Справа № 815/4483/14
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4483/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року

12год.40хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

За участю секретаря - Терещука С.Ю.

За участю сторін:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідачів:

Від Управління Державного земельного
агентства у м. Одесі Одеської області:

Негалюк С.Б. - за довіреністю

Від Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції в Одеській
області: Кисельов Д.Д. - за довіреністю

Від третьої особи: не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Державного земельного агентства у м.
Одесі Одеської області, Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції, за участю третьої особи -
ОСОБА_4, про скасування державної
реєстрації права власності та
зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна
позовна заява ОСОБА_1, в якій позивачка
просить суд скасувати державну
реєстрацію права власності на ім'я
ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,0261
га у межах згідно з планом, для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка), що
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер :13:016:0138.;
зобов'язати Реєстраційну службу
Одеського міського управління юстиції
Одеської області скасувати запис про
державну реєстрацію права власності на
ім'я ОСОБА_4 на земельну ділянку площею
0,0261 га у межах згідно з планом, для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка), що
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер :13:016:0138 (запис
№55 про реєстрацію права
власності за ОСОБА_4, посвідченого
державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ЯД № 932679,
виданого 24 червня 2008 року Управлінням
земельних ресурсів у місті Одеса);
зобов'язати Управління
Держземагентства у місті Одесі
Одеської області внести до Державного
земельного кадастру відомості про
скасування запису №55 про
реєстрацію права власності за ОСОБА_4,
посвідченого державним актом на право
власності на земельну ділянку серії ЯД
№ 932679, виданого 24 червня 2008 року
Управлінням земельних ресурсів у місті
Одеса на земельну ділянку площею 0, 0261
га у межах згідно з планом, для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка), що
розташована за адресою:АДРЕСА_1,
кадастровий номер :13:016:0138;
скасувати державну реєстрацію права
власності на ім'я ОСОБА_4 на земельну
ділянку площею 0,0277 га у межах згідно з
планом, для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер
:13:016:0139; зобов'язати Реєстраційну
службу Одеського міського управління
юстиції Одеської області скасувати
запис про державну реєстрацію права
власності на ім'я ОСОБА_4 на земельну
ділянку площею 0.0277 га у межах згідно з
планом, для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер
:13:016:0139 (запис №20 про
реєстрацію права власності за ОСОБА_4,
посвідченого державним актом на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№ 670006. виданого 28 лютого 2008 року
Управлінням земельних ресурсів у місті
Одеса); зобов'язати Управління
Держземагентства у місті Одесі
Одеської області внести до Державного
земельного кадастру відомості про
скасування запису №20 про
реєстрацію права власності за ОСОБА_4,
посвідченого державним актом на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№ 670006, виданого 28 лютого 2008 року
Управлінням земельних ресурсів у
місті Одеса на земельну ділянку
площею 0. 0277 га у межах згідно з планом,
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибна ділянка), що
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер :13:016:0139.

В обґрунтування позовних вимог
позивачка вказує, що за ОСОБА_4 рішенням
Київського районного суду м. Одеси від
10.07.2006 року визнано право власності на
земельну ділянку площею 0,0261 гектарів,
розташованою за адресою: АДРЕСА_1, у
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5, на підставі вказаного
рішення видано державний акт на право
власності, який зареєстрований в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №55.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської
області від 29.04.2010 року рішення
Київського районного суду м. Одеси від
10.07.2006 року скасовано та справу
направлено на новий розгляд.

Рішенням Київського районного
суду м. Одеси від 24.06.2010 року, ухвалою
від 08.09.2010 року та рішенням від 27.10.2011
року, серед іншого, визнано за ОСОБА_1
право власності на Ѕ частину земельної
ділянки, припинено право спільної
часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4,
визнано частково недійсним державний
акт на право власності, виданий 28.02.2008
року Управлінням земельних ресурсів у
м. Одесі на земельну ділянку площею 0, 0277
гектарів у межах згідно плану по
АДРЕСА_1, визнано частково недійсним
державний акт на право власності,
виданий 24.06.2008 року Управлінням
земельних ресурсів у м. Одесі на
земельну ділянку площею 0, 0261 гектарів у
межах згідно плану по АДРЕСА_1.

Позивачка вказує, що 19.05.2014 року
звернулася до Управління
Держземагентства у м. Одесі Одеської
області з заявою про скасування
державної реєстрації права власності
за ОСОБА_4, однак у відповіді останнє
вказало, що скасування запису у
Поземельній книзі проводиться на
підставі рішення суду. В червні 2014 року
позивачка звернулася до Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції з заявою про скасування
державної реєстрації на земельні
ділянки, однак в прийнятті вказаної
заяви їй відмовили.

Таким чином, позивачка вважає, що
державна реєстрації права власності
ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0, 0261
га та на земельну ділянку площею 0, 0277 га
у межах згідно плану, для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, кадастрові номери
:13:016:0138 та :13:016:0139, підлягає
скасуванню, при цьому,підлягає
скасуванню запис про державну
реєстрацію права власності ОСОБА_4 на
вказані земельні ділянки та записи №
55, №20 про реєстрацію прав
власності за ОСОБА_4 посвідченні
державними актами на право власності
на земельні ділянки серії ЯД №932679
виданого 24.06.2008 року та серії №ЯЕ №670006
виданого 28.02.2008 року.

В судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги та просила
суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача /Управління
Державного земельного агентства у м.
Одесі Одеської області/ в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував з підстав викладених
в письмових запереченнях на
адміністративний позов, в
обґрунтування своєї позиції вказав, що
Управління не має повноважень щодо
скасування державної реєстрації
зазначених державних актів на право
власності на земельні ділянки, а
відповідні відомості до Поземельної
книги будуть внесені після скасування
Реєстраційною службою Одеського
міського управління юстиції
реєстрації права власності на земельні
ділянки площею 0,0277 га, та 0,0261 га, які
розташовані за адресою:АДРЕСА_1, за
кадастровими номерами :13:016:0139,
:13:016:0138. Законодавством України
передбачено, що при переході права
власності на земельну ділянку, чи
скасування, державна реєстрації прав
якої проведеної до 1 січня 2013 р.,
спочатку вносяться відомості до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, а потім відомості про
власника (користувача) земельної
ділянки вносяться до Державного
земельного кадастру засобами
електронного зв'язку та вносяться
зміни до Поземельної книги.

Управлінням права позивача порушені не
були, оскільки внесення змін до
Поземельної книги по земельним
ділянкам площею 0,0277 га, 0,0261 га, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
залежить від здійснення скасування
державної реєстрації права власності
на вказані земельні ділянки
Реєстраційною службою Одеського
міського управління юстиції.

Представник відповідача
/Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції/ в
судовому засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог
посилаючись на доводи письмових
заперечень. В обґрунтування своєї
позиції зазначив, що відповідно до
абзацу 2 пункту 41 Порядку ведення
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 26.10.2011 № 1141, у разі скасування на
підставі рішення суду державної
реєстрації прав, проведеної до 1 січня
2013 р. відповідно до законодавства, що
діяло на момент такої реєстрації,
записів про державну реєстрацію прав,
що містяться в інформаційних системах,
документів, на підставі яких проведено
державну реєстрацію прав до 1 січня 2013
р., за відсутності державної реєстрації
таких прав у Державному реєстрі прав
державний реєстратор переносить до
Державного реєстру прав записи про
державну реєстрацію прав, що містяться
в інформаційних системах, та вносить
запис про скасування державної
реєстрації прав. При цьому, згідно з
абзацом 3 пункту 41 Порядку, внесення
записів про скасування державної
реєстрації прав здійснюється
державним реєстратором за заявою,
форму та вимоги до заповнення якої
встановлює Мін'юст.

Позивачка з відповідною заявою
встановленого зразка про скасування
державної реєстрації прав до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції не
зверталася. Вимоги позивачки про
зобов'язання скасувати державну
реєстрацію права власності у разі їх
задоволення є втручанням в діяльність
суб'єктів владних повноважень,
оскільки питання щодо скасування
вказаної державної реєстрації прав
Реєстраційною службою взагалі не
розглядалося. Вказана позовна вимога є
передчасною, а тому задоволенню не
підлягає.

ОСОБА_6 подала до суду заяву про
розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані сторонами докази в їх
сукупності, проаналізувавши положення
чинного законодавства, заслухавши
пояснення представників сторін, суд
дійшов наступного.

Судом встановлено, що 10.07.2006 року
рішенням Київського районного суду м.
Одеси (справа №2- 4409/2006) за ОСОБА_4
визнане право власності на земельну
ділянку площею 0,0261 гектарів,
розташованою за адресою: АДРЕСА_1, для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель, у порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі вказаного рішення, 24 червня
2008 року ОСОБА_4 був виданий державний
акт на право власності на земельну
ділянку площею 0.0261 гектарів у межах
згідно з планом, для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і
споруд(присадибна ділянка), що
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер :13:016:0138. та
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренді землі за №55.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом, посвідченого 05 жовтня 2006
року державним нотаріусом Третьої
Одеської державної нотаріальної
контори Тюменцевою Л.І, ОСОБА_4 є
власником земельної ділянки площею 0,0277
гектарів в межах згідно з планом, що
розташована на території Київського
району м. Одеси по АДРЕСА_1.

На підставі свідоцтва про право на
спадщину 28 лютого 2008 року ОСОБА_4
виданий державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,0277 гектарів в межах згідно з планом,
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд(присадибна ділянка), що
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер :13:016:0139 та
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренді землі за №20.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 29 квітня 2010 року за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 рішення
Київського районного суду м. Одеси від
10 липня 2006 року скасовано та справу
направлено на новий розгляд.(справа
№2-3882/2010).

Згідно рішенню Київського районного
суду м. Одеси від 24.06.2010 року та ухвали
від 08.08.2010 року про виправлення описки у
рішенні суду визнано частково
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за законом, посвідчене
державним нотаріусом Третьої Одеської
державної нотаріальної контори
Тюменцевою Л.І від 06.06.2006 року за
реєстром №2-1715, визнано за ОСОБА_1 право
власності на ј частину житлового
будинку з надвірними спорудами по
вулиці АДРЕСА_1 у порядку спадкування
за законом після померлого 22 вересня 2005
року ОСОБА_5, визнано частково
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за законом, посвідчене
державним нотаріусом Третьої Одеської
державної нотаріальної контори
Тюменцевою Л.І від 05.10.2006 року за
реєстром №2-2881, визнано частково
недійсним державний акт на право
власності, виданий 28 лютого 2008 року
управлінням земельних ресурсів у м.
Одесі, реєстраційний номер 20 на
земельну ділянку площею 0, 0277 гектарів у
межах згідно з планом по АДРЕСА_1,
кадастровий номер :13:016:0139, визнано
за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину
земельної ділянки площею 0,0277 гектарів
у межах згідно з планом по АДРЕСА_1,
кадастровий номер :13:016:0139 у
порядку спадкування за законом після
померлого 22 вересня 2005 року ОСОБА_5,
визнано недійсним державний акт на
право власності виданий 24.06.2008 року
управлінням земельних ресурсів у м.
Одесі реєстраційний номер 55 на
земельну ділянку площею 0,0261 гектарів у
межах згідно з планом по АДРЕСА_1,
кадастровий номер :13:016:0138, визнано
за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину
земельної ділянки площею 0,0261 гектарів
у межах згідно з планом по АДРЕСА_1,
кадастровий номер :13:016:0138, визнано
за ОСОБА_6 право власності на Ѕ частину
земельної ділянки площею 0, 0261 га у
межах згідно з планом по АДРЕСА_1,
кадастровий номер :13:016:0138.

27.10.2011 року рішенням Київського
районного суду м. Одеси припинено право
спільної часткової власності ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 на Ѕ частину житлового будинку
з надвірними спорудами, що знаходиться
у АДРЕСА_1, визнано за ОСОБА_4 право
власності на Ѕ частину житлового
будинку, за вказаною адресою, припинено
право спільної часткової власності
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на земельну ділянку
площею 0,0277 гектарів та 0, 0261 га згідно з
планом, що розташована АДРЕСА_1,
кадастровий номер :13:016:0139 та
:13:016:0138 , визнано за ОСОБА_6 право
власності на земельну ділянку площею 0,
0215 га, що розташована у АДРЕСА_1, та
складає частину земельних ділянок під
кадастровими номерами :13:016:0138 та
:13:016:0139 та визнано за ОСОБА_1 право
власності на земельну ділянку площею 0,
0323 гектарів, що розташована у АДРЕСА_1,
та складає частину земельних ділянок
під кадастровими номерами :13:016:0138
та :13:016:0139.

Рішенням Одеської міської ради від
09.10.2013 року №3929-VI позивачці надано
дозвіл на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)
за адресою: АДРЕСА_1.

Так, відповідно до відповіді
Управління Держземагентства у м. Одесі
Одеської області (лист №01-1-06/1807 від
11.04.2014 року) адресованого Одеському
відділенню ДІЇ «УКРГЕОІНФОРМ», яке
згідно пояснень позивачки виконує
оформлення документів на земельну
ділянку, зазначено, що згідно Книг
реєстрації станом на 31.12.2012 року в
управлінні відсутні відомості щодо
скасування права власності за гр..
ОСОБА_6 на земельні ділянки, за адресою:
АДРЕСА_1, а також відсутні відомості
щодо реєстрації права спільної
часткової власності за гр..гр. ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 на земельні ділянки за
кадастровими номерами :13:016:0138 та
:13:016:0139.

19 травня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
Управління Держземагентства у м. Одесі
Одеської області з заявою про
скасування державної реєстрації права
власності ОСОБА_4 на дані земельні
ділянки.

Згідно відповіді Управління
Держземагентства у м. Одесі Одеської
області (лист №Д-228/6-14) від 19.06.2014 року
останнє повідомляє, що Постановою від
17.10.2012 р. №1051, а саме п. 60, п. 61 та п. 62
визначена процедура скасування
(поновлення) запису у Поземельній
книзі, скасовується Державним
кадастровим реєстратором па підставі
рішення суду, у зв'язку з чим, після
скасування Реєстраційною службою
Одеського міського управління юстиції
реєстрації права власності на земельні
ділянки площею 0,0277 га, 0,0261 га, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, за
кадастровими номерами :13:016:0139,
:13:016:0138, Управління
Держземагентства у м. Одесі Одеської
області внесе відповідні зміни до
Поземельної Книги.

В поясненнях позивачка зазначила, що в
червні 2014 року зверталась до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції з заявою
про скасування державної реєстрації на
земельні ділянки, однак, вказану заяву
з відповідними документами відповідач
не прийняв та рекомендував звернутися
до суду.

Суд вважає, що вимоги є
необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень",
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно; державний
реєстр речових прав на нерухоме майно -
єдина державна інформаційна система,
що містить відомості про права на
нерухоме майно, їх обтяження, а також
про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Державна реєстрація прав є
обов'язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав (ч. 1 ст. 3 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень").

Державний реєстр прав містить
відомості про зареєстровані права і
обтяження, суб'єктів прав, об'єкти
нерухомого майна, документи, на
підставі яких проведено державну
реєстрацію прав; порядок ведення
Державного реєстру прав визначає
Кабінет Міністрів України, згідно зі
ст.ст. 10, 11 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень".

У відповідності з положеннями ст.ст. 15,
16 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", державній
реєстрації підлягають виключно
заявлені права та їх обтяження за умови
їх відповідності законодавству і
поданим документам, яка проводиться на
підставі заяви власника, іншого право
набувача, сторони правочину, за яким
виникло право, уповноваженої ними
особи, разом із якою подаються
оригінали документів, необхідних для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень, їх копії, засвідчені в
установленому порядку.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень",
державна реєстрація прав проводиться
на підставі рішень судів, що набрали
законної сили.

Статтею 26 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" визначено, що
записи до Державного реєстру прав
вносяться на підставі прийнятого
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень. У разі скасування на
підставі рішення суду рішення про
державну реєстрацію прав до Державного
реєстру прав вноситься запис про
скасування державної реєстрації прав.

При цьому, згідно з п. 2.6 Порядку
прийняття і розгляду заяв про внесення
змін до записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень та скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 12.12.2011
року №3502/5, для внесення записів про
скасування державної реєстрації прав,
скасування записів Державного реєстру
прав заявник подає рішення суду про
скасування рішення державного
реєстратора, що набрало законної сили,
та копії документів, визначених у
пункті 2.3 цього розділу.

Відповідно до п. 41 Порядку ведення
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 26.10.2011 № 1141, державний реєстратор
вносить записи до Державного реєстру
прав про скасування державної
реєстрації прав у разі скасування на
підставі рішення суду рішення
державного реєстратора про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення
суду державної реєстрації прав,
проведеної до 1 січня 2013 р. відповідно
до законодавства, що діяло на момент
такої реєстрації, записів про державну
реєстрацію прав, що містяться в
інформаційних системах, документів, на
підставі яких проведено державну
реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., за
відсутності державної реєстрації
таких прав у Державному реєстрі прав
державний реєстратор переносить до
Державного реєстру прав записи про
державну реєстрацію прав, що містяться
в інформаційних системах, та вносить
запис про скасування державної
реєстрації прав.

Внесення записів про скасування
державної реєстрації прав
здійснюється державним реєстратором
за заявою, форму та вимоги до
заповнення якої встановлює Мін'юст.

Для внесення записів про скасування
державної реєстрації прав державний
реєстратор вносить до відповідного
розділу Державного реєстру прав такі
відомості:

1) підстава для скасування державної
реєстрації прав:

назва документа;

дата видачі документа;

номер документа;

ким виданий (оформлений) документ;

додаткові відомості про документ;

2) реєстраційний номер, дата та час
реєстрації заяви, на підставі якої
вносяться записи про скасування
державної реєстрації прав;

3) підстава для внесення записів про
скасування державної реєстрації прав:

назва рішення;

дата формування рішення;

індексний номер рішення;

4) прізвище, ім'я та по батькові
державного реєстратора;

5) найменування органу державної
реєстрації прав або найменування
нотаріальної контори, назва
нотаріального округу.

У результаті внесення записів про
скасування державної реєстрації прав у
відповідному розділі Державного
реєстру прав державний реєстратор
робить відмітку про скасування
державної реєстрації прав.

У разі коли внесення записів про
скасування державної реєстрації прав
здійснюється щодо державної
реєстрації переходу чи припинення
речових прав, державний реєстратор
робить відмітку про скасування
державної реєстрації прав та поновлює
записи про речові права на нерухоме
майно, обтяження таких прав, що
існували до проведення державної
реєстрації прав.

У разі коли внесення записів про
скасування державної реєстрації прав
здійснюється щодо державної
реєстрації прав на об'єкт нерухомого
майна, який поділено чи частку з якого
виділено, або на об'єкти нерухомого
майна, що об'єднано, державний
реєстратор робить відмітку про
скасування державної реєстрації прав
та відкриває закритий (закриті) розділ
(розділи) Державного реєстру прав та
відповідну (відповідні) реєстраційну
(реєстраційні) справу (справи) на
підставі прийнятого ним рішення про
відкриття закритого розділу
Державного реєстру прав та
реєстраційної справи.

Отже з наведено слідує, що проведенню
скасування державної реєстрації прав
державним реєстратором передує
обов'язкове звернення особи з заявою
встановленого зразка про скасування
державної реєстрації прав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачка з відповідною заявою про
скасування державної реєстрації прав
на земельні ділянки площею 0, 0261 га та 0,
0277 га у межах згідно з планом по
АДРЕСА_1, кадастрові номера :13:016:0138
та :13:016:0138 та з відповідними
документами (рішеннями Київського
районного суду м. Одеси) до
Реєстраційної служби не зверталася.

Порядком ведення Державного
земельного кадастру, затвердженого
постановою КМУ від 17.10.2012 року №1051
передбачено внесення до Державного
земельного кадастру відомостей (змін)
до них про зареєстровані земельні
ділянки. Зміни до відомостей про
земельну ділянку вносяться до
Поземельної книги, що ведеться
державним кадастровим реєстратором.
Так, згідно підпункту 4 пункту 119
Порядку до Поземельної книги без
подання заяви вносяться відомості
(зміни) до них про власників,
землекористувачів земельної ділянки
відповідно до зареєстровані речові
права у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно. Після отримання
від органу державної реєстрації прав
інформації в порядку інформаційного
обміну Державний кадастровий
реєстратор вносить відповідні зміни до
Поземельної книги.

З наведеного вбачається, що
законодавством України передбачено, що
при переході права власності на
земельну ділянку, чи скасування
державна реєстрації прав, якої
проведеної до 1 січня 2013 р. спочатку
вносяться відомості до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
а потім відомості про власника
(користувача) земельної ділянки
вносяться до Державного земельного
кадастру засобами електронного зв'язку
та вносяться зміни до Поземельної
книги.

При цьому, як встановлено судом,
позивачка не зверталася до
Реєстраційної служби з відповідною
заявою про скасування державної
реєстрації прав, що в даному випадку
має передувати внесенню відомостей про
скасування запису про державну
реєстрацію прав власності.

