Справа № 825/724/13-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/44084/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 24 липня 2013 року у справі № 825/724/13-а
за позовом ОСОБА_4 до Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Ніжинського
міськрайонного управління юстиції
Чернігівської області Пабат Ольги
Анатоліївни, третя особа - ОСОБА_6 про
скасування рішення, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції Чернігівської області Пабат
Ольги Анатоліївни в якому просила:
визнати протиправними дії Державного
реєстратора Реєстраційної служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції Чернігівської області Пабат
Ольги Анатоліївни по прийняттю рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (з відкриттям розділу),
індексний номер 300120 від 08.02.2013 року,
реєстраційний номер об'єкта нерухомого
майна: , на 1/2 частки магазину з
кафе-баром (літ. А - магазин з кафе-баром,
літ. а - ґанок, літ. а2 - ґанок, літ. а3 -
ґанок, літ. А1 - прибудова, літ. а4 - ґанок,
літ. Б - навіс, №1 - ворота, №2 - огорожа,
№3 - огорожа, №4 - хвіртка, №5 - хвіртка)
загальною площею 377,3 кв.м за адресою:
АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_6; скасувати
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень (з відкриттям розділу),
індексний номер 300120 від 08.02.2013 року,
прийнятого Державним реєстратором
реєстраційної служби Ніжинського
міськрайонного управління юстиції
Чернігівської області Пабат Ольгою
Анатоліївною на підставі рішення
Апеляційного суду Чернігівської
області б/н від 12 грудня 2012 року,
реєстраційний номер об'єкта нерухомого
майна: , на 1/2 частки магазину з
кафе-баром (літ. А - магазин з кафе-баром,
літ. а - ґанок літ., а2 - ґанок, літ. а3 -
ґанок, літ. А1 - прибудова, літ. а4 - ґанок,
літ. Б - навіс, №1 - ворота, №2 - огорожа,
№3 - огорожа, №4 - хвіртка, №5 - хвіртка)
загальною площею 377,3 кв.м за адресою:
АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_6, про що до
державного реєстру прав на нерухоме
майно внесено запис про право
власності №112817.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
незважаючи на наявність арешту на
нежитлову будівлю магазину з
кафе-баром, що знаходиться в АДРЕСА_1, що
був накладений на підставі ухвали
Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області від 19 липня 2012
року по справі № 2514/3708/2012 (провадження
№2514/955/2012), відповідачем протиправно
зареєстровано за ОСОБА_6 право
власності на 12 частини вказаної
нежитлової будівлі.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 21 березня
2013 року позовні вимоги задоволено:
визнано протиправними дії Державного
реєстратора Реєстраційної служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції Чернігівської області Пабат
Ольги Анатоліївни по прийняттю рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (з відкриттям розділу),
індексний номер 300120 від 08.02.2013 року,
реєсстраційний номер об'єкта
нерухомого майна: , на 1/2 частки
магазину з кафе-баром (літ. А - магазин з
кафе-баром, літ. а - ґанок, літ. а2 - ґанок,
літ. а3 - ґанок, літ. А1 - прибудова, літ. а4
- ґанок, літ. Б - навіс, №1 - ворота, №2 -
огорожа, №3 - огорожа, №4 - хвіртка, №5 -
хвіртка) загальною площею 377,3 кв.м за
адресою: АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_6;
скасовано рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень (з
відкриттям розділу), індексний номер
300120 від 08.02.2013 року, прийнятого
державним реєстратором реєстраційної
служби Ніжинського міськрайонного
управління юстиції Чернігівської
області Пабат Ольгою Анатоліївною на
підставі рішення Апеляційного суду
Чернігівської області б/н від 12.12.2012
року, реєстраційний номер об'єкта
нерухомого майна: , на 1/2 частки
магазину з кафе-баром (літ. А - магазин з
кафе-баром, літ. а - ґанок літ., а2 - ґанок,
літ. а3 - ґанок, літ. А1 - прибудова, літ. а4
- ґанок, літ. Б - навіс, №1 - ворота, №2 -
огорожа, №3 - огорожа, №4 - хвіртка, №5 -
хвіртка) загальною площею 377,3 кв.м за
адресою: АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_6, про що
до державного реєстру прав на нерухоме
майно внесено запис про право
власності №112817.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 липня 2013
року рішення суду першої інстанції
скасовано, у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваним судовим
рішенням, ОСОБА_4 звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, у якій просить його
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, за позивачем
28.12.2010 року зареєстровано право
власності на нежитлову будівлю
магазину з кафе-баром, що знаходиться в
в АДРЕСА_1.

