Справа № 2а-9111/10/1370
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 р.
Справа № 51775/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Носа С. П.,

суддів -
Клюби В. В., Кухтея Р. В.;

за участю секретаря судового засідання
- Корнієнко О. А.;

представника позивача - Дубаса В. М.;

представника відповідача - Шевчука І.
З.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 17 червня 2011
року в справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«ЛьвівТоргРоздріб» до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова про
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2010 року Львівським окружним
адміністративним судом зареєстровано
позовну заяву товариства з обмеженою
відповідальністю «ЛьвівТоргРоздріб»
до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 24.11.2009 року №
/0/26370, від 09.02.2010 року № /1/2683,
від 09.02.2010 року № /1/2684, від 06.05.2010
року № /4/10536, від 06.05.2010 року №
/1/10566, від 20.07.2010 року № /2/17076,
від 20.07.2010 року № /2/17073, від 30.09.2010
року № /3/22689, від 30.09.2010 року №
000302300/3/22690.

В обґрунтування вимог позовної заяви
вказано, що висновки акту відповідача
про заниження податку на прибуток, на
підставі яких були прийняті
оскаржувані податкові повідомлення
рішення, ґрунтуються виключно на
протиправних твердженнях, та
суперечать фактичним даним обліку
позивача і нормам законодавства
України.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 17 червня 2011
року позов задоволено. Визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова від
24.11.2009 року № /0/26370, від 09.02.2010 року
№ /1/2683, від 09.02.2010 року № /1/2684,
від 06.05.2010 року № /4/10536, від 06.05.2010
року № /1/10566, від 20.07.2010 року №
/2/17076, від 20.07.2010 року № /2/17073,
від 30.09.2010 року № /3/22689; від 30.09.2010
року № 000302300/3/22690.

Зазначену постанову мотивовано тим, що
орган ДПС помилково ототожнив облік
приросту (убутку) як запасів
будівельних матеріалів, які ще не
використані у процесі будівництва і
обліковуються на рахунку 205
«Будівельні матеріали»із обліком
вартості будівельних матеріалів, вже
використаних у процесі будівництва,
тобто які вже перестали бути запасами
внаслідок зміни їх матеріально-речової
форми, та обліковуються на рахунку 151
«Капітальне будівництво».

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідачем - Державною
податковою інспекцією в
Шевченківському районі м. Львова,
подано апеляційну скаргу до
Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій
висловлено прохання скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказано, що висновки акту
перевірки щодо заниження податку на
прибуток є обґрунтованими, а відтак
оскаржувані податкові повідомлення
рішення прийнятими правомірно.

Представник відповідача, у судовому
засіданні, вимоги апеляційної скарги
підтримав та просить таку
задовольнити.

Представник позивача, у судовому
засіданні, вимоги апеляційної скарги
заперечив та просить таку залишити без
задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача та представника
третьої особи, проаналізувавши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не знаходить
підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Докази, одержані
з порушенням закону, судом при
вирішенні справи не беруться до уваги.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Встановлено, ДПІ у Шевченківському
районі м. Львова з 29 вересня 2009 року по 19
жовтня 2009 року провела планову виїзну
документальну перевірку ТзОВ
«Львівторгроздріб» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01 жовтня 2007 року по 30 червня 2009
року, за результатами якої було
складено акт від 22 жовтня 2009 року №
1907/261/23-118/31978969.

У висновку акта перевірки зазначено, що
в порушення п. 5.9. ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» ТзОВ «ЛьвівТоргРоздріб»
занижено податок на прибуток у сумі
861695,00 грн., в т.ч. за 1 кв.2008р. на суму 489614,00
грн., за 2 кв.2008р. на суму 108750,00 грн.
(півріччя 2008р на суму 598364,00 грн.), за 3 кв.
2008р. на суму 348877,00 грн. (3 квартали 2008
року на суму 947241,00 грн.), за 4 кв.2008р. на
суму 95006,00 грн. (2008 рік на суму 852 235,00
грн.), за 1 кв.2009р. на суму 54014,00 грн., за 2
кв. 2009р. на суму (44 554,00) грн. ( півріччя
2009р на суму 9 460,00 грн.); зменшено збитки
на 7778630,00 грн., в т.ч. за 4 кв.2007р. на суму
1589952,00 грн., за 2008р. на суму 3006031,00 грн., за
півріччя 2009р. на суму 3182647,00 грн.

