Справа № 816/3821/14
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/3821/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Молодецького Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Рогоза
Х. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Глобинського районного центру
зайнятості до Відділу Державної
виконавчої служби Глобинського
районного управління юстиції про
визнання бездіяльності неправомірною,
-

В С Т А Н О В И В:

01 жовтня 2014 року позивач Глобинський
районний центр зайнятості звернувся
до Полтавського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Відділу Державної виконавчої
служби Глобинського районного
управління юстиції про визнання
неправомірною бездіяльності з
примусового виконання виконавчого
листа № 2а-5569/10/1670, виданого Полтавським
окружним адміністративним судом 03
травня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_2
коштів 4 908 грн. 08 коп., в частині
неприйняття постанови про звернення
стягнення на пенсію боржника
відповідно до заяви Глобинського РЦЗ
від 27 серпня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 27 серпня 2014 року позивачем
до ВДВС Глобинського РУЮ подано заяву
про звернення стягнення на пенсію
боржника відповідно до вимог статті 68
Закону України "Про виконавче
провадження. Позивачем було з'ясовано,
що відповідач вказану заяву залишив
без розгляду, у зв'язку з чим виконавчий
документ залишається не виконаним.
Позивач вважає таку бездіяльність
відповідача в частині неприйняття
постанови про звернення стягнення на
пенсію боржника відповідно до заяви
Глобинського РЦЗ від 27 серпня 2014 року
неправомірною.

Позивач у судове засідання не з'явився,
надав суду клопотання про розгляд
справи за його відсутності, позовні
вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач надав суду письмові
заперечення, в яких зазначив, що дійсно
27 серпня 2014 року на адресу відділу
виконавчої служби надійшла заява про
звернення стягнення на доходи боржника
ОСОБА_2 Дана заява долучена до
матеріалів виконавчого провадження №
43353913 та залишена державним виконавцем
без розгляду у зв'язку з відсутністю
належним чином оформленої довіреності
на представництво інтересів позивача.
Крім того зазначив, що на примусовому
виконанні у відповідача перебуває
виконавчий лист № 2-782, виданий 01
листопада 2011 року Глобинським районним
судом, про стягнення з ОСОБА_2 аліментів
(ВП № 29588740). Державним виконавцем
звернено стягнення на доходи боржника
та направлено на виконання до
Управління з координації та контролю
за виплатою пенсій м. Полтава. Розмір
відрахувань із заробітної плати
боржника згідно постанови державного
виконавця по ВП № 29588740 складає 50%.
Виходячи з викладеного у запереченнях
відповідач вважає позов
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надав суду клопотання про
розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши пояснення сторін,
вивчивши та дослідивши матеріали
справи, повно і всебічно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, приходить до
наступних висновків.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Оцінюючи обґрунтованість позовних
вимог, правомірність оскаржуваної
бездіяльності, суд виходить з
наступного.

15 травня 2014 року позивач звернувся до
ВДВС Глобинського РУЮ про прийняття на
виконання виконавчого листа
Полатвського окружного
адміністративного суду від 03 травня 2012
року по справі № 2а-5569/10/1670 /а. с. 24/.

Постановою державного виконавця від 30
травня 2014 року відкрито виконавче
провадження № 43353913 з виконання
виконавчого листа № 2а-5569/10/1670, виданого
Полтавським окружним адміністративним
судом 03 травня 2012 року, про стягнення з
ОСОБА_2 коштів 4 908 грн. 08 коп. /а. с. 25/.

27 серпня 2014 року позивач звернувся з
заявою до ВДВС Глобинського РУЮ про
утримання заборгованості з ОСОБА_2 за
рахунок пенсії боржника /а. с. 32/. З заяви
вбачається, що остання підписана
головним спеціалістом - юрисконсультом
Глобинського РЦЗ ОСОБА_3 та надавалась
відповідачу без додатків. Цього ж дня
заява була отримана відповідачем /а. с.
32/ та зареєстрована в журналі вхідної
кореспонденції від номером 1756 /а.с. 33/.

З пояснень позивача, відповідач
вказану заяву залишив без розгляду, у
зв'язку з чим виконавчий документ
залишається не виконаним. Позивач
вважає таку бездіяльність відповідача
в частині неприйняття постанови про
звернення стягнення на пенсію боржника
відповідно до заяви Глобинського РЦЗ
від 27 серпня 2014 року неправомірною.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню, у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, права і обов'язки сторін, інших
учасників виконавчого провадження,
державних виконавців встановлено
Законом України "Про виконавче
провадження" (далі - Закон).