Рішенням Апеляційного суду
Чернігівської області від 12 грудня 2012
року визнано за ОСОБА_6 право власності
на 1/2 частини нежитлової будівлі
магазину з кафе-баром, що знаходиться в
АДРЕСА_1.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 19 липня
2012 року по справі № 2514/3708/2012
(провадження № 2514/955/2012) було накладено
арешт на нежитлову будівлю магазину з
кафе-баром, що знаходиться в в АДРЕСА_1.

Постановою ВП №33003017 від 12 червня 2012
року, винесеною заступником начальника
відділу державної виконавчої служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції ОСОБА_7 накладено арешт на
магазин з кафе-баром "ІНФОРМАЦІЯ_1", що
знаходиться по АДРЕСА_1, заборонено
здійснення відчуження будь-якого
майна, що належить боржнику ОСОБА_4.

08 лютого 2013 року рішенням Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Ніжинського
міськрайонного управління юстиції
Чернігівської області Пабат Ольги
Анатоліївни зареєстровано за ОСОБА_6
право власності на 1/2 частини
нежитлової будівлі магазину з
кафе-баром, що знаходиться в м. Ніжині,
по АДРЕСА_1.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскаржуване рішення відповідача від
08.02.2013 року підлягає скасуванню,
оскільки воно прийнято в період дії
ухвали Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 19 липня
2012 року про забезпечення позову у
вигляді накладення арешту на нежитлову
будівлю.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що приймаючи
оскаржуване рішення щодо реєстрації
права на частину нежитлової будівлі
магазину з кафе-баром, відповідач діяв
в межах норм діючого законодавства,
оскільки здійснював реєстрацію права,
не пов'язаного з відчуженням
нерухомого майна та визнаного рішенням
суду, що набрало законної сили.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
06.02.2013 року ОСОБА_6 звернувся до
реєстраційної служби Ніжинського
міськрайонного управління юстиції
Чернігівської області з заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень для реєстрації рішення №
2514/3708/2012 апеляційного суду
Чернігівської області від 12.12.2012 року
про визнання за ОСОБА_6 права власності
на 1/2 ідеальну частину магазину з
кафе-баром, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Крім того, ОСОБА_6 подав всі
необхідні документи та квитанцію для
реєстрації речового права за рішенням
суду.

Державний реєстратор прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції Чернігівської області Пабат
Ольга Анатоліївна прийняла рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (з відкриттям розділу), що є
підтвердженням того, що майно
реєструється в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно вперше.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV (далі -
Закон № 1952-IV) державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно (далі -
державна реєстрація прав) - офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно частини 1 статті 4 Закону № 1952-IV
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: 1) право власності на нерухоме
майно; 2) право володіння; право
користування (сервітут); право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека; довірче
управління майном; 3) інші речові права
відповідно до закону; 4) податкова
застава, предметом якої є нерухоме
майно, та інші обтяження.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті
19 Закону № 1952-IV державна реєстрація
прав проводиться на підставі: рішень
судів, що набрали законної сили.

Згідно пункту 3 частини 2 статті 19 цього
Закону державна реєстрація обтяжень
здійснюється на підставі ухвали суду
про накладення арешту на нерухоме
майно.

