

Як вбачається з листа Управління
Служби безпеки України в Херсонській
області від 03 липня 2014 року № 22/9-1574, що у
зв'язку з військовою агресією з боку
суміжної держави з метою недопущення
загрози засадам національної безпеки
України, керуючись п. 6 ст. 10 Закону
України № 2491, Служба безпеки України
вважає за доцільне відмовити
громадянину РФ ОСОБА_1 у наданні
дозволу на імміграцію.

Проте, суд зауважує, що вказаний лист не
містить посилання на інші закони
України, які б вказували на наявність
тих обставин, які стали підставою для
висновку про недоцільність у наданні
ОСОБА_1 дозволу на імміграцію, як це
визначено у п. 6. ч. 1 ст. 10 вказаного
Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються вимоги
та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідачем не надано суду належних
доказів існування інших обставин, що
передбачені ст. 10 Закону України №
2491-ІІІ, які б надали УДМС України в
Херсонській області підстави для
відмови в наданні дозволу на
імміграцію, окрім листа Управління СБУ
в Херсонській області.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
обґрунтованими вимоги позивача про
визнання протиправним та скасування
рішення щодо відмови ОСОБА_1 у наданні
дозволу на імміграцію в Україну, а
також враховує той факт, що у даному
випадку буде доцільним зобов'язати
відповідача повторно розглянути заяву
про надання позивачу дозволу на
імміграцію.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 12, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Скасувати рішення від 28 серпня 2014 року
№ 14/964 про відмову ОСОБА_1 у наданні
дозволу на імміграцію в Україну.

Зобов'язати Управління Державної
міграційної служби України в
Херсонській області повторно
розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання
дозволу на імміграцію в Україну.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 15 жовтня 2014 р.

Суддя
Горшков В.М.

кат. 3.1.3