На підставі зазначеного вище акту було
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 24 листопада
2009 року №/0/26370, згідно якого
визначено податкове зобов'язання з
податку на прибуток підприємств у
розмірі 861695,00 грн. та штрафної санкції
із цього податку в розмірі 856966,00 грн.

Позивачем була подана відповідачу
первинна скарга, яка була залишена без
задоволення та одночасно збільшена
сума штрафної санкції на 69780,00 грн., а
відтак направлено повторні податкові
повідомлення рішення від 09.02.2010 року
№/1/2683 та №/1/2684. Позивачем
була подана повторна скарга до ДПІ у
місті Львові, яка була залишена без
задоволення, а відтак відповідачем
направлено повторні податкові
повідомлення рішення від 06.05.2010 року
№/4/10536 та №/1/10566. Позивачем
була подана повторна скарга до ДПА у
Львівській області, яка була залишена
без задоволення, а відтак відповідачем
направлено повторні податкові
повідомлення рішення від 20.07.2010 року
№/2/17073 та №/2/17076. Позивачем
була подана повторна скарга до ДПА
України, яка була залишена без
задоволення, а відтак відповідачем
направлено повторні податкові
повідомлення рішення від 30.09.2010 року
№/3/22689 та №/2/22690.

Відповідно до вимог пункту 5.9 статті 5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» платник податку
веде податковий облік приросту (убутку)
балансової вартості товарів (крім тих,
що підлягають амортизації, та цінних
паперів), сировини, матеріалів,
комплектуючих виробів,
напівфабрикатів, малоцінних предметів
(далі - запасів) на складах, у
незавершеному виробництві та залишках
готової продукції, витрати на
придбання та поліпшення (перетворення,
зберігання) яких включаються до складу
валових витрат згідно з цим Законом (за
винятком тих, що отримані безкоштовно).
Вартість запасів оплачених, але не
отриманих (не оприбуткованих)
платником податку - покупцем, до
приросту запасів не включається.
Вартість запасів оплачених, але не
відвантажених (не знятих з обліку)
платником податку - продавцем, до
убутку запасів не включається. У разі
коли балансова вартість таких запасів
на кінець звітного періоду перевищує
їх балансову вартість на початок того ж
звітного періоду, різниця включається
до складу валових доходів платника
податку у такому звітному періоді. У
разі коли балансова вартість таких
запасів на кінець звітного періоду є
меншою за їх балансову вартість на
початок того ж звітного періоду,
різниця включається до складу валових
витрат платника податку у такому
звітному періоді. Для виробників
сільськогосподарської продукції,
визначених статтею 14 цього Закону,
норми цього пункту застосовуються для
податкового періоду, що дорівнює
дванадцяти календарним місяцям,
починаючи з 1 липня поточного звітного
(бюджетного) року. Якщо платник податку
приймає рішення про уцінку (дооцінку)
запасів згідно з правилами
бухгалтерського обліку, то така уцінка
(дооцінка) з метою податкового обліку
не змінює балансову вартість запасів
та валові доходи або валові витрати
такого платника податку, пов'язані з
придбанням таких запасів. З метою
податкового обліку платник податку за
своїм вибором здійснює оцінку вибуття
запасів за одним з таких методів
бухгалтерського обліку, визначених у
відповідному стандарті:
ідентифікованої вартості відповідної
одиниці запасів; середньозваженої
вартості однорідних запасів; вартості
перших за часом надходження запасів
(ФІФО); нормативних затрат; ціни продажу
запасів (виключно для запасів, що
реалізуються через роздрібну
торгівлю). Для всіх одиниць податкового
обліку запасів, що мають однакове
призначення та однакові умови
використання, застосовується тільки
один із наведених методів. У разі
обрання платником податку методу
оцінки вартості вибуття запасів зміна
такого методу протягом податкового
року для цілей податкового обліку не
дозволяється. Податковий облік
приросту (убутку) балансової вартості
запасів, які використовуються з метою
виробництва електроенергії за
переліком, визначеним Кабінетом
Міністрів України, здійснюється за
наслідками звітного (податкового) року,
а решта запасів підлягає коригуванню в
загальному порядку.

