Справа № 807/2737/14
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 жовтня 2014 рокум. Ужгород№ 807/2737/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.

при секретарі Лумей В.Г.,

за участю:

позивача: Управління Пенсійного фонду
України в м. Ужгороді Закарпатської
області, представник - не з'явився,

відповідача: Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, представник - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Ужгороді Закарпатської
області до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Ужгороді Закарпатської області
звернулося до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості.

В судове засідання позивач не з'явився
та не забезпечив явку свого
представника, однак подав до суду заяву
про розгляд справи за його відсутності,
за наявними в матеріалах справи
доказами.

Відповідач заперечення проти позову не
подав, у судове засідання повторно не
з'явився та не забезпечив явку свого
представника, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду, а відтак згідно ст. 35
КАС України сторона вважається
належним чином повідомленою про дату,
час та місце судового засідання.

У відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі
неявки у судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи якщо
відповідно до положень цього Кодексу
розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані позивачем
документи та матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною
особою - суб'єктом підприємницької
діяльності, що підтверджується наявною
в матеріалах справи копією Свідоцтва
про державну реєстрацію фізичної особи
- підприємця зареєстрований в
Виконавчим комітетом Ужгородської
міської ради, як платник страхових
внесків, відповідно до ст.15 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003 року № 1058.

В порушення вимог чинного
законодавства, відповідач не подав
відповідну обов'язкову звітність до
управління Пенсійного фонду України в
м. Ужгороді та не перерахував до органу
Пенсійного фонду належні до сплати
страхові внески, у зв'язку з чим у
відповідача виникла заборгованість зі
сплати страхових внесків в сумі 1450,48
грн.

Судом було встановлено, що згідно
Розрахунку суми страхових внесків за
2010 рік поданого відповідачем до УПФ в м.
Ужгород за вказаний період сума
обчислених та нарахованих внесків
становила 1535,98 грн.

На день розгляду даної справи
відповідне зобов'язання за ці періоди
платником в повному обсязі
безпідставно не сплачується. Залишок
несплаченої заборгованості за
вказаний період на день звернення з
позовом до суду складає 1450,48 грн., що
підтверджується карткою обліку
особового рахунку страхувальника.

Крім того, відповідачу було виставлено
вимогу про сплату боргу за № Ф/163у від
29.04.2011 року.

Згідно преамбули Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV -
цей Закон визначає принципи, засади і
механізми функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом.

Пунктом 7 розділу VIII Прикінцеві та
перехідні положення Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 8 липня 2010
року за № 2464-VI встановлено, що на
період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Відповідно до наведеного, застосуванню
підлягають норми законодавства, що
були дійсними до 1 січня 2011 року,
зокрема, Закону України Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Згідно п. 3 ст. 11 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню
підлягають фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент),
та члени сімей зазначених фізичних
осіб, які беруть участь у провадженні
ними підприємницької діяльності.

У відповідності до п. 5 ст. 14 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", особи,
зазначені у п. 3 ст. 11 цього Закону - є
страхувальниками, та є платниками
страхових внесків (згідно ч. 1 ст. 15
Закону 1058).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлено, що страхові
внески до солідарної системи
нараховуються для роботодавця - на суми
фактичних витрат на оплату праці
(грошового забезпечення) працівників,
що включають витрати на виплату
основної і додаткової заробітної плати
та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, у тому числі в
натуральній формі, які визначаються
згідно з нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до Закону
України "Про оплату праці", виплату
винагород фізичним особам за виконання
робіт (послуг) за угодами
цивільно-правового характеру, що
підлягають обкладенню податком на
доходи фізичних осіб, а також на суми
оплати перших п'яти днів тимчасової
непрацездатності, яка здійснюється за
рахунок коштів роботодавця, та
допомоги по тимчасовій
непрацездатності.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлено, що
страхувальник зобов'язаний
нараховувати, обчислювати і сплачувати
в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески.

Сплата страхових внесків здійснюється
у строки, визначені ч. 6 ст. 20 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", тобто,
що кварталу протягом 20 календарних
днів, наступних за останнім
календарним днем звітного кварталу

Ставки, механізм справляння та пільги
щодо сплати збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування
встановлені Законом "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" від 26.06.1997 N 400/97-ВР (в
редакції Закону станом на час
виникнення спірних правовідносин),
яким не встановлено такої пільги як
звільнення від сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування для суб'єктів
підприємницької діяльності, котрі
перейшли на спрощену систему
оподаткування (не встановлено такої
пільги також Законом 1058, та навпаки, ч. 6
ст. 18 цього Закону, законодавством не
можуть встановлюватись пільги з
нарахування та сплати страхових
внесків або звільнення від їх сплати).

Відповідно до наведених приписів
пенсійного законодавства,
законодавством встановлений обов'язок
щодо сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування фізичними особами -
суб'єктами підприємницької діяльності,
які обрали особливий спосіб
оподаткування (в тому числі, шляхом
сплати єдиного податку) та за наведених
обставин - правомірним є нарахування
позивачем відповідачеві як фізичній
особі - суб'єкту підприємницької
діяльності, який обрав особливий
спосіб оподаткування, до сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, у відповідності до вимог
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Відповідно до наведених приписів
пенсійного законодавства,
законодавством встановлений обов'язок
щодо сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування фізичними особами -
суб'єктами підприємницької діяльності,
які обрали особливий спосіб
оподаткування (в тому числі, шляхом
сплати єдиного податку).

За наведених обставин, правомірним є
нарахування позивачем відповідачеві
як фізичній особі - суб'єкту
підприємницької діяльності, який обрав
особливий спосіб оподаткування, до
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, у відповідності до вимог
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Таким чином, на підставі
вищенаведеного суд приходить до
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ст. 94 КАС України та в
зв'язку з відсутністю судових витрат
відповідача, судові витрати з
відповідача не стягуються та за
рахунок бюджету не компенсуються.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 94, 160, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов Управління Пенсійного фонду
України в м. Ужгороді Закарпатської
області до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в
сумі 1450,48 грн. - задовольнити.

Стягнути з відповідача ФОП ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ід. номер - НОМЕР_1) на користь
УПФУ в м. Ужгород заборгованість зі
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування за 2010 рік в сумі 1450,48 грн.
(одна тисяча чотириста п'ятдесят
гривень сорок вісім копійок).

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

СуддяП.П. Микуляк