Судом встановлено, що позивачка
зверталася до Управління
Держземагентства у м. Одесі Одеської
області з заявою від 19.05.2014 р. щодо
скасування державної реєстрації
державних актів на права власності на
земельні ділянки серія ЯД № 932679,
реєстр. №55 від 24.06.2008р., та серія ЯЕ
№ 670006, реєстр. №20 від 28.02.2008р. на
земельні ділянки площею 0,0261 га, та 0,0277
га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
при цьому управління надало відповідь,
( № Д-228/6-14 від 19.06.2014 р.) в якій було
роз'яснено ОСОБА_1, що з 01 січня 2013 року
Закону України «Про Державний
земельний кадастр», постанови Кабінету
Міністрів України від 17.10.2012 р. № 1051
«Про затвердження Порядку ведення
Державного земельного кадастру» та
відповідно до ст. 126 Земельного кодексу
України, право власності, користування
земельною ділянкою оформлюється
відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», саме
органом державної реєстрації прав.

Тобто, в даному випадку Управління не
має повноважень на скасування
державної реєстрації зазначених
державних актів на право власності на
земельні ділянки, разом з тим,
управління роз'яснило, що відповідні
відомості до Поземельної книги будуть
внесені після скасування
Реєстраційною службою Одеського
міського управління юстиції
реєстрації права власності на земельні
ділянки площею 0,0277 га, та 0,0261 га, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
за кадастровими номерами 51 10136900:13:016:0139,
:13:016:0138.

Отже, з відсіля суд робить висновок про
відсутність підстав вважати, що
відповідачами були порушені права
ОСОБА_1, яка не звернулась до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції із заявою
про скасування державної реєстрації
прав.

При цьому, суд вважає за необхідне
зазначити, що не приймає до уваги заяву
ОСОБА_1 про скасування державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, як доказ
звернення до Реєстраційної служби,
оскільки вказана заява не містить ні
дати реєстрації, ні реєстраційний
номер. Крім того, позивачкою не надані
до суду результати розгляду вказаної
заяви (рішення про відмову в скасуванні
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень).

Згідно з частинами 1,2 статті 116
Земельного кодексу України громадяни
та юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Відповідно до частини 1 статті 193
Земельного кодексу України
державний земельний кадастр - це єдина
державна система земельно-кадастрових
робіт, яка встановлює процедуру
визнання факту виникнення або
припинення права власності і права
користування земельними ділянками та
містить сукупність відомостей і
документів про місце розташування та
правовий режим цих ділянок, їх оцінку,
класифікацію земель, кількісну та
якісну характеристику, розподіл серед
власників землі та землекористувачів.

Згідно зі статтею 195 Земельного кодексу
України основними завданнями
ведення державного земельного
кадастру є: а) забезпечення повноти
відомостей про всі земельні ділянки; б)
застосування єдиної системи
просторових координат та системи
ідентифікації земельних ділянок; в)
запровадження єдиної системи
земельно-кадастрової інформації та її
достовірності.

Відповідно до статті 204 Земельного
кодексу України - уповноваженим
органом виконавчої влади з питань
земельних ресурсів ведеться Державний
земельний кадастр.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону
України «Про державний земельний
кадастр» Державний земельний
кадастр - єдина державна
геоінформаційна система відомостей
про землі, розташовані в межах
державного кордону України, їх цільове
призначення, обмеження у їх
використанні, а також дані про
кількісну і якісну характеристику
земель, їх оцінку, про розподіл земель
між власниками і користувачами.

Згідно цієї ж статті державна
реєстрація земельної ділянки -
внесення до Державного земельного
кадастру передбачених цим Законом
відомостей про формування земельної
ділянки та присвоєння їй кадастрового
номера.

Частиною 5 статті 5 Закону України «Про
державний земельний кадастр»
встановлено, що внесення відомостей до
Державного земельного кадастру та
користування такими відомостями
здійснюється виключно на підставі та
відповідно до цього Закону.

Статтею 9 Закону України «Про Державний
земельний кадастр» встановлено, що
внесення відомостей до Державного
земельного кадастру і надання таких
відомостей здійснюються державними
кадастровими реєстраторами
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин. Державний
кадастровий реєстратор здійснює,
зокрема, реєстрацію заяв про внесення
відомостей до Державного земельного
кадастру, надання таких відомостей;
перевіряє відповідність поданих
документів вимогам законодавства;
здійснює внесення відомостей до
Державного земельного кадастру або
надає відмову у їх внесенні; присвоює
кадастрові номери земельним ділянкам;
надає відомості з Державного
земельного кадастру та відмову у їх
наданні; здійснює виправлення помилок
у Державному земельному кадастрі;
передає органам державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
відомості про земельні ділянки.
Державна реєстрація земельних ділянок,
обмежень у їх використанні, ведення
поземельних книг, внесення до
Державного земельного кадастру
відомостей про земельні ділянки
здійснюються Державними кадастровими
реєстраторами, які здійснюють свою
діяльність за місцем розташування
земельної ділянки (район, місто
республіканського значення Автономної
Республіки Крим, місто обласного
значення).

Відповідно до ст. 25, 26 Закону
України «Про Державний земельний
кадастр» визначено, що поземельна
книга є документом Державного
земельного кадастру, який містить такі
відомості про земельну ділянку:
кадастровий номер; площа;

місцезнаходження
(адміністративно-територіальна
одиниця); склад угідь; цільове
призначення (категорія земель, вид
використання земельної ділянки в межах
певної категорії земель); нормативна
грошова оцінка; відомості про
обмеження у використанні земельної
ділянки; відомості про межі частини
земельної ділянки, на яку поширюється
дія сервітуту, договору суборенди
земельної ділянки; кадастровий план
земельної ділянки; дата державної
реєстрації земельної ділянки;
інформація про документацію із
землеустрою, на підставі якої
здійснена державна реєстрація
земельної ділянки, а також внесені
зміни до цих відомостей; інформація
про власників (користувачів) земельної
ділянки відповідно до даних про
зареєстровані речові права у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно; дані про бонітування
ґрунтів.

Відомості про віднесення
земельної ділянки до земель іншої
адміністративно-територіальної
одиниці, про зміну нормативної
грошової оцінки земельної ділянки,
яка відбулася внаслідок проведення
нормативної грошової оцінки
земель адміністративно-територіальних
одиниць, про обмеження у
використанні земель, встановлені
законами та прийнятими відповідно до
них нормативно-правовими актами,
вносяться до Поземельної книги без
подання заяв, зазначених у частині
третій цієї статті, на підставі
документації, яка є підставою для
внесення таких відомостей, а також
рішень про її затвердження (якщо
згідно із законом документація
підлягає затвердженню), поданої
органом, що прийняв рішення про таке
затвердження.

Зміни до відомостей про земельну
ділянку (крім випадків, визначених у
частині другій цієї статті) вносяться
до Поземельної книги за заявою
власника або користувача земельної
ділянки державної чи комунальної
власності на підставі документації,
передбаченої цим Законом.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 порушує
питання скасування державної
реєстрації права власності на ім'я
ОСОБА_4 на земельні ділянки, проте не
надає доказів проведення такої
реєстрації, хоча обов'язок доведення
наявності обставин, на яких
ґрунтуються позовні вимоги згідно ч.1
ст.71 КАС України покладаються на неї.

Отже, позовні вимоги про
зобов'язання відповідачів здійснити
відповідні дії задоволенню не
підлягають, оскільки в даному випадку
права позивачки діями/чи бездіяльністю
відповідачів порушені не були.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно;6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Діяльність органів державної влади
регулюють закони та підзаконні акти,
які дають суб'єктам владних
повноважень можливість користування
певною свободою розсуду при вирішенні
питань і встановлюють лише межі такої
свободи, тобто наділяють їх
дискреційними повноваженнями.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
визначеним частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не втручається у професійну
діяльність суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання вимог права,
без порушень принципу розподілу влади.

Оскільки питання скасування
державної реєстрації права власності
ОСОБА_6 на земельні ділянки не було
предметом розгляду реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції, у встановленому
законодавством порядку, ОСОБА_1 до
Реєстраційної служби не зверталася,
для судового захисту прав наразі
підстави відсутні.

Позовні вимоги до Управління
Державного земельного агентства у м.
Одесі Одеської області є передчасними
з підстав, викладених у запереченнях
цього відповідача на позов, з якими суд
погоджується.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачі належним чином
обґрунтували відсутність дій чи
бездіяльності , якими б були порушені
права ОСОБА_1

Враховуючи наведене, позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволенню не підлягають у
зв'язку з їх необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління Державного
земельного агентства у м. Одесі
Одеської області, Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції,
за участю третьої особи - ОСОБА_4, про
скасування державної реєстрації права
власності та зобов'язання вчинити
певні дії відмовити.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений та
підписаний 20.10.2014 року

Суддя
М.М. Аракелян

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління Державного
земельного агентства у м. Одесі
Одеської області, Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції,
за участю третьої особи - ОСОБА_4, про
скасування державної реєстрації права
власності та зобов'язання вчинити
певні дії відмовити.

20 жовтня 2014 року.