Встановлено, що 18 вересня 2006 року ВАТ
«Селянський комерційний банк
«Дністер», як управитель фонду
фінансування будівництва виду А
багатоповерхового житлового будинку
по вулиці Варшавська, 136 у місті Львові
(Замовник) та ТзОВ «ЛьвівТоргРоздріб»
(Забудовник) уклали договір
будівельного підряду № 010/ф, предметом
якого було здійснення забудовником
будівництва та введення в експлуатацію
багатоквартирного житлового будинку
за адресою м. Львів, вул. Варшавська, 136,
фінансування якого здійснювалось
замовником за рахунок коштів, наданих
йому довірителями на праві довірчої
власності довірителями фонду
фінансування будівництва.

Між ТзОВ «ЛьвівТоргРоздріб» (замовник)
та ТзОВ «Будівельна компанія
«Український стандарт» (генпідрядник)
було укладено договір генерального
підряду від 08.06.2005р. № 0806/01, предметом
якого було здійснення генпідрядником
власними та залученими силами,
засобами будівництва та здачі
замовнику багатоквартирного житлового
будинку за адресою м. Львів, вул.
Варшавська, 136.

Перевіркою достовірності відображених
показників у поданих Деклараціях з
податку на прибуток підприємств
встановлено, що у рядку 01.1 Декларацій
«доходи від продажу товарів (робіт,
послуг)» показників за період з 01.10.2007
року по 30.06.2009 року у загальній сумі
26268576,00 грн. встановлено, що на
формування цього показника
визначальний вплив мало отримання
коштів від Фонду фінансування
будівництва виду А багатоповерхового
житлового будинку по вул.
Варшавській,136 у м. Львові.

У висновку судово-економічної
експертизи від 29 квітня 2011 року № 979
зазначено, що дослідженням поданих
облікових документів позивача
підтверджується здійснення
підприємством документування на
бухгалтерському рахунку 15.1
«Капітальне будівництво» затрат по
будівництву багатоквартирного
житлового будинку за адресою м. Львів,
вул. Варшавська, 136, а саме - вартості
будівельних робіт та використаних
товарно-матеріальних цінностей.
Здійснення позивачем документування в
бухгалтерському обліку вартості
будівельних матеріалів, переданих
підрядникам для проведення
будівництва багатоквартирного
житлового будинку за адресою м. Львів,
вул. Варшавська, 136 на загальну суму
6629430,00 грн., а саме із застосуванням
бухгалтерського рахунку 15.1
«Капітальне будівництво», відповідає
порядку ведення бухгалтерського
обліку, встановленому вимогами
«Інструкції про застосування Плану
рахунків бухгалтерського обліку
активів, капіталу, зобов'язань і
господарських операцій підприємств і
організацій», затвердженої наказом
Міністерства фінансів України від
30.11.1999 р. № 291. Невідповідності
економічних категорій незавершеного
виробництва та незавершеного
будівництва, є підтвердженням
неможливості застосування
встановленого вимогами п.5.9 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», порядку ведення
податкового обліку показників
приросту (убутку) балансової вартості
запасів, щодо вартості будівельних
матеріалів на загальну суму 6629430,00 грн.,
які позивачем, як забудовником, було
передано у 2007-2009 рр. підрядним
організаціям для проведення
відповідних будівельних робіт у
процесі будівництва житлового
багатоквартирного будинку по вул.
Варшавська, 136 у м. Львові та
облікованих підприємством на
бухгалтерському рахунку 15.1
«Капітальне будівництво».
Дослідженням поданих документів не
підтверджується документально
обґрунтованість висновку податкової
перевірки позивача щодо заниження
підприємством податку на прибуток у
сумі 861695,00 грн.

Такий висновок експертизи мотивовано
тим, що дослідженням поданих облікових
документів позивача (актів
прийому-передачі будівельних
матеріалів, актів прийому-передачі
матеріалів, довідок про вартість
виконаних підрядних робіт, актів
приймання виконаних підрядних робіт,
оборотів по рахунках 15.1, 20.5, карток
рахунку 15.1) підтверджується здійснення
підприємством документування на
бухгалтерському рахунку 15.1
«Капітальне будівництво» затрат по
будівництву багатоквартирного
житлового будинку за адресою м. Львів,
вул. Варшавська, 136, а саме - вартості
будівельних робіт та використаних
товарно-матеріальних цінностей.

Відображення позивачем в
бухгалтерському обліку вартості
будівельних матеріалів на загальну
суму 6629429,82 грн., переданих підрядникам
для проведення будівництва
багатоквартирного житлового будинку
за адресою м. Львів, вул. Варшавська, 136
документально підтверджується даними
поданих на дослідження відомостей
оборотів по бухгалтерських рахунках 15.1
«Капітальне будівництво» та 20.5
«Будівельні матеріали».

На думку суду апеляційної інстанції,
здійснення позивачем документування в
бухгалтерському обліку вартості
будівельних матеріалів, переданих
підрядникам для проведення
будівництва багатоквартирного
житлового будинку за адресою м. Львів,
вул. Варшавська, 136, а саме на
бухгалтерських рахунках 15.1
«Капітальне будівництво» та 20.5
«Будівельні матеріали» не суперечить
порядку ведення бухгалтерського
обліку, встановленому вимогами
«Інструкції про застосування Плану
рахунків бухгалтерського обліку
активів, капіталу, зобов'язань і
господарських операцій підприємств і
організацій».

Рахунок 15 «Капітальні інвестиції»
призначений для обліку витрат на
придбання або створення матеріальних і
нематеріальних необоротних активів.
Рахунок 15 "Капітальні інвестиції" має
такі субрахунки як 151 «Капітальне
будівництво», 152 «Придбання
(виготовлення) основних засобів», 153
«Придбання (виготовлення) інших
необоротних матеріальних активів», 154
«Придбання (створення) нематеріальних
активів», 155 «Придбання (вирощування)
довгострокових біологічних активів».

За дебетом рахунку 15 «Капітальні
інвестиції» відображається збільшення
зазнаних витрат на придбання або
створення матеріальних та
нематеріальних необоротних активів, за
кредитом - їх зменшення (введення в дію,
прийняття в експлуатацію придбаних або
створених нематеріальних активів
тощо). На субрахунку 151 «Капітальне
будівництво» відображаються витрати
на будівництво, що здійснюється як
господарським, так і підрядним
способом для власних потреб
підприємства. На цьому субрахунку
також ведеться облік устаткування, що
підлягає монтажу в процесі
будівництва, та авансові платежі для
фінансування вказаного будівництва.

Рахунок 20 «Виробничі запаси»
призначено для узагальнення
інформації про наявність і рух
належних підприємству запасів
сировини і матеріалів (у тому числі
сировина й матеріали, які є в дорозі та
в переробці), будівельних матеріалів,
запасних частин, матеріалів
сільськогосподарського призначення,
палива, тари й тарних матеріалів,
відходів основного виробництва.

За дебетом рахунку 20 «Виробничі
запаси» відображаються надходження
запасів на підприємство, їх дооцінка,
за кредитом - витрачання на виробництво
(експлуатацію, будівництво), переробку,
відпуск (передачу) на сторону, уцінка
тощо. Рахунок 20 має такі субрахунки як
201 «Сировина й матеріали», 202
«Купівельні напівфабрикати та
комплектуючі вироби», 203 «Паливо», 204
«Тара й тарні матеріали», 205
«Будівельні матеріали», 206 «Матеріали,
передані в переробку», 207 «Запасні
частини», 208 «Матеріали
сільськогосподарського призначення»,
209 «Інші матеріали».

На субрахунку 205 «Будівельні
матеріали» підприємства-забудовники
відображають рух будівельних
матеріалів, конструкцій і деталей,
обладнання і комплектуючих виробів,
які належать до монтажу, та інших
матеріальних цінностей, необхідних для
виконання будівельно-монтажних робіт,
виготовлення будівельних деталей і
конструкцій.

На субрахунку 205 «Будівельні
матеріали» не враховується обладнання,
яке не потребує монтажу, тобто
транспортні засоби, вільно розміщені
верстати, будівельні механізми,
сільськогосподарські машини,
виробничий інструмент, вимірювальні та
інші прилади, виробничий інвентар та
інше. Витрати на придбання такого
обладнання, що не потребує монтажу,
відображаються безпосередньо на
рахунку 15 "Капітальні інвестиції" у
міру надходження їх на склад чи інше
місце зберігання, експлуатації.
Устаткування й будівельні матеріали,
що передані підряднику для монтажу й
виконання будівельних робіт,
списується з субрахунку 205 на рахунок 15
«Капітальні інвестиції» після
підтвердження їх монтажу й
використання.

Висновок відповідача щодо заниження
позивачем податку на прибуток та
завищення від'ємного значення об'єкта
оподаткування обґрунтовується тим,
посиланням на те, що в порушення вимог
пункту 5.9 статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
позивачем не включено до складу
валових доходів приріст вартості
будівельних матеріалів, які
обліковуються на бухгалтерському
рахунку 15.1 «Капітальне будівництво» на
загальну суму 6629430,00 грн., як вартості
запасів у незавершеному виробництві.

Методологічні засади формування у
бухгалтерському обліку інформації про
запаси визначено вимогами Положення
(стандарту) бухгалтерського обліку 9
«Запаси», затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
20.10.1999 р. № 246.

Вимогами пункту 6 Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 9 «Запаси»
встановлено, що для цілей
бухгалтерського обліку запаси
включають сировину, основні й
допоміжні матеріали, комплектуючі
вироби та інші матеріальні цінності, що
призначені для виробництва продукції,
виконання робіт, надання послуг,
обслуговування виробництва й
адміністративних потреб; незавершене
виробництво у вигляді не закінчених
обробкою і складанням деталей, вузлів,
виробів та незакінчених технологічних
процесів. Незавершене виробництво на
підприємствах, що виконують роботи та
надають послуги, складається з витрат
на виконання незакінчених робіт
(послуг), щодо яких підприємством ще не
визнано доходу; готову продукцію, що
виготовлена на підприємстві,
призначена для продажу і відповідає
технічним та якісним характеристикам,
передбаченим договором або іншим
нормативно-правовим актом; товари у
вигляді матеріальних цінностей, що
придбані (отримані) та утримуються
підприємством з метою подальшого
продажу; малоцінні та швидкозношувані
предмети, що використовуються протягом
не більше одного року або нормального
операційного циклу, якщо він більше
одного року; поточні біологічні активи,
якщо вони оцінюються за цим Положенням
(стандартом), а також
сільськогосподарська продукція і
продукція лісового господарства після
її первісного визнання».

Нормою пункту 3 Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 9 «Запаси»
встановлено, що дані приписи «…не
розповсюджуються на незавершені
роботи за будівельними контрактами,
включаючи контракти з надання послуг,
що безпосередньо пов'язані з ними».

Вищевказаною нормативно затвердженою
методологією бухгалтерського обліку
передбачена невідповідність
незавершеного будівництва
(незавершене виконання зобов'язань за
будівельними контрактами) та
незавершеного виробництва, як окремих
економічних категорій, тоді як
встановлений вимогами пункту 5.9 статті
5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» порядок ведення
податкового обліку показників
приросту (убутку) балансової вартості
запасів включає застосування його дії
щодо балансової вартості запасів
(товарів, сировини, матеріалів,
комплектуючих виробів,
напівфабрикатів, малоцінних предметів)
у незавершеному виробництві, а не у
незавершеному будівництві.

Зазначені невідповідності економічних
категорій незавершеного виробництва
та незавершеного будівництва, є
підтвердженням неможливості
застосування встановленого вимогами
пункту 5.9 статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
порядку ведення податкового обліку
показників приросту (убутку)
балансової вартості запасів, щодо
вартості будівельних матеріалів на
загальну суму 6629430,00 грн., які позивачем
як забудовником, було передано у 2007-2009
рр. підрядним організаціям для
проведення відповідних будівельних
робіт у процесі будівництва житлового
багатоквартирного будинку по вул.
Варшавська, 136 у м. Львові та
облікованих підприємством на
бухгалтерському рахунку 15.1
«Капітальне будівництво».

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції переконаний, що
судом першої інстанції надано належну
оцінку наявним у справі доказам, а їх
достатня кількість та взаємний зв'язок
у сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
відсутність підстав задоволення
позову.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції визнає, що судом
першої інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 17 червня
2011 року в справі № 2а-9111/10/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили, а у випадку коли,
відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС
України, складення ухвали в повному
обсязі відкладено - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя:
С. П.
Нос

Судді:
В. В.
Клюба

Р. В.
Кухтей

Ухвалу складено в повному обсязі 14
жовтня 2014 року.