Справа № 826/7976/14
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/7976/14
інстанції: Гарник К.Ю.
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

16 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Твердохліб В.А., Бужак
Н.П.;

за участю секретаря: Кінзерської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ласка-Інжинірінг" на
постанову Окружного адміністративного
суду м.Києва від 11 серпня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ласка-Інжинірінг" до
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у м.Києві про скасування
податкового повідомлення рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року, позивач звернувся до
Окружного адміністративного суду
м.Києва з позовом до Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у м.Києві про скасування податкового
повідомлення рішення. Свої позовні
вимоги мотивував тим, що відповідачем
неправомірно винесено податкове
повідомлення - рішення з порушенням
норм податкового законодавства, а саме,
податковою не наведено жодного доказу
на підтвердження нереальності
господарських відносин між ним та ПП
«Пагамент» (ТОВ «Виборча компанія
«Віконні системи»). На думку позивача,
підтвердженням поставки товарів та
наданих послуг згідно з Договорами є,
зокрема видаткові накладні, акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
складені між позивачем та
контрагентами - постачальниками.

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від 11
серпня 2014 року у задоволені позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нову, якою позов задоволити
повністю.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без змін
з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відмови у задоволенні позовних вимог, з
огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції,
ТОВ «Ласка-Інжинірінг» придбано роботи
у ПП «Пагамент» (ТОВ «Виборча компанія
«Віконні системи»),
відповідно до умов Договорів на роботи
№ 2401-10 від 24 жовтня 2011 року, підряду
№2901-11 від 29 листопада 2011 року, на роботу
№0701-11 від 07 листопада 2011 року, підряду
№0201-12 від 02 січня 2012 року, підряду №1503-12
від 15 березня 2012 року, підряду №0301-12 від
03 березня 2012 року, підряду №0304-12 від 03
квітня 2012 рок, №0404-12 від 04 квітня 2012
року, на монтаж обладнання №0207 від 02
липня 2012 року, на монтаж обладнання №1707
від 17 липня 2012 року, виконання робіт з
влаштування інженерних мереж №1208-12 від
12 серпня 2012 року, на виконання робіт з
модернізації щитів керування
вентиляційного устаткування №0109-12 від
01 вересня 2012 року, на монтаж №2709-12 від 27
вересня 2012 року.

Також, ТОВ «Ласка-Інжинірінг» придбано
обладнання у ТОВ «Ривс», , відповідно до умов Договорів на
поставку обладнання №129_1 від 12 вересня
2011 року, № 0110 від 01 жовтня 2011 року, № 0111_1
від 01 листопада 2011 року та у ПП «Панір»
(ТОВ «Ферріт-Д»),
відповідно до умов Договору №1709 на
доставку обладнання від 17 вересня 2012
року.

Виконання умов договорів із ПП
«Пагамент» (ТОВ «Виборча компанія
«Віконні системи»), , ТОВ
«Ривс», та ПП «Панір»
(ТОВ «Ферріт-Д»),
протягом жовтня 2011 року - вересня 2012
року виписано позивачу податкові
накладні на загальну суму 2792490 грн., в
тому числі ПДВ - 465415,00 грн., на підставі
чого позивачем включені зазначені сумі
до складу податкового кредиту з
податку на додану вартість.

Надаючи правову оцінку позовним
вимогам необхідно зазначити наступне.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України,
податковий кредит - це сума, на яку
платник. податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

З аналізу статті 198 Податкового кодексу
України вбачається, що визначальним
фактором для формування податкового
кредиту платником податку на додану
вартість є відповідність податкової
накладної порядку її заповнення та
подальше використання придбаних
товарів (основних фондів) в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201
Податкового кодексу України, платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
у якій зазначаються в окремих рядках: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач в податкових деклараціях з
податку на додану вартість за
перевіряємий період в складі
податкового кредиту відобразив суми
податку на додану вартість на підставі
податкових накладних, виписаних ПП
«Пагамент» (ТОВ «Виборча компанія
«Віконні системи»), , ТОВ
«Ривс», та ПП «Панір»
(ТОВ «Ферріт-Д»), , у
зв'язку з придбанням обладнання та
робіт.

Необхідно звернути увагу, що наявність
у покупця належно оформлених
документів, необхідних для віднесення
певних сум до податкового кредиту,
зокрема виданих
постачальником/продавцем податкових
накладних, не є безумовною підставою
формування податкового кредиту, у разі
недоведенння реальності здійснених
господарських операцій та факту
використання придбаних товарів/послуг
в оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Під господарською діяльністю у
Господарському кодексі України (стаття
3) розуміється діяльність суб'єктів
господарювання у сфері суспільного
виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність.

Статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, податкові накладні, рахунки
тощо) мають силу первинних документів
лише в разі фактичного здійснення
господарської операції.

Для підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами Податкового
кодексу України.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції (ч.
2 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні").

Таким чином, право на податковий кредит
з податку на додану вартість виникає в
результаті придбання товарів і послуг
з метою використання в господарській
діяльності. При цьому операція з
придбання повинна бути реальною, тобто
повинна мати місце об'єктивна зміна
складу активів платника податків.

Крім того, в основі будь-якої реальної
господарської операції має лежати
економічна мета, тобто бажання
платника податків приростити активи за
допомогою досягнення господарського
ефекту.

У податковому обліку понесені витрати
на придбання послуг мають бути
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, які містять відомості про
господарську операцію, підтверджують
її фактичне здійснення, тобто
первинними документами, що містять
інформацію про фактичні господарські
операції, розкривають їх зміст та
обсяг.

За відсутності достатніх доказів -
первинних документів, які б достовірно
підтверджували факт здійснення
господарської операції, розкривали її
зміст та обсяг з метою та в цілях
господарської діяльності платника
податку, підстави для формування даних
податкового обліку - відсутні.

Позивачем жодним чином не обґрунтовано
необхідність придбання робіт та
обладнання у ПП «Пагамент» (ТОВ
«Виборча компанія «Віконні системи»),
, ТОВ «Ривс», та ПП «Панір» (ТОВ «Ферріт-Д»), .

При цьому, матеріали справи не місять
підтвердження оплати придбаних робіт
та обладнання.

Також, в матеріалах справи відсутні
докази на підтвердження виконання
підрядних робіт на об'єктах замовників
безпосередньо контрагентами позивача.

Разом з тим, позивачем не надано до
перевірки документів на підтвердження
факту придбання послуг з метою та в
цілях господарської діяльності.

Матеріали справи не містять доказів,
які свідчили би про реальність
вищезазначених підрядних послуг, про
їх надання, адже матеріали справи не
містять кінченого результату наданих
послуг.

При цьому, враховуючи навіть отримання
вищезазначених робіт, не вбачається
можливим встановити, яким чином
підрядні роботи та обладнання
використовувались позивачем у власній
господарській діяльності.

За загальновизначеним поняттям
договір підряду - цивільно-правовий
договір, за яким одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу;
пусконалагоджувальні роботи є
ключовим етапом введення змонтованого
обладнання у безпечну експлуатацію.
Вони включають в себе перевірку,
налаштування і випробовування
обладнання з метою забезпечення усіх
параметрів і режимів, заданих проектом.
Ці роботи є експертною оцінкою
виконаних монтажни робіт.

За змістом наданих позивачем
договорів, укладених із вбачається
виконання підрядних та
пусконалагоджувальних робіт. Як
зазначено вище такі поняття мають
широке значення, а тому ідентифікувати
які роботи вчинялись контрагентами та
як вони пов'язані із безпосередньою
діяльністю позивача з доданих
позивачем матеріалів не вбачається
можливим.

При цьому, наявні у матеріалах справи
податкові накладні та акти виконаних
робіт містять лише загальну назву
-пусконалагоджувальні роботи, без
деталізації змісту та обсягу таких
послуг; не містять інформації про
посаду, прізвище та ініціали особи, яка
їх підписала, або іншої інформації, що
дала б змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарських операції та наявність у
неї відповідних повноважень, а відтак в
силу наведених вище правових норм такі
документи не є належно оформленими
первинними документами для
підтвердження факту правомірності
формування податкового кредиту з ПДВ.

Матеріали справи не містять копій
товарно-транспортних накладних,
подорожніх листів, довіреностей, які б
свідчили про транспортування та
відвантаження замовленого позивачем
обладнання.

Також матеріали справи не місять
доказів наявності у ПП «Пагамент» (ТОВ
«Виборча компанія «Віконні системи»),
, ТОВ «Ривс», та ПП «Панір» (ТОВ «Ферріт-Д»), трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень та
іншого майна, які економічно необхідні
для виконання такого постачання або
здійснення діяльності.

Позивачем не спростовано належними
доказами доводи податкового органу
щодо відсутності фактичного
здійснення вказаних господарських
операцій, а відтак, з урахуванням
вказаних обставин такі документи не
можна вважати належно оформленими та
підписаними повноважними особами
звітними документами, які посвідчують
факт придбання послуг.

Крім того, позивачем не надано
документального підтвердження тих
обставин та відносин, які
супроводжують фактичне виконання
такого роду операцій та у сукупності
підтверджують їх реальне виконання, а
відтак, і не доведено того, що
обумовлені правочином надані послуги
надані саме цим контрагентом.

При цьому, відповідачем зазначено
(копії актів перевірок містяться в
матеріалах справи) що, в ході
проведення перевірок ПП «Пагамент»
(ТОВ «Виборча компанія «Віконні
системи»), , ТОВ «Ривс»,
та ПП «Панір» (ТОВ
«Ферріт-Д»), (не
встановлено факту передачі товарів
(робіт, послуг) від продавця до покупця,
в зв'язку з відсутністю (не наданням до
перевірки) актів приймання-передачі
товару (робіт, послуг), видаткових
накладних, довіреностей, документів, що
засвідчують транспортування,
зберігання товарів.

За таких обставин, аналізуючи наведені
норми чинного законодавства та наявні
в матеріалах справи докази, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про обґрунтованість висновків
контролюючого орган про порушення
позивачем пунктів 138.1., 138.2., підпункту
138.10.3. пункту 138.10. статті 138, пунктів 198.1,
198.2, 198.6 статті 198 Податкового кодексу
України.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, поряд з тим, що на суб'єкта владних
повноважень, у випадку, якщо він є
відповідачем в адміністративній
справі, покладено обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності, Кодексом
адміністративного судочинства України
на кожну сторону, в не залежності від
того чи є вона суб'єктом владних
повноважень, покладено обов'язок щодо
доведення обставин на яких ґрунтуються
її вимоги та заперечення.

Таким чином, підстав для задоволення
апеляційної скарги немає, а її доводи
спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Ласка-Інжинірінг" - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від 11
серпня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте на неї може бути
подана касаційна скарга до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 21
жовтня 2014 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено - 16
жовтня 2014 року.

Головуючий суддя
Костