Справа № П/811/3251/14
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2014 року
Справа № П/811/3251/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі судді
Черниш О.А., за участю секретаря
судового засідання Козоріз О.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді
адміністративну справу за позовом
приватного підприємства "Імпексмаш" до
Кіровоградської митниці Міндоходів
про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Імпексмаш"
(надалі - ПП "Імпексмаш") звернулось до
суду з позовом до Кіровоградської
митниці Міндоходів про скасування
рішення №901000003/2014/000134/1 від 18.08.14 про
коригування митної вартості товару.

Позов мотивовано тим, що 28.08.11 між
фірмою "STARMIX" S.R.L. та ПП "Імпексмаш"
укладено договір купівлі - продажу
обладнання, відповідно до якого ПП
"Імпексмаш" придбало обладнання для
виробництва хлібобулочних виробів
промислове електричне: планетарні
міксери PL60N3V у кількості 3 шт.,
тісторозкатку SF600Vх1400 напольну у
кількості 2 шт. З метою митного
оформлення придбаного товару
позивачем 18.08.14 подано до
Кіровоградської митниці Міндоходів
вантажну митну декларацію та
декларацію митної вартості, у яких
митна вартість товарів №1 та №2
визначена за основним методом - ціною
договору у розмірі 8 014 євро (147441,67 грн.).
Однак, рішенням про коригування митної
вартості товарів №901000003/2014/000134/1 від
18.08.14 відповідач визначив митну
вартість товарів за ціною договору
щодо ідентичних товарів, що призвело до
завищення митної вартості товарів до
13211, 51 євро (232074, 60 грн.) та збільшення
суми митних платежів, які сплачені
позивачем. Наполягаючи на достатності
наданої ним інформації для визначення
митної вартості товару за основним
методом, стверджуючи про
безпідставність сумнівів відповідача
щодо правильності визначення митної
вартості товарів, обґрунтованих
неподанням додаткових документів на
підтвердження митної вартості товарів,
позивач просить суд скасувати рішення
Кіровоградської митниці Міндоходів
№901000003/2014/000134/1 від 18.08.14 про коригування
митної вартості товару.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві,
та надані у справу матеріали і
документи.

Представники відповідача у письмових
запереченнях та у судовому засіданні
проти позову заперечили, посилаючись
на те, що причиною відмови у визначенні
митної вартості товару за ціною
договору згідно зі ст. 58 МК України
стала неможливість визначення митної
вартості за наданими декларантом
документами, з огляду на наявні
розбіжності у них. У зв'язку з цим
митним органом було послідовно
застосовані методи оцінки згідно зі
статями 59-60 МК України та визначено
митну вартість товару за ціною
договору щодо ідентичних товарів, на
підставі цінової інформації, яка
міситься в інформаційному комплексі
"Інформаційно-пошукова система обробки
та аналізу цінової інформації при
визначенні митної вартості товарів, що
переміщуються через митний кордон
України" бази даних ЄАІС ДМСУ.
Стверджуючи про те, що обов'язок
доведення митної ціни товару лежить на
позивачу, натомість митні органи мають
виключну компетенцію в питаннях
перевірки та контролю правильності
обчислення декларантом митної
вартості, наполягали на правомірності
оскаржуваного рішення про коригування
митної вартості товарів №901000003/2014/000134/1
від 18.08.14, у зв'язку з чим просили суд у
позові відмовити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши та оцінивши надані докази,
суд встановив такі обставини.

Приватне підприємство "Імпексмаш"
зареєстровано як юридична особа, є
суб'єктом зовнішньоекономічної
діяльності, перебуває на обліку у
Кіровоградській митниці Міндоходів.

Між фірмою "STARMIX" S.R.L., Італія (продавець)
та ПП "Імпексмаш" (покупець) 23.08.11
укладено договір купівлі - продажу
обладнання, за умовами якого продавець
продає, а покупець купляє
хлібопекарське обладнання та
комплектуючі до нього. Загальна
вартість договору складається в євро і
включає в себе вартість тари, упаковки,
маркування, що становить 100000 євро.
Продавець постачає товар окремими
партіями згідно специфікацій. Умови
постави - ЕХW MARANO VIC (VI) (Інкотермс 2000) (а.с.
22-24). Додатковою угодою №1 від 23.01.13 до
договору від 23.08.11 сторонами змінено
умови поставки на FCA MARANO VIC (VI) (Інкотермс
2000) (а.с.67-68).

Відповідно до специфікації №8 від 08.07.14,
яка є додатком до договору від 23.08.11,
продавець зобов'язується поставити, а
покупець придбати таке обладнання:
планетарні міксери у кількості 3 штуки
на суму 4344 євро та тісторозкатку у
кількості 2 штуки на суму 3670 євро (а.с. 69 -
17).

Вказану партію товарів імпортовано ПП
"Імпексмаш" на митну територію України
та доставлено до митного посту
"Кіровоград-Центарльний"
Кіровоградської митниці.

Для митного оформлення товару
декларантом ПП "Імпексмаш" 15.08.14 подано
електронну митну декларацію МД-2
№901050000/2013/008498 та декларацію митної
вартості ДМВ-1, в яких задекларований
товар №1 - обладнання для виробництва
хлібобулочних виробів промислове
електричне: планетарний міксер PL60N3V в
кількості 3 штуки, митна вартість якого
визначена відповідно до методу №1 у
розмірі 79 942, 86 грн. (4344 євро), та товар №2
- обладнання для виробництва
хлібобулочних виробів промислове
електричне: тісторозкатка напольна
SF600Vх1400 у кількості 2 штуки, митна
вартість якого визначена відповідно до
методу №1 у розмірі 66892, 94 грн. (3670 євро)
(а.с.84).

Одночасно декларантом подано
супровідні документи: договір від 23.08.11,
додаткову угоду до нього від 03.01.13,
валютний меморіальний ордер №1 від
11.07.14, рахунок - фактуру (інвойс) №392 від
15.07.14, договір №1301 від 13.01.14 про надання
транспортно-експедиційних послуг,
міжнародну товарно-транспортну
накладну (CMR) №437467 від 07.08.14, копію
декларації країни - відправлення №129101
від 08.08.14, довідку експортера від 08.08.14,
технічні довідки №1, №2 від 14.08.14 (а.с.
22-29, 48, 60 - 72, 75)

Здійснюючи контроль за правильністю
визначення митної вартості
задекларованого товару, інспектором
підрозділу митного оформлення на
зворотному боці ДМВ-1 №901050000/2013/008498
викладено вимоги про необхідність
подання протягом 10 днів додаткових
документів, що підтверджують митну
вартість товарів, а саме: каталоги,
специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, а також зазначено про
можливість подання додаткових наявних
документів для підтвердження
заявленої митної вартості. (а.с. 76).

На пропозицію митного органу
декларантом 18.08.14 додатково надано
прайс - листи на продукцію. (а.с. 77 - 83).

Між тим, Кіровоградською митницею
Міндоходів прийнято рішення про
коригування митної вартості товару
№901000003/2014/000134/1 від 18.08.14, яким визначено
вартість за одиницю (кг) товару №1 у
розмірі 15, 2311 євро, загальна сума товару
№1 визначена у 9138, 66 євро, а також
визначено вартість за одиницю (кг)
товару №2 у розмірі та 9,9338 євро,
загальна сума товару №2 визначена у 4072,
85 євро. При визначенні митної вартості
товару митним органом застосовано
другорядний метод визначення митної
вартості, а саме за ціною договору щодо
ідентичних товарів №2. (а.с.12).

Також Кіровоградською митницею
Міндоходів 18.08.14 оформлено картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України №901050000/2014/00139,
відповідно до якої у митному
оформленні (випуску) товарів
відмовлено з тих причин, що на підставі
рішення про коригування митної
вартості №901000003/2014/000134/1 від 18.08.14
скориговано митну вартість товарів, що
призвело до необхідності внесення змін
до МД з доплатою митних платежів (а.с.85).

Декларантом ПП "Імпексмаш" 18.08.14 подано
електронну митну декларацію МД-2
№901050000/2014/008565, заповнену з урахуванням
вимог рішення про коригування митної
вартості товарів №901000003/2014/000134/1 від
18.08.14. (а.с. 13 - 17).

Перевіряючи правомірність
оскаржуваного позивачем рішення про
коригування митної вартості товару
№901000003/2014/000134/1 від 18.08.14, суд дійшов до
таких висновків.

Статтею 49 Митного кодексу України
(надалі - МК України) визначено, що
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 50 МК України
відомості про митну вартість товарів
використовуються для нарахування
митних платежів; застосування інших
заходів державного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності
України; ведення митної статистики;
розрахунку податкового зобов'язання,
визначеного за результатами
документальної перевірки.

Згідно з частиною 1 статті 51 МК України
митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 статті 52 МК України
передбачено, що заявлення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані: 1) заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з органом
доходів і зборів; 2) подавати органу
доходів і зборів достовірні відомості
про визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; 3) нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням органу доходів і зборів
додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
мають право: 1) надавати митному органу
(за наявності) додаткові відомості у
разі потреби уточнення інформації; 2) на
випуск у вільний обіг товарів, що
декларуються: у разі визнання органом
доходів і зборів заявленої митної
вартості товарів - за умови сплати
митних платежів згідно із заявленою
митною вартістю; у разі згоди
декларанта або уповноваженої ним особи
з рішенням органу доходів і зборів про
коригування митної вартості товарів -
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю, визначеною органом
доходів і зборів; у разі незгоди
декларанта або уповноваженої ним особи
з рішенням органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю товарів та надання гарантій
відповідно до розділу X цього Кодексу в
розмірі, визначеному органом доходів і
зборів відповідно до частини сьомої
статті 55 цього Кодексу; 3) проводити
цінову експертизу договору (контракту)
шляхом залучення експертів за власні
кошти; 4) оскаржувати у порядку,
визначеному главою 4 цього Кодексу,
рішення органу доходів і зборів щодо
коригування митної вартості
оцінюваних товарів та бездіяльність
органу доходів і зборів щодо
неприйняття протягом строків,
встановлених статтею 255 цього Кодексу
для завершення митного оформлення,
рішення про визнання митної вартості
оцінюваних товарів; 5) приймати
самостійне рішення про необхідність
коригування митної вартості після
випуску товарів; 6) отримувати від
органу доходів і зборів інформацію
щодо підстав, з яких орган доходів і
зборів вважає, що взаємозв'язок
продавця і покупця вплинув на ціну, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за оцінювані товари; 7) у
випадках та в порядку, визначених цим
Кодексом, вимагати від органу доходів і
зборів надання письмової інформації
про причини, за яких заявлена ними
митна вартість не може бути визнана; 8) у
випадках та в порядку, визначених цим
Кодексом, вимагати від органу доходів і
зборів надання письмової інформації
щодо порядку і методу визначення
митної вартості, застосованих при
коригуванні заявленої митної вартості,
а також щодо підстав для здійснення
такого коригування.

Згідно з частинами 1, 2 статті 53 МК
України у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

При цьому відповідно до частини 3
статті 53 МК України, у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи: 1) договір (угоду,
контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Частинами 5, 6 статті 53 МК України
передбачено, що забороняється вимагати
від декларанта або уповноваженої ним
особи будь-які інші документи, відмінні
від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа
за власним бажанням може подати
додаткові наявні у них документи для
підтвердження заявленої ними митної
вартості товару.

Відповідно до положень статті 54 МК
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється органом доходів і зборів
під час проведення митного контролю і
митного оформлення шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів органом доходів і
зборів визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
зобов'язаний: 1) здійснювати контроль
заявленої декларантом або
уповноваженою ним особою митної
вартості товарів шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості, наявності в поданих
зазначеними особами документах усіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари; 2) надавати
декларанту або уповноваженій ним особі
письмову інформацію про причини, за
яких заявлена ними митна вартість не
може бути визнана; 3) надавати
декларанту або уповноваженій ним особі
письмову інформацію щодо порядку і
методу визначення митної вартості,
застосованих у разі коригування митної
вартості, а також щодо підстав
здійснення такого коригування; 4)
випускати у вільний обіг товари, що
декларуються: у разі визнання органом
доходів і зборів заявленої митної
вартості товарів - за умови сплати
митних платежів згідно із заявленою
митною вартістю; у разі згоди
декларанта або уповноваженої ним особи
з рішенням органу доходів і зборів про
коригування митної вартості товарів -
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю, визначеною органом
доходів і зборів; у разі незгоди
декларанта або уповноваженої ним особи
з рішенням органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю товарів та надання гарантій
відповідно до розділу X цього Кодексу в
розмірі, визначеному органом доходів і
зборів відповідно до частини сьомої
статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів має
право: 1) упевнюватися в достовірності
або точності будь-якої заяви, документа
чи розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості; 2) у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості; 3) у
випадках, встановлених цим Кодексом,
здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів; 4) проводити в
порядку, визначеному статтями 345 - 354
цього Кодексу, перевірки правильності
визначення митної вартості товарів
після їх випуску; 5) звертатися до
органів доходів і зборів інших країн із
запитами щодо надання відомостей,
необхідних для підтвердження
достовірності заявленої митної
вартості; 6) застосовувати інші
передбачені цим Кодексом форми митного
контролю.

