Справа № 21-433а14
Суддя: Кривенко В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України у складі:

головуючогоКривенка В.В.,
суддів:Гриціва М.І., Гусака М.Б.,
Коротких О.А., Кривенди О.В., Маринченка
В.Л., Прокопенка О.Б., Терлецького О.О., -

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі
- ФОП) до управління Пенсійного фонду
України в Дубровицькому районі
Рівненської області (далі - управління
ПФУ) про визнання дій протиправними та
скасування вимоги,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ФОП звернувся до суду
з позовом, у якому просив визнати дії
управління ПФУ протиправними та
скасувати вимогу про сплату недоїмки
від 20 лютого 2013 року № Ф 26/01 (далі -
спірна вимога).

На обґрунтування позовних вимог ФОП
послався на те, що він отримує пенсію за
віком, яка призначена йому відповідно
до статті 55 Закону України від 28 лютого
1991 року № 796-ХІІ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ), і,
будучи фізичною особою-підприємцем,
перебуває на спрощеній системі
оподаткування, а тому відповідно до
частини четвертої статті 4 Закону
України від 8 липня 2010 року № 2464-VІ «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин; далі - Закон № 2464-VІ) він
звільнений від сплати за себе єдиного
внеску. У зв'язку з цим вимога
відповідача про сплату боргу є
протиправною.

Суди встановили, що ФОП згідно зі
свідоцтвом серії НОМЕР_1 з 1 квітня 2012
року перебуває на спрощеній системі
оподаткування та відповідно до
посвідчення серії НОМЕР_2 є пенсіонером
за віком, якому з вересня 2008 року
призначено пенсію відповідно до Закону
№ 796-ХІІ.

20 лютого 2013 року відповідач сформував
спірну вимогу про заборгованість зі
сплати ФОП єдиного внеску на суму 4572
грн 42 коп.

Рівненський окружний адміністративний
суд постановою від 8 квітня 2013 року, яка
залишена без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 11 червня 2013
року, позов задовольнив - визнав
протиправною та скасував спірну
вимогу.

Вищий адміністративний суд України
ухвалою від 26 червня 2014 року рішення
судів попередніх інстанцій залишив без
змін.

У заяві про перегляд судового рішення
Верховним Судом України з підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС),
управління ПФУ зазначає, що в доданих
до заяви рішеннях суду касаційної
інстанції від 28 листопада, 19 грудня 2013
року та 14 січня 2014 року (справи №№
К/800/32510/13, К/800/33732/13, К/800/38274/13, К/800/33413/13)
по-іншому, ніж в оскаржуваній ухвалі,
застосовано положення частини
четвертої статті 4 Закону № 2464-VІ.
Просить ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 26
червня 2014 року скасувати і прийняти
нове судове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України вважає, що заява про
перегляд оскаржуваного рішення Вищого
адміністративного суду України не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Вищий адміністративний суд України,
допускаючи справу до провадження
Верховного Суду України, виходив із
того, що в доданих до заяви рішеннях
суду касаційної інстанції по-іншому,
ніж у справі, що розглядається,
застосовано положення частини
четвертої статті 4 Закону № 2464-VІ.

Проте ухвалу Вищого адміністративного
суду України від 28 листопада 2013 року, на
яку у своїй заяві посилається
управління ПФУ для підтвердження
підстави, установленої пунктом 1
частини першої статті 237 КАС, Верховний
Суд України постановою від 15 квітня 2014
року (справа № 21-25а14) скасував і
направив справу, в якій вона була
ухвалена, на новий розгляд до суду
касаційної інстанції.

В інших справах, рішення суду
касаційної інстанції в яких додані до
заяви, цей суд дійшов висновку, що
оскільки позивачу призначена пенсія за
віком на підставі статті 55 Закону №
796-ХІІ, то він не є пенсіонером за віком
у розумінні пункту 4 частини першої
статті 4 Закону № 2464-VІ, а є платником
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та не
звільняється від його сплати. Крім
того, зазначив, що наявність у особи
пенсійного посвідчення підтверджує
лише право на одержання пенсії та факт
її призначення, а не статус пенсіонера
за віком. Тому фізичні
особи-підприємці, які отримують пенсію,
призначену за віком на пільгових
умовах, згідно із Законом № 796-ХІІ, та
обчислену за Законом України від 9
липня 2003 року № 1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058-ІV),
сплачують єдиний внесок на загальних
підставах.

Натомість у справі, що розглядається,
Вищий адміністративний суд України
дійшов іншого висновку та зазначив в
оскаржуваній ухвалі, що фізичні
особи-підприємці, які є платниками
єдиного податку та є пенсіонерами за
віком, незважаючи на ту обставину, що
вийшли на пенсію достроково у зв'язку з
наданням їм додаткових соціальних
гарантій, можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Аналіз наведених рішень суду
касаційної інстанції дає підстави
вважати, що цей суд неоднаково
застосував зазначені норми права.

Вирішуючи питання про усунення
розбіжностей у застосуванні судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм права у подібних правовідносинах,
колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України виходить із такого.

Право на пенсійне забезпечення,
загальні умови призначення пенсій,
порядок їх нарахування та розміри
визначаються, зокрема, Законом України
від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про
пенсійне забезпечення» з наступними
змінами (далі - Закон № 1788-ХІІ) та
Законом № 1058-ІV з наступними змінами.

Право чоловіків на пенсію за віком, що
було передбачене частиною першою
статті 12 Закону № 1788-ХІІ та частиною
першою статті 26 Закону № 1058-ІV у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин, пов'язується,
зокрема, з досягненням 60 років.

Пунктом першим частини першої статті 9
Закону № 1058-ІV передбачено такий вид
пенсій, як пенсія за віком.

У пункті 13 Прикінцевих положень Закону
№ 1058-ІV зазначено, що у разі якщо особа
має право на отримання пенсії,
щомісячного грошового утримання,
зокрема й відповідно до Закону № 796-ХІІ,
призначається одна пенсія, щомісячне
довічне грошове утримання за її
вибором.

Разом з тим відповідно до статті 15
Закону № 1788-ХІІ умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення громадян, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи, визначаються Законом №
796-ХІІ або їм надається право на
одержання пенсії на підставах,
передбачених цим Законом. Статтею 2
Закону № 1788-ХІІ (у редакції, що була
чинною на час виникнення спірних
відносин) передбачено такі види пенсій:
трудові пенсії (за віком; по
інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років),
соціальні пенсії.

Частиною першою статті 55 Закону № 796-XII
особам, які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону № 1058-ІV.

Згідно з пунктом 4 частини першої
статті 4 Закону № 2464-VI платниками
єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, у тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

За приписами частини четвертої статті 4
зазначеного Закону (зі змінами та
доповненнями, внесеними Законом № 3609-VI,
які набрали чинності 6 серпня 2011 року)
особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

На підставі аналізу зазначених норм
права колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України дійшла такого правового
висновку.

Статтею 26 Закону № 1058-ІV та статтею 12
Закону № 1788-ХІІ для громадян України
встановлений загальний пенсійний вік,
з настанням якого вони можуть
претендувати на виплату пенсії за
віком (зокрема для чоловіків він
становив 60 років). Відповідно до статті
55 Закону № 796-XII особам, які працювали
або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону №
1058-ІV.

У зв'язку з викладеним особи, яким
призначені пенсії зі зменшенням
пенсійного віку відповідно до статті 55
Закону № 796-XII, є пенсіонерами за віком,
і це відповідає Прикінцевим положенням
Закону № 1058-ІV. Таким чином, фізичні
особи-підприємці, які отримують
зазначену пенсію і які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на підставі
частини четвертої статті 4 Закону №
2464-VI, проте не позбавлені права
сплачувати цей внесок на добровільній
основі.

Аналогічна правова позиція щодо
застосування зазначених норм
матеріального права була висловлена
колегією суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України у постанові від 20 травня
2014 року (справа № 21-149а14).

За таких обставин у справі, що
розглядається, суд касаційної
інстанції правильно застосував норми
матеріального права, у зв'язку з чим
підстав для задоволення заяви
управління ПФУ немає.

Керуючись статтями 241, 242, 244 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Судової палати
в адміністративних справах Верховного
Суду України

постановила:

У задоволенні заяви управління
Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі Рівненської
області відмовити.

Постанова є остаточною і не може
бути оскаржена, крім випадку,
передбаченого пунктом 2 частини першої
статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий В.В. Кривенко
Судді:М.І. Гриців М.Б. Гусак О.А.
КороткихО.В. Кривенда В.Л.
МаринченкоО.Б. Прокопенко О.О.
Терлецький