Так, відповідно до частин 1, 7 статті 12
Закону сторони виконавчого
провадження мають право
ознайомлюватися з матеріалами
виконавчого провадження, робити з них
виписки, знімати копії, заявляти
відводи у випадках, передбачених цим
Законом, оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця з
питань виконавчого провадження у
порядку, встановленому цим Законом,
подавати додаткові матеріали, заявляти
клопотання, брати участь у провадженні
виконавчих дій, давати усні та письмові
пояснення, висловлювати свої доводи та
міркування з усіх питань, що виникають
у ході виконавчого провадження, у тому
числі під час проведення експертизи,
заперечувати проти клопотань, доводів
та міркувань інших учасників
виконавчого провадження та
користуватися іншими правами, наданими
законом.

Особи, які беруть участь у виконавчому
провадженні, зобов'язані сумлінно
користуватися усіма наданими їм
правами з метою забезпечення
своєчасного та в повному обсязі
вчинення виконавчих дій.

При цьому, відповідно до положень
частин 1, 4, 5 статті 9 Закону сторони
можуть реалізовувати свої права і
обов'язки у виконавчому провадженні
самостійно або через представників.
Участь юридичних осіб у виконавчому
провадженні здійснюється їх
керівниками чи органами, посадовими
особами, які діють у межах повноважень,
наданих їм законом, або через
представників юридичної особи.
Повноваження представника повинні
бути підтверджені довіреністю, виданою
і оформленою відповідно до вимог
закону.

В письмових запереченнях відповідач
зазначив, що заява позивача від 27
серпня 2014 року про звернення стягнення
на пенсію боржника долучена до
матеріалів виконавчого провадження №
43353913 та залишена державним виконавцем
без розгляду у зв'язку з відсутністю
належним чином оформленої довіреності
на представництво інтересів позивача.

Позивач на спростування вказаного
твердження відповідача надав до суду
копію заяви від 27 серпня 2014 року та
копію довіреності на ОСОБА_3, які, за
твердженням позивача, було надано до
ВДВС Глобинського РУЮ.

Оскільки на державного виконавця
вимогами статті 11 Закону покладено
обов'язок щодо розгляду заяв сторін та
інших учасників виконавчого
провадження і їх клопотань, то
виконавець повинен переконатись, що
особа, яка підписала клопотання або
заяву від імені сторони виконавчого
провадження, має відповідні
повноваження, як це передбачено
статтею 9 Закону.

В той же час, з копії заяви наданої
позивачем /а. с. 16/ та відповідачем /а. с.
32/ вбачається, що заява підписана
головним спеціалістом - юрисконсультом
Глобинського РЦЗ ОСОБА_3 та надавалась
відповідачу без додатків, а тому суд
приходить до висновку, що довіреність
на представника, що підписав заяву від
27 серпня 2014 року, позивачем до вказаної
заяви не додавалась. Іншого сторонами в
ході судового розгляду справи не було
доведено.

Тому, відповідачем було правомірно
залишено без розгляду заяву позивача
від 27 серпня 2014 року про звернення
стягнення на пенсію боржника, як таку,
що подана з порушенням статті 9 Закону.

Слід також зазначити, що відповідно до
вимог статті 52 Закону стягнення за
виконавчими документами звертається в
першу чергу на кошти боржника у гривнях
та іноземній валюті, інші цінності, у
тому числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитарних установах.

У разі відсутності у боржника коштів та
інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не зупиняє
звернення стягнення на кошти боржника.
Боржник має право запропонувати ті
види майна чи предмети, на які
необхідно в першу чергу звернути
стягнення. Черговість стягнення на
кошти та інше майно боржника остаточно
визначається державним виконавцем.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню
за виконавчим провадженням, не
перевищує десяти розмірів мінімальної
заробітної плати, звернення стягнення
на єдине житло боржника та земельну
ділянку, на якій розташоване це житло,
не здійснюється. У такому разі
державний виконавець зобов'язаний
вжити всіх заходів для виконання
рішення за рахунок іншого майна
боржника.

Статтею 63 Закону визначено, що
звернення стягнення на будинок,
квартиру, земельну ділянку, інше
нерухоме майно фізичної особи
проводиться у разі відсутності в
боржника достатніх коштів чи рухомого
майна. При цьому в першу чергу
звертається стягнення на окрему від
будинку земельну ділянку, інше
приміщення, що належать боржнику. В
останню чергу звертається стягнення на
житловий будинок чи квартиру, в якому
фактично проживає боржник.

У разі звернення стягнення на будинок,
квартиру, інше приміщення чи земельну
ділянку державний виконавець подає
запит до відповідних місцевих органів,
що здійснюють реєстрацію та облік
майна, про належність такого майна
боржнику на праві власності, а також
перевіряє, чи не перебуває це майно під
арештом.

Після надходження документального
підтвердження належності боржнику на
праві власності будинку чи іншого
нерухомого майна державний виконавець
накладає на них арешт та вносить
відомості про такий арешт до
відповідних реєстрів в установленому
законодавством порядку. Про накладення
арешту на будинок чи інше нерухоме
майно, заставлене третім особам,
державний виконавець невідкладно
повідомляє таким особам.