Орган доходів і зборів може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: 1) невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; 2) неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; 3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до
органу доходів і зборів документально
підтвердженої офіційної інформації
органів доходів і зборів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Як установлено судом, за результатами
аналізу поданих декларантом до митного
оформлення документів, митним органом
виявлено розбіжності у
товаросупровідних документах щодо
умов поставки, заявлених у договорі
купівлі-продажу від 23.08.11 та
задекларованих в ЕМД-2 як FCA MARANO VIC, тоді
як в інвойсі та декларації країни -
відправлення умови поставки визначені
ЕХW Vicenza. (а.с. 48). Ці обставини, а також
спрацювання автоматизованої системи
аналізу та управління ризиками
викликали обґрунтований сумнів щодо
правильності визначення заявленої
декларантом митної вартості товарів.

Відповідно до офіційних правил
тлумачення торговельних термінів
Міжнародної торгової палати
"Інкотермс" в редакції 2000 року, видання
МТП №560 (Інкотермс 2000), умова поставки EXW
"франко-завод" передбачає, що продавець
вважається таким, що виконав свої
зобов'язання щодо поставки в момент,
коли він надав товар у розпорядження
покупця на площах свого підприємства
чи в іншому названому місці (наприклад,
на заводі, фабриці, складі і т. ін.), без
здійснення митного очищення товару для
експорту та завантаження його на
будь-який приймаючий транспортний
засіб.

Умова поставки FCA "франко-перевізник"
означає, що продавець здійснює
поставку товару, який пройшов митне
очищення для експорту, шляхом
передання призначеному покупцем
перевізнику у названому місці. Слід
зазначити, що вибір місця поставки
впливає на зобов'язання щодо
завантаження й розвантаження товару у
такому місці. Якщо поставка
здійснюється на площах продавця,
продавець відповідає за завантаження.
Якщо ж поставка здійснюється в іншому
місці, продавець не несе
відповідальності за розвантаження
товару.

Таким чином здійснення поставки товару
на умовах EXW або FCA згідно Інкотермс-2000
передбачають різний обсяг обов'язків
та відповідальності постачальника
товару, що впливає на розподіл витрат
між продавцем та покупцем, що в свою
чергу впливає на митну вартість товару.

Відтак, оскільки подані декларантом до
митного оформлення документи містили
розбіжності, що не давало змоги митному
органу перевірити числові значення
складової митної вартості товарів,
визначеної за основним методом, а
додатково витребувані документи такі
розбіжності не усунули, тому митний
орган правомірно відмовив у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом митною вартістю.

Згідно з частиною 1 статті 55 МК України
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається органом доходів і зборів у
письмовій формі під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості цих товарів як до, так і
після їх випуску, якщо органом доходів
і зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Частиною 2 статті 55 МК України
передбачено, що прийняте органом
доходів і зборів письмове рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів має містити зокрема: 1)
обґрунтування причин, через які
заявлену декларантом митну вартість не
може бути визнано; 2) наявну в митного
органу інформацію (у тому числі щодо
числових значень складових митної
вартості, митної вартості ідентичних
або подібних (аналогічних) товарів,
інших умов, що могли вплинути на ціну
товарів), яка призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості та до прийняття
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом; 3)
вичерпний перелік вимог щодо надання
додаткових документів, передбачених
частиною третьою статті 53 цього
Кодексу, за умови надання яких митна
вартість може бути визнана органом
доходів і зборів; 4) обґрунтування
числового значення митної вартості
товарів, скоригованої органом доходів
і зборів, та фактів, які вплинули на
таке коригування.

Методи визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, та порядок їх
застосування регламентовані главою 9
МК України.

Відповідно до статті 57 МК України
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами: 1) основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) другорядні: а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів; б) за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості; г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності. У разі неможливості
визначення митної вартості товарів
згідно з положеннями статей 59 і 60 цього
Кодексу за основу для її визначення
може братися або ціна, за якою
ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Згідно з частиною 1 статті 58 МК України
метод визначення митної вартості за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, застосовується
у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень
щодо прав покупця (імпортера) на
використання оцінюваних товарів, за
винятком тих, що: а) встановлюються
законом чи запроваджуються органами
державної влади в Україні; б) обмежують
географічний регіон, у якому товари
можуть бути перепродані (відчужені
повторно); в) не впливають значною мірою
на вартість товару; 2) щодо продажу
оцінюваних товарів або їх ціни
відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів; 3)
жодна частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу, розпорядження
або використання товарів покупцем не
надійде прямо чи опосередковано
продавцеві, якщо тільки не буде
зроблено відповідне коригування з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті; 4) покупець і продавець не
пов'язані між собою особи або хоч і
пов'язані між собою особи, однак ці
відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості за
ціною договору щодо ідентичних товарів
регламентований статтею 59 МК України.

Вказаною нормою передбачено що у разі
якщо митна вартість оцінюваних товарів
не може бути визначена згідно з
положеннями статті 58 цього Кодексу, за
основу для її визначення береться
вартість операції з ідентичними
товарами, що продаються на експорт в
Україну з тієї ж країни і час експорту
яких збігається з часом експорту
оцінюваних товарів або є максимально
наближеним до нього.

При застосуванні цього методу
визначення митної вартості за основу
береться прийнята органом доходів і
зборів вартість операції з ідентичними
товарами з дотриманням умов,
зазначених у цій статті. При цьому під
ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як: 1) фізичні характеристики; 2)
якість та репутація на ринку; 3) країна
виробництва; 4) виробник.

Ціна договору щодо ідентичних товарів
береться за основу для визначення
митної вартості товарів, якщо ці товари
ввезено приблизно в тій же кількості та
на тих же комерційних рівнях, що й
оцінювані товари.

У разі відсутності такого продажу
використовується вартість операції з
ідентичними товарами, що продавалися в
Україну в іншій кількості та/або на
інших комерційних рівнях. При цьому їх
ціна коригується з урахуванням
зазначених розбіжностей незалежно від
того, чи веде це до збільшення або
зменшення вартості. Інформація, що
використовується при здійсненні
коригування, повинна бути
документально підтверджена.

У разі якщо кошти та витрати, зазначені
в пунктах 5 - 7 частини десятої статті 58
цього Кодексу, включаються у вартість
операції, здійснюється коригування для
врахування значної різниці в таких
коштах і витратах між оцінюваними
товарами та відповідними ідентичними
товарами, що зумовлено різницею у
відстанях і способах транспортування.

У разі якщо для цілей застосування
цього методу виявляється більш як одна
вартість договору щодо ідентичних
товарів, для визначення митної
вартості оцінюваних товарів
використовується найменша така
вартість.

Відтак, суд прийшов до висновку, що
відповідач правомірно здійснив
коригування заявленої митної вартості
товарів, визначивши її за ціною
договору щодо ідентичних товарів, на
підставі інформації, яка міститься в
ПІК "Інформаційно-пошукова система
обробки та аналізу цінової інформації
при визначенні митної вартості товару,
що переміщується через митний кордон
України", а саме для товару №1 - щодо
ідентичного товару, розмитненого за
№100270001/2014/212932 від 15.07.14 (а.с.50), для товару
№2 - щодо ідентичного товару,
розмитненого позивачем за
№901050000/2013/004337 від 05.06.13 (а.с.47)

Спірне рішення про коригування митної
вартості товарів №901000003/2014/000134/1 від
18.08.14 прийнято відповідачем у межах
повноважень та у спосіб, що установлені
чинним законодавством. Тому у позові
про скасування цього рішення позивачу
належить відмовити.

Враховуючи, що спір вирішено не на
користь позивача, підстави для
присудження йому судового збору,
сплаченого при зверненні до суду у
розмірі 182,70 грн., відсутні. Крім того, за
правилами частини 3 статті 4 Закону
України "Про судовий збір" з позивача
слід стягнути на користь державного
бюджету решту суми судового збору,
належного до сплати, у розмірі 1644,30 грн.
Відповідачем судові витрати,
передбачені ч.2 ст.94 КАС України, не
понесені.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 94, 158 - 163, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Стягнути з приватного підприємства
"Імпексмаш" в доход Державного бюджету
України судовий збір у сумі 1644, 30 грн.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня отримання її копії
апеляційної скарги, з одночасним
надісланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
О.А. Черниш