Справа № 569/13150/14-а
Суддя: Ковальов І.М. І. М.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року
Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Жижчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Рівне справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Державної автомобільної
інспекції УМВС України у Волинській
області про скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення,-

в с т а н о в и
в:

В Рівненський міський суд з позовом до
Управління Державної автомобільної
інспекції УМВС України у Волинській
області про скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення звернувся ОСОБА_1

У своєму позові позивач просить суд
скасувати постанову про
адміністративне правопорушення від 11
серпня 2014 року про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч.3 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 550
грн., посилаючись на ті обставини, що в
його діях відсутній склад
адміністративного правопорушення.

Вважає, що він ніяким чином не порушив
закону, а протокол та постанова про
накладення адміністративного
стягнення на нього складено не
правомірно. Швидкість у населеному
пункті на 52 км/год. він не перевищував, а
на приладі «Візир, що здійснював фото
фіксацію швидкості руху не його
транспортний засіб. Тому просить суд
позов задоволити.

В судовому засіданні позивач заявлені
позовні вимоги повністю підтримав, з
підстав, викладених в
адміністративному позові та просить
суд його задоволити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, однак подав до
суду письмові заперечення на позов у
яких просив суд відмовити у
задоволенні позовних вимог позивача та
провести розгляд справи у відсутності
представника відповідача.

Свої заперечення мотивує тим, що
позивач не визнає, що ним були порушені
вимоги п.12.4. Правил дорожнього руху
України, а саме перевищення швидкості у
населеному пункті на 52 км/год.,
мотивуючи, що швидкість не перевищував,
а на приладі «Візир, що здійснював фото
фіксацію швидкості руху не його
транспортний засіб, хоча фото
автомобіля на момент скоєння
правопорушення є. Таким чином,
представник відповідача вважає
вказані підстави повністю надуманими і
направленими на одну мету - будь-якою
ціною уникнути відповідальності за
скоєне правопорушення.

Фіксація перевищення швидкості
автомобілем позивача проводилася
засобом вимірювальної техніки
«Вимірювач швидкості радіолокаційний
відеозаписувальний «Візир» № 0810739,
згідно наказу МВС №33 від 01 березня 2010
року «Про затвердження Переліку
технічних засобів, що використовуються
в підрозділах ДАІ МВС для виявлення та
фіксації порушень правил дорожнього
руху». Прилад «Візир» сертифікований в
Україні і відповідно повірений.
Вказаний прилад може працювати, як у
стаціонарному, так і в патрульному
режимі та вимірювати швидкість в
попутному та зустрічному напрямку
(згідно керівництва по експлуатації) -
забезпечує вимірювання швидкості ТЗ
при одночасному вимірюванні швидкості
патрульного автомобіля. В даному
випадку, після фіксації порушення,
автомобіль позивачу було зупинено та
повідомлено причину зупинки (позивачу
було роз'яснено його права, ознайомлено
зі змістом протоколу, надано
можливість подати свої письмові
пояснення про що свідчать власноручні
підписи позивача).

Тому представник відповідача просить
суд відмовити у задоволенні позовних
вимог позивачу.

Дослідивши матеріали справи,
всебічно та повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що заявлені позовні
вимоги не підлягають до задоволення з
наступних підстав.

У відповідності до ст.107 КАС України
до адміністративного суду має право
звернутися з адміністративним позовом
особа, яка вважає, що порушено її права
у сфері публічно-правових відносин.

Судом встановлено такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з дослідженої в судовому
засіданні постанови по справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 №599439 від 11 серпня 2014 року, винесеної
інспектором ВДПС ОСП №2 Романюком Р.В.
11 серпня 2014 року о 14 год. 11 хв. в м.Ковель
по вул.Варшавській водій ОСОБА_1
керуючи т/з марки БМВ номерний знак
НОМЕР_1 перевищив швидкість, рухався зі
швидкістю 112 км/год., Швидкість
вимірювалась приладом «Візир» №0810735,
чим порушив п.12.4. Правил дорожнього
руху України, чим скоїв
адміністративне правопорушення,
передбачене частиною 3 статті 122 КУпАП.
Керуючись положеннями статей 33 та 284
КУпАП, Постановив: застосувати до
ОСОБА_1 адміністративне стягнення у
вигляді штрафу 550 грн.».

Як вбачається з пояснень позивача,
свою вину у вчиненні інкримінованого
адміністративного правопорушення він
не визнав та пояснив, що будь-яких
порушень правил дорожнього руху ним
допущено не було. Будь-яких доказів
вчинення ним адміністративного
правопорушення інспектором ні на його
вимогу, ні суду надано не було.

Вважає, що даними обставинами він
доводить свою правоту та те, що
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.3 ст.122 КУпАП він не
вчиняв, а винесена інспектором
постанова є незаконною, оскільки у
даному випадку протокол складено з
грубим порушенням пункту 1.6.
розпорядження МВС України №446 від 21
травня 2009 року, за яким передбачено
«виключити випадки складання відносно
водіїв транспортних засобів
адміністративних протоколів без
доведення їхньої вини чи достатніх
доказів допущення ними порушень ПДР
(фото, відеоматеріали показів свідків
тощо). На його прохання надати якісь
докази, які підтверджували порушення
саме ним ПДР щодо перевищення
швидкості допустимого руху в
населеному пункті, фіксацію в
автоматичному режимі чи інше,
працівник міліції не надав.

Перевіривши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
вважає, що заявлені позовні вимоги не
підлягають до задоволення.

Частиною 3 ст.122 КУпАП передбачено
відповідальність за перевищення
водіями транспортних засобів
встановлених обмежень швидкості руху
транспортних засобів більш як на
п'ятдесят кілометрів на годину,
ненадання переваги в русі транспортним
засобам аварійно-рятувальних служб,
швидкої медичної допомоги, пожежної
охорони, міліції, що рухаються з
увімкненими спеціальними світловими
або звуковими сигнальними пристроями,
ненадання переваги маршрутним
транспортним засобам, у тому числі
порушення правил руху і зупинки на
смузі для маршрутних транспортних
засобів, а так само порушення правил
зупинки, стоянки, що створюють
перешкоди дорожньому руху або загрозу
безпеці руху,

Відповідно до п.12.4 ПДР України у
населених пунктах рух транспортних
засобів дозволяється із швидкістю не
більше 60 км/год.

Значення інформаційно - вказівного
дорожнього знаку 5.45 - "Початок
населеного пункту". Найменування і
початок забудови населеного пункту, в
якому діють вимоги цих Правил, що
визначають порядок руху в населених
пунктах.

Знак використовується для позначення
населеного пункту, в якому діють
спеціальні вимоги, що регулюють
порядок руху в населених пунктах. Знак
встановлюється на фактичній межі
забудови, яка прилягає до дороги. Після
проїзду знака 5.45 "Початок населеного
пункту" встановлюється максимальна
швидкість руху в 60 км/год і
дозволяється зупинка з лівого боку
дороги за відсутності суцільної лінії
розмітки (трамвайних колій) посеред
проїзної частини.

Правила визначають населений пункт,
насамперед, як забудовану територію, на
якій проживають або працюють люди.
Правилами передбачено цілий ряд вимог,
що діють лише в населених пунктах
(зупинка і стоянка транспортних
засобів, обмеження швидкості руху,
подача звукового сигналу і т. д.).

Згідно з Правилами, населеним пунктом
є територія, при в'їзді на яку
встановлені знаки 5.45 або 5.47 «Початок
населеного пункту» відповідно на
білому або синьому тлі, а при виїзді - 5.46
або 5.48 «Кінець населеного пункту». При
цьому якщо перед початком забудованої
території встановлено знак 5.47, то під
час руху по цій дорозі, що проходить
через населений пункт, водій не
зобов'язаний виконувати вимоги, що
стосуються регламентації порядку руху,
зупинки та стоянки в населеному пункті,
але на інших дорогах цього населеного
пункту він повинен їх виконувати.

Судом встановлено, що постанова є
законною та такою, що винесена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, оскільки
відповідно до ст.245 КУпАП одним із
завдань провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних
правопорушень,запобігання
правопорушенням,виховання громадян у
дусі додержання законів, зміцнення
законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи,
інспектором ВДПС ОСП №2 Романюком Р.В.,
який складав протокол про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 №558558 від 11 серпня 2014 року, що в
подальшому слугував винесенню
оскаржуваної позивачем постанови, було
роз'яснено позивачу його процесуальні
права та обов'язки, передбачені ст.63
Конституції України, а також роз'яснено
вимоги ст.268 КУпАП, що підтверджується
підписами позивача. Фіксація
перевищення швидкості автомобілем
позивача проводилася відповідачем
засобом вимірювальної техніки
«Вимірювач швидкості радіолокаційний
відеозаписувальний «Візир» № 0810739,
згідно наказу МВС №33 від 01 березня 2010
року «Про затвердження Переліку
технічних засобів, що використовуються
в підрозділах ДАІ МВС для виявлення та
фіксації порушень правил дорожнього
руху». Прилад «Візир» сертифікований в
Україні і відповідно повірений. На
приладі «Візир», що здійснював фото
фіксацію швидкості руху зафіксовано
транспортний засіб марки БМВ номерний
знак НОМЕР_1, яким керував саме позивач
і рухався зі швидкістю 112 км/год. Тобто
інспектором не було допущено порушень
прав позивача.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України,
обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючі вище викладене, суд
вважає, що з цих підстав в діях позивача
наявний склад адміністративного
правопорушення, передбачений ч.3 ст.122
КУпАП.

Враховуючи вищевикладені обставини у
їх сукупності, зазначені положення
Конституції України, а також положення
чинного законодавства, норми Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, п.3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
застосування адміністративними судами
окремих положень Кодексу
адміністративного судочинства України
під час розгляду адміністративних
справ" від 06 березня 2008 року №2, суд
прийшов до висновку, що заявлені
позовні вимоги не знайшли своє
підтвердження, є не обгрунтованими, не
доведеними, а повністю спростовані
відповідачем, тому не підлягають до
задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3,19,21,22,48 Конституції України,
ст.ст.2,17, 100,102,104,105,106 КАС України,
ст.ст.245,251,254,256,268,280,285,287-289 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и
в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
до Управління Державної автомобільної
інспекції УМВС України у Волинській
області про скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення - відмовити.

Постанова остаточна, оскарженню не
підлягає.

Головуючий :