Справа № 159/2886/14-а 2-а/159/124/14
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 р.
Справа № 876/5629/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Яворського І.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Ковелі та Ковельському
районі Волинської області на постанову
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 23 травня 2014 року
по справі № 159/2886/14-а, 2-а/159/124/14 за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області про стягнення та перерахунок
соціальних виплат, -

В С Т А Н О В И В:

12.05.2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом, яким просив поновити строк
звернення до суду та зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
місті Ковелі та Ковельському районі
Волинської області здійснити
перерахунок та виплату пенсії, як
державному службовцю з дня призначення
30 липня 2011 року з урахуванням усіх
видів оплати праці, на які були
нараховані та сплачені страхові внески
(єдиний внесок), включаючи суми
матеріальних допомог, індексації
заробітної плати та інших фактично
отриманих сум, як складових заробітної
плати, з яких проводиться нарахування
(чергові перерахунки) пенсії згідно до
норм чинного законодавства.

Ухвалою Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 13 травня 2014
року адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Ковелі та Ковельському районі
Волинської області про зобов"язання
вчинити дії за період з 30 липня 2011 року
по 11 листопада 2013 року включно залишено
без розгляду.

Постановою Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 23 травня 2014 року позов
задоволено: зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі та
Ковельському районі здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1, як
державному службовцю, з урахуванням
усіх видів оплати праці, на які були
нараховані та сплачені страхові
внески, включаючи суми матеріальних
допомог, індексації заробітної плати
та інші фактично отримані суми, як
складові заробітної плати, з яких
проводиться нарахування (чергові
перерахунки) пенсії згідно норм
чинного законодавства, починаючи з 12
листопада 2013 року з врахуванням
проведених виплат.

Управління Пенсійного фонду України в
місті Ковелі та Ковельському районі
Волинської області постанову суду
першої інстанції оскаржило, подало
апеляційну скаргу, зазначивши, що
оскаржувана постанова винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, не відповідає
фактичним обставинам справи, просить
її скасувати та прийняти нову, якою в
задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначає, що в розумінні ст. 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Іншими словами, допомога для вирішення
соціально-побутових питань та допомога
на оздоровлення, суми індексації не є
складовими заробітної плати
державного службовця, тому не можуть
враховуватися при здійсненні
перерахунку пенсії.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Суд, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає за необхідне її відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 30.07.2011
року перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в місті
Ковелі та Ковельському районі
Волинської області і отримує пенсію за
віком, призначену відповідно до ст. 37
Закону України "Про державну службу".

25.04.2014 року позивач звернувся із заявою
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Ковелі та Ковельському районі про
перерахунок пенсії за віком,
призначеної відповідно до ст. 37 Закону
України "Про державну службу", із
врахуванням складових заробітної
плати, згідно поданих довідок про
заробітну плату.

Як вбачається з листа Управління
№3524/02-10-22 від 06.05.2014 року, позивачу було
відмовлено в проведенні такого
перерахунку та повідомлено, що він
отримує пенсію за віком, яка йому
призначена відповідно до ст. 37 Закону
України "Про державну службу".
Відповідно до ст.37 даного Закону та
Постанови Кабінету Міністрів України
від 31.05.2000 року № 865 "Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсій"
пенсія позивача обчислена із
заробітної плати з врахуванням виплат
(посадовий оклад, надбавка за ранг та
вислугу років, середньомісячної суми
надбавки за високі досягнення у праці
або виконання особливо важливої роботи
та премій) за 24 календарні місяці
роботи підряд перед зверненням за
пенсією. У заробітну плату для
обчислення пенсії включено посадовий
оклад, надбавки за ранг та вислугу
років, середньомісячна сума надбавки
за високі досягнення у праці або
виконання особливо важливої роботи,
премій, в т. ч. до державних, професійних
або ювілейних дат. Згідно ч. 2 ст. 33
Закону України "Про державну службу",
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранг, надбавки за
вислугу років на державній службі,
інших надбавок. Згідно ст. 37 Закону
України "Про державну службу", пенсія
державним службовцям призначається у
розмірі 80-90 відсотків суми їх
заробітної плати, з якої було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.
Індексація, матеріальна допомога на
оздоровлення не є складовими
заробітної плати державного службовця,
а тому підстав для проведення
перерахунку пенсії із заробітної плати
з врахуванням індексації, матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань немає
(а.с.15).

Згідно довідок №61 від 24.04.2014 року та
№3.22/2 від 15.04.2014 року про складові
заробітної плати ( надбавки та премії
за останні 24 календарні місяці роботи
або за будь - які 60 календарних місяців
роботи підряд перед зверненням за
пенсією), що подається для призначення
пенсії відповідно до ЗУ «Про державну
службу», до складових заробітної плати
позивача з яких справлялись страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування входили інші
виплати, що складались з: матеріальної
допомоги на оздоровлення і індексації
доходів (а.с.18).

Отже судом встановлено, що на момент
виходу на пенсію позивача до складових
його заробітної плати з яких
справлялись страхові внески на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування входили, у тому числі, і
матеріальна допомога на оздоровлення і
індексація доходів, які не були
враховані відповідачем.

За змістом ст. 37 Закону України «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80%
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

У ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату
праці» встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань входила до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, ст.66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна правова позиція була
висловлена Верховним Судом України у
постанові від 14.05.2013 року в справі №
21-125а13, в якій визначено, що отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

За приписами частини другої статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції дійшов до правильного
висновку, що позивач має право на
перерахунок пенсії з урахуванням усіх
видів оплати праці, на які були
нараховані та сплачені страхові
внески, включаючи суми матеріальних
допомог, винагороди за вислугу років,
індексації заробітної плати та інших
фактично отриманих сум, як складових
заробітної плати, з яких проводиться
нарахування (чергові перерахунки)
пенсії згідно норм чинного
законодавства, а тому позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади,
до яких належать органи державної
податкової служби та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дір
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, колегія суддів приходить до
переконання, що суд першої інстанції
дійшов до вірних висновків, приймаючи
рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області - залишити без задоволення, а
постанову Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 23 травня 2014
року по справі № 159/2886/14-а, 2-а/159/124/14 -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь в справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

І.О. Яворський