Відповідно до статті 24 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо: 1) заявлене право, обтяження не
підлягає державній реєстрації
відповідно до цього Закону; 2) об'єкт
нерухомого майна розміщений на
території іншого органу державної
реєстрації прав; 3) із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень звернулася неналежна особа; 4)
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; 5) заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 5-1) заяву про державну
реєстрацію обтяжень речових прав на
нерухоме майно щодо попереднього
правонабувача подано після державної
реєстрації права власності на таке
майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву
про державну реєстрацію речових прав,
похідних від права власності, подано за
відсутності державної реєстрації
права власності, крім випадків,
установлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви
про державну реєстрацію права
власності на підприємство як єдиний
майновий комплекс, житловий будинок,
будівлю, споруду (їх окремі частини), що
виникло на підставі документа, за яким
правонабувач набуває також право
власності на земельну ділянку, не
подано заяву про державну реєстрацію
права власності на земельну ділянку; 5-4)
після завершення п'ятиденного строку з
дня отримання заявником письмового
повідомлення про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав не
усунено обставин, що були підставою для
прийняття такого рішення; 5-5) заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень під час вчинення нотаріальної
дії з нерухомим майном, об'єктом
незавершеного будівництва подано не до
нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6)
заяву про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень в електронній формі подано
особою, яка не є державним кадастровим
реєстратором або державним виконавцем;
6) заявником подано ті самі документи,
на підставі яких заявлене право та
обтяження такого права вже
зареєстровано у Державному реєстрі
прав.

За наявності підстав для відмови в
державній реєстрації державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень.

В силу частини 4 статті 24 Закону № 1952-IV
відмова в державній реєстрації прав та
їх обтяжень з підстав, не передбачених
цим Законом, заборонена.

Крім того, відповідно до пункту 3
Порядку використання даних Реєстру
прав власності на нерухоме майно,
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна, Державного
реєстру іпотек та Державного реєстру
обтяжень рухомого майна, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 14.12.2012 року №1844/5, відомості
Реєстрів використовуються державним
реєстратором для встановлення
наявності (відсутності) записів про
обтяження речових прав на нерухоме
майно, у тому числі обтяжень податковою
заставою, під час проведення державної
реєстрації прав з метою їх перенесення
до Державного реєстру прав та під час
розгляду заяв про взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна,
заяв/запитів на отримання інформації з
Державного реєстру прав.

Відомості з Реєстру прав власності на
нерухоме майно використовуються
державним реєстратором для
встановлення наявності (відсутності)
записів про державну реєстрацію права
власності або іншого речового права на
нерухоме майно під час проведення
державної реєстрації прав та під час
розгляду заяв про взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна,
заяв/запитів на отримання інформації з
Державного реєстру прав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідач відкрив
розділ в реєстрі на нежитлову будівлю
«магазин з кафе-баром», що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1 лише під час
реєстрації рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 12.12.2012 року,
що свідчить про те, що за позивачем в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно не було зареєстровано
право власності на зазначену вище
будівлю.

Крім того, ухвалою Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 19.07.2012 року у справі
№2514/3708/2012 (провадження №2514/955/2012) було
накладено арешт на нежитлову будівлю
«магазину з кафе-баром», що знаходиться
в АДРЕСА_1. Однак, враховуючи те, що в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно не було відкрито розділ
на зазначену будівлю, то і перенесення
обтяження відбулось лише після
реєстрації права на магазин з
кафе-баром за ОСОБА_6 відповідно до
постанови №33003017 від 12.06.2012 року,
винесеної заступником начальника
відділу державної виконавчої служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції ОСОБА_7 накладено арешт на
магазин з кафе-баром «ІНФОРМАЦІЯ_1», що
знаходиться по АДРЕСА_1.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції, що відповідач,
приймаючи оскаржуване рішення від
08.02.2013 року щодо реєстрації права за
ОСОБА_6 на 1/2 частини нежитлової будівлі
«магазин з кафе-баром», що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, діяв на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, оскільки здійснював
реєстрацію права, не пов'язаного з
відчуженням нерухомого майна, та
визнаного рішенням, суду, що набрало
законної сили.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 липня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

з оригіналом згідно: помічник судді
А.О. Кулеша