Справа № 1115/2-а-685/11
Суддя: Щенюченко С. В.
Дата ухвалення: 2011-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1115/2-а-685/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2011 року
м.
Новомиргород

Новомиргородський районний суд
Кіровоградської області у складі судді
ЩЕНЮЧЕНКА С.В., за відсутністю сторін,
розглянувши в порядку скороченого
провадження одноособово справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі
-заявник, позивач, ОСОБА_1.) до
управління Пенсійного фонду України у
Новомиргородському районі
Кіровоградської області (далі
-управління Пенсійного фонду,
відповідач) про визнання протиправною
бездіяльності відповідача та
покладення на нього зобов'язання
нарахувати та виплатити державну
соціальну допомогу -30 % надбавку до
пенсії як "дитині війни",

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2011 р. у Новомиргородський
районний суд надійшов
адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду про
визнання протиправною бездіяльності
відповідача та покладення на нього
зобов'язання нарахувати та виплатити
державну соціальну допомогу -30 %
надбавку до пенсії як "дитині війни".

Позивач стверджує, що є пенсіонером за
віком, має статус "дитина війни" і,
відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" (далі
-Закон) її щомісячна пенсія повинна
збільшитись на 30% мінімальної пенсії за
віком.

Відповідач не виконав вимог вказаного
Закону, а її письмове звернення про
збільшення пенсії відповідно до вимог
цього Закону залишив без задоволення.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_1
просить визнати бездіяльність
відповідача щодо відмови в збільшенні
пенсії за період із 01.08.2010 р. по 30.01.2011 р.
неправомірною, зобов'язати його
підвищити їй пенсію на 30% мінімальної
пенсії за віком щомісячно, а також
здійснити її виплату за період із 01.08.2010
р. по 30.01.2011 р.

28.03.2011 р. до суду надійшли письмові
заперечення відповідача проти позову,
згідно яким він вважає вище згадані
вимоги безпідставними.

Оцінивши повідомлені позивачем,
відповідачем обставини та
безпосередньо дослідивши докази в
справі: оглянувши письмові докази,
дослідивши інші матеріали справи, суд
вважає за необхідне задовольнити
адміністративний позов із таких
міркувань.

За змістом ст. 3 та п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС
України відносини, що склалися між
позивачем та відповідачем, є
публічно-правовими.

Як вбачається із положень Закону:

ст. 1 -дитиною війни визнається особа,
яка є громадянином України та якій на
час закінчення (2 вересня 1945 року)
Другої світової війни було менше 18
років.

ст. 6 -дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

ст. 7 -фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених цим
Законом, здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.

У судовому засіданні безспірно
з'ясовано, що ОСОБА_1 -пенсіонерка,
народилася у 1942 р. і відповідно до вимог
ст. 1 Закону, який набрав чинності з
01.01.2006 р., набула статусу "дитини війни",
а тому згідно зі ст. 6 Закону має право
на підвищення пенсії на 30% мінімальної
пенсії за віком.

Проте за даними відповідача позивачеві
щомісячно нараховувалась та
виплачувалась надбавка до пенсії, як
особі зі статусом "дитини війни", в
наступних розмірах: серпень 2010 р.-
січень 2010 р. -по 49,80 грн.

Статтею 70 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2010 рік" (Відомості
Верховної Ради України (ВВР), 2010, N 22-23, N
24-25, ст. 263, із змінами, внесеними згідно
із Законами N 2254-VI (2254-17) від 13.05.2010 р., ВВР,
2010, N 30, ст. 395, N 2354-VI (2354-17) від 17.06.2010 р.,
ВВР, 2010, N 32, ст.452, N 2356-VI ( 2356-17) від 17.06.2010
р., ВВР, 2010, N 32, ст. 453, N 2461-VI (2461-17) від
08.07.2010 р.) Кабінету Міністрів України
надано право у 2010 році встановлювати
розміри соціальних виплат, які
відповідно до законодавства
визначаються залежно від розміру
мінімальної заробітної плати, в
абсолютних сумах у межах асигнувань,
передбачених за відповідними
бюджетними програмами.

Відповідно її дія не поширюється на
спірні відносини, а тому розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
Законом України "Про соціальний захист
дітей війни" залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, нарахування та виплата у
2010 році "дітям війни" підвищення до
пенсії або щомісячного грошового
довічного утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, повинні здійснюватися
відповідно до норм вище згаданого
Закону.

Нормами Закону України "Про Державний
бюджет України на 2010 рік" та "Про
Державний бюджет України на 2010 рік" не
передбачено обмежень щодо
застосування положень ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни".

Виходячи з вищевикладеного, вимоги
позивача про покладення на відповідача
обов'язку здійснити перерахунок
пенсії, починаючи із 01 серпня 2010 р. по 30
січня 2011 р., ґрунтуються на законі і
тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Таким чином, щомісячна доплата до
пенсії для "дітей війни" є формою
соціального забезпечення громадян, які
відповідно до спеціального закону є
"дітьми війни", тобто фактично ця
щомісячна надбавка є формою реалізації
конституційного права громадян зі
згаданим статусом на соціальний
захист.

У своїх запереченнях відповідач
вказує, що згідно ст. 7 Закону фінансове
забезпечення державних соціальних
гарантій здійснюється за рахунок
Державного бюджету України, а не за
рахунок бюджету Пенсійного фонду
України.

За умови відсутності у Державному
бюджеті України коштів на виплату
щомісячних надбавок "дітям війни"
створюється ситуація правової
невизначеності стосовно джерела
коштів, з яких має виплачуватися
зазначена надбавка.

Проте, на думку суду, це не може бути
підставою для порушення прав громадян
на соціальний захист, в тому числі й на
отримання надбавки до пенсії, яка прямо
передбачена законом.

Слід зазначити, що реалізація особою
права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань.

Тому суд відкидає посилання
відповідача на відсутність коштів як
на причину невиконання своїх
зобов'язань.

У справі "Кечко проти України"
Європейський Суд з прав людини
констатував, що не приймає аргумент
Уряду щодо бюджетних асигнувань,
оскільки органи державної влади не
можуть посилатись на відсутність
коштів як на причину невиконання своїх
зобов'язань.

Правовідносини, що виникають в процесі
реалізації права на отримання надбавки
до пенсії, ґрунтуються на принципі
юридичної визначеності. Зазначений
принцип не дозволяє державі посилатися
на відсутність певного нормативного
акта, який визначає механізм
реалізації прав та свобод громадян,
закріплених у конституційних та інших
актах.

Така дія зазначеного принципу
пов'язана з іншим принципом
-відповідальності держави, який
полягає у тому, що держава не може
посилатися на власне порушення
зобов'язань для запобігання
відповідальності.

В той же час, якщо держава чи орган
публічної влади схвалили певну
концепцію, в даному випадку це надання
"дітям війни" надбавок до пенсії, така
держава чи орган вважатимуться такими,
що діють протиправно, якщо вони
відступлять від такої політики чи
поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб
без завчасного повідомлення про зміни
в такій політиці чи поведінці, оскільки
схвалення такої політики чи поведінки
дало підстави для виникнення
обґрунтованих сподівань у фізичних
осіб стосовно додержання державою чи
органом публічної влади такої політики
чи поведінки.

Враховуючи, що позивач наділений
державою правовим статусом "дитини
війни", вказаний статус включає в себе й
право на додаткові елементи
соціального захисту, зокрема право на
отримання надбавки до пенсії.

Наділивши "дітей війни" зазначеною
соціальною гарантією, держава взяла на
себе публічне зобов'язання забезпечити
належний матеріальний рівень осіб, які
є "дітьми війни".

Таким чином, між позивачем і державою
встановлено певний правовий зв'язок у
визначеній сфері життєдіяльності, який
характеризується наявністю
зобов'язання держави забезпечити
соціальний захист "дітей війни".

Відповідно до вимог:

ст. 22 Конституції України
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

ч. 1 та ч. 2 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених ст. 72 цього
Кодексу.

ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд відкидає посилання представника
відповідача на неврегульованість
питання обчислення розміру пенсії
"дітям війни" чинним законодавством,
оскільки ст. 6 Закону визначено, що
"дітям війни" пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
тобто дане питання цілком врегульоване
чинним законодавством України.

Як витікає із положень:

ст. 64 Конституції України
-конституційні права і свободи людини і
громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених
Конституцією України.

ч. 3 та ч. 4 ст. 8 КАС України звернення до
адміністративного суду для захисту
прав і свобод людини і громадянина
безпосередньо на підставі Конституції
України гарантується.

Забороняється відмова в розгляді та
вирішенні адміністративної справи з
мотивів неповноти, неясності,
суперечливості чи відсутності
законодавства, яке регулює спірні
правовідносини.

Як вбачається із пп. 1, 3, 15 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 24.10.2007 р. № 1261, Пенсійний фонд
України є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра праці та соціальної політики,
одним з основних завдань якого є
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання, інших виплат,
які згідно із законодавством
здійснюються за рахунок коштів
Пенсійного фонду України та інших
джерел, визначених законодавством.
Пенсійний фонд України здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
утворені в установленому порядку
головні управління Фонду в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, управління в районах,
містах і районах у містах.

Таким чином, доводи відповідача в
частині неврегульованості на
законодавчому рівні порядку
здійснення доплат особам, які мають
статус "дітей війни", також не можуть
бути підставою для нездійснення таких
виплат або відмови в задоволенні
позову.

Ураховуючи, що суд не вправі виконувати
функції суб'єкта владних повноважень,
покладені на нього законом, а також те,
що питання стосовно здійснення
перерахунку пенсії відносяться до
компетенції органів Пенсійного фонду
України, суд визнає необхідним
зобов'язати управління Пенсійного
фонду здійснити перерахунок
щомісячної надбавки до пенсії ОСОБА_1,
як особі, що має статус "дитини війни",
починаючи із 01.08.2010 р. по 30.01.2011 р.
відповідно до ст. 6 Закону із
урахуванням норм ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
раніше проведених виплат.

Викладені судом обставини
підтверджуються зібраними у справі
письмовими доказами: офіційними
документами позивача, які посвідчують
її особу та правовий статус "дитини
війни", заявою ОСОБА_1 до відповідача,
довідкою, листом, інформацією та
письмовими запереченнями управління
Пенсійного фонду, а також іншими
матеріалами справи.

За даними відповідача позивачеві
щомісячно нараховувалась та
виплачувалась надбавка до пенсії, як
особі зі статусом "дитини війни", в
наступних розмірах: серпень 2010 р. -
січень 2011 р. -по 49,80 грн.

Тому управлінню Пенсійного фонду
потрібно додатково нарахувати та
виплатити решту боргу за досліджуваний
період із 01.08.2010 р. по 30.01.2011 р.

Таким чином, адміністративний позов
підлягає незаперечному задоволенню в
обумовленому судом обсязі, бо
захистити позивачеві власні права
іншим шляхом неможливо.

Згідно положенням ст. ст. 256-257 КАС
України негайно виконуються постанови
суду про присудження виплати пенсій,
інших періодичних платежів з
Державного бюджету України або
позабюджетних державних фондів.

Негайно також виконуються постанови
суду, прийняті в порядку скороченого
провадження.

Ураховуючи наведене, оцінюючи
перелічені докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
повному і всебічному з'ясуванні
обставин в адміністративній справі в
їх сукупності, на підставі ст. ст. 22, 64, 68,
152 Конституції України, ст. ст. 1, 6-7
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", ст. ст. 77, 110 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2006
рік", Закону України "Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2006 рік", п. 12 ст. 71 та ст. 111
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік", рішення
Конституційного Суду України від 09.07.2007
р. № 6-рп/07 (у справі № 1-29/2007 про
соціальні гарантії громадян),
підпункту 2 пункту 41 розділу II Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", ст. ст. 54, 71
Закону України "Про державний бюджет
України на 2009 рік", Закону України "Про
внесення змін до Закону України "Про
державний бюджет України на 2009 рік", ст.
70 Закону України "Про Державний бюджет
України на 2010 рік", Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік", ч. 1
ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", рішення Конституційного
Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р., пп. 1,
3, 15 Положення про Пенсійний фонд
України, ст. ст. 1-6, 9-10 Закону України
"Про індексацію грошових доходів
населення", керуючись ст. ст. 2-3, 6, 8, 17,
71-72, 99-104, 111-112, 121, 158-163, 167, 183-2, 185-186, 256-257
КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України у
Новомиргородському районі
Кіровоградської області про визнання
протиправною бездіяльності
відповідача та покладення на нього
зобов'язання здійснити виплату
підвищення до пенсії за віком як
"дитині війни" задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
Новомиргородському районі
Кіровоградської області щодо
нездійснення перерахунку і виплати
ОСОБА_1, як особі, що має статус "дитини
війни", щомісячної грошової надбавки до
пенсії відповідно до ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" та частини 1 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" за
період із 01 серпня 2010 року по 30 січня 2011
року у розмірі 30 відсотків мінімальної
пенсії за віком з урахуванням різниці,
яка була виплачена у цей період.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Новомиргородському
районі Кіровоградської області
здійснити перерахунок та виплату
щомісячної грошової надбавки до
пенсії, як особі, що має статус "дитини
війни", ОСОБА_1 згідно статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" та частини 1 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" за
період із 01 серпня 2010 року по 30 січня 2011
року у розмірі 30 відсотків мінімальної
пенсії за віком з урахуванням різниці,
яка була виплачена у цей період.

Звернути постанову у частині виплати
державної соціальної допомоги до
негайного виконання.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Постанова за результатами
скороченого провадження може бути
оскаржена сторонами в апеляційному
порядку.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів.

Строк для подання апеляційної скарги
стороною або іншою особою, яка брала
участь у справі, обчислюється з дня
отримання копії постанови.

Суддя Новомиргородського

районного суду
С. В. Щенюченко