Справа № 813/2099/14
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 р.
Справа № 876/5845/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Яворського І.О.,

за участі секретаря судового засідання
Сердюк О.Ю.,

представника позивача
ОСОБА_1,

представника третьої особи
Ковальчук Л.О.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 14 квітня 2014
року по справі № 813/2099/14 за позовом
ОСОБА_4 до Личаківського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції, третя особа Публічне
акціонерне товариство "Райффайзен Банк
Аваль" про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

07.03.2014 року ОСОБА_4 звернувся в суд з
позовом, яким просив визнати не чинною
та скасувати постанову старшого
державного виконавця Личаківського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Кіт Вікторії Юріївни про
відкриття виконавчого провадження ВП
№41865903 від 07 лютого 2014 року.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 14 квітня 2014
року адміністративний позов
задоволено: визнано протиправною та
скасовано постанову старшого
державного виконавця Личаківського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Кіт Вікторії Юріївни про
відкриття виконавчого провадження ВП
№41865903 від 07 лютого 2014 року.

Публічне акціонерне товариство
"Райффайзен Банк Аваль" постанову суду
першої інстанції оскаржило, подало
апеляційну скаргу, зазначивши, що
оскаржувана постанова винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду не
відповідають обставинам справи,
просить її скасувати та прийняти нову,
якою в задоволенні позову відмовити
повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказує на те, що судом першої інстанції
при винесенні постанови не враховані
норми ст. 89 Закону України «Про
нотаріат», п. 287 Інструкції «Про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України», яким визначені спеціальні
вимоги до виконавчого напису, а
застосовані норми ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження», які
передбачають загальні вимоги до всіх
виконавчих документів. В оскаржуваному
виконавчому написі містяться усі
необхідні умови (реквізити)
передбачені в п. 287 Інструкції. Разом з
тим, ні вказаним пунктом Інструкції, ні
ст. 89 Закону України «Про нотаріат» не
передбачено вказувати у виконавчому
написі дату набрання юридичної сили
таким документом. У виконавчому написі
зазначено, що такий має бути
пред'явлений до виконання у відділ
державної виконавчої служби протягом
року з дня його вчинення, відтак з цього
випливає, що виконавчий напис набуває
чинності з моменту його вчинення.

В судовому засіданні представник
позивача надав пояснення та заперечив
проти доводів апеляційної скарги, а
представник третьої особи підтримала
їх.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст.
196 КАС України.

Суд, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає за необхідне її відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що старшим
державним виконавцем Личаківського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Кіт В.Ю. 07.02.2014 року було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП № 41865903,
якою відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого напису № 4147,
виданого приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 18.12.2007 року про звернення
стягнення на квартиру за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.5-6).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Згідно із ч. 1 ст. 6 вищевказаного Закону,
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права у
точній відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Виконанню
державною виконавчою службою підлягає
такий виконавчий документ як
виконавчий напис нотаріуса.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження», у
виконавчому документі зазначаються: 1)
назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали; 2) дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це
відповідні органи державної влади та
мають відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які
ідентифікують стягувача та боржника чи
можуть сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо; 4)
резолютивна частина рішення; 5) дата
набрання законної (юридичної) сили
рішенням; 6) строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи,
виконавчий напис №4147, виданий
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
18.02.2007 року, на підставі якого прийнято
оскаржувану постанову, а саме відкрито
виконавче провадження з виконання
виконавчого документа, не відповідає
вимогам виконавчого документа,
встановленим п. 2 та п. 5 ч. 1 ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження», а
саме: у виконавчому написі не зазначено
дата прийняття і номер рішення, згідно
з яким видано документ та дата набрання
законної (юридичної) сили рішенням.

Окрім того, згідно виконавчого напису
нотаріуса Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 від 18.12.2007
року зазначено звернення стягнення на
квартиру за адресою: АДРЕСА_1 в межах
конкретної суми, яка державним
виконавцем у постанові про відкриття
виконавчого провадження не зазначена,
натомість зазначено звернути
стягнення на вартість квартири без
конкретизації такої суми звернення
стягнення, що не відповідає змісту
виконавчого документа.

Відповідно до ст. 91 Закону України «Про
нотаріат» виконавчий напис може бути
пред'явлено до примусового виконання
протягом одного року з моменту його
вчинення. Поновлення пропущеного
строку для пред'явлення виконавчого
напису здійснюється відповідно до
Закону України "Про виконавче
провадження".

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 24 Закону України
«Про виконавче провадження» стягувач,
який пропустив строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання,
має право звернутися із заявою про
поновлення строку пред'явлення до суду,
який видав виконавчий документ, або до
суду за місцем виконання. Суд розглядає
таку заяву в десятиденний строк, якщо
інше не передбачено законом. Для інших
виконавчих документів пропущений
строк поновленню не підлягає.

Таким чином, поновленню підлягає строк
для предявлення виконавчого документу,
який видав суд, а строк для пред'явлення
виконавчого напису поновленню не
підлягає. Виконавчий напис нотаріуса у
даній справі виданий у 2007 році, а
пред'явлено в 2014 році, тобто по спливу 7
років.

Державний виконавець, у відповідності
до ч. 1 ст. 25 згаданого Закону,
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим ст. 18 цього
Закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги є
обгрунтованими, а тому підлягають
задоволенню.

Отже, колегія суддів приходить до
переконання, що суд першої інстанції
дійшов до вірних висновків, приймаючи
рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль"- залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 14 квітня 2014
року по справі № 813/2099/14 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

І.О. Яворський