Положеннями статті 68 Закону
передбачено, що стягнення на заробітну
плату, пенсію, стипендію та інші доходи
боржника звертається у разі
відсутності в боржника коштів на
рахунках у банках чи інших фінансових
установах, відсутності чи
недостатності майна боржника для
покриття в повному обсязі належних до
стягнення сум, а також у разі виконання
рішень про стягнення періодичних
платежів та стягнення на суму, що не
перевищує трьох мінімальних розмірів
заробітної плати.

За іншими виконавчими документами
державний виконавець має право
звернути стягнення на заробітну плату,
пенсію, стипендію та інші доходи
боржника без застосування заходів
примусового звернення стягнення на
майно боржника за письмовою заявою
стягувача.

Про звернення стягнення на заробітну
плату, пенсію, стипендію та інші доходи
боржника державний виконавець
виносить постанову, яка надсилається
для виконання підприємству, установі,
організації, фізичній особі, фізичній
особі - підприємцю за місцем отримання
боржником відповідних доходів.

З викладеного можна зробити висновок,
що поняття "кошти боржника у гривнях та
іноземній валюті, інші цінності, у тому
числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитарних установах" та "заробітна
плата, пенсія, стипендія та інші доходи
боржника" не є тотожними поняттями, та,
що стягнення на пенсію звертається
лише у разі відсутності у боржника
коштів та/або майна.

В матеріалах виконавчого провадження
містяться відповіді на запити
державного виконавця, з яких
вбачається, що у боржника ОСОБА_2
відсутні транспортні засоби, рахунки,
відкриті у банках та інших фінансових
установах /а. с. 26-29/.

Натомість, за боржником ОСОБА_2 на
праві приватної власності
зареєстровано нерухоме майно: житловий
будинок з господарськими будівлями за
адресою АДРЕСА_1, загальною площею 59.9
кв. м., загальною вартістю 10 770 грн.
Зазначене вбачається з Інформаційної
довідки з Реєстру прав власності на
нерухоме майно /а. с. 30.

Згідно з статтею 3 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" права
на нерухоме майно та їх обтяження, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, якщо
реєстрація прав та їх обтяжень була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав та їх
обтяжень діяло законодавство, що не
передбачало обов'язкової реєстрації
таких прав та їх обтяжень. З вказаної
інформаційної довідки не вбачається
реєстрація переходу права власності на
нерухоме майно боржника.

Як вже зазначалось, у разі якщо сума, що
підлягає стягненню за виконавчим
провадженням, не перевищує десяти
розмірів мінімальної заробітної плати,
звернення стягнення на єдине житло
боржника та земельну ділянку, на якій
розташоване це житло, не здійснюється
(стаття 52 Закону).

Так, з постанови про відкриття
провадження № 43353913 від 20 травня 2014 року
/а. с. 5, 25/ вбачається, що сума, яка
підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь
Глобинського РЦЗ, становить 4 908 грн. 08
коп., тобто не перевищує десяти
розмірів мінімальної заробітної плати
(розмір мінімальної заробітної плати з
01 січня 2014 року становить 1218 грн. * 10 = 12180
грн.).

В той же час, з матеріалів виконавчого
провадження вбачається, що боржник
ОСОБА_2 /а. с. 25/ фактично проживає за
адресою АДРЕСА_2. Натомість в
матеріалах виконавчого провадження
відсутні дані про те, що житловий
будинок з господарськими будівлями за
адресою АДРЕСА_1, який належить на праві
власності боржнику, є єдиним житлом
боржника.

Отже, суд робить висновок, що обставини,
визначені статтею 68 Закону, і які
слугують підставою для звернення
стягнення на пенсію та інші доходи
боржника, а саме: відсутність чи
недостатності майна боржника для
покриття в повному обсязі належних до
стягнення сум - не настали. Іншого
сторонами з посиланням на належні та
допустимі докази не доведено.

За таких обставин, твердження позивача
про неправомірність бездіяльності з
примусового виконання виконавчого
листа № 2а-5569/10/1670, виданого Полтавським
окружним адміністративним судом 03
травня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_2
коштів 4 908 грн. 08 коп., в частині
неприйняття постанови про звернення
стягнення на пенсію боржника
відповідно до заяви Глобинського РЦЗ
від 27 серпня 2014 року, суд вважає
безпідставними і такими, що суперечать
фактичним обставинам справи.

Відповідно до частини першої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку про те, що
позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7-11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Глобинського районного центру
зайнятості до Відділу Державної
виконавчої служби Глобинського
районного управління юстиції про
визнання бездіяльності неправомірною
відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 21
жовтня 2014 року.

Суддя
Р.І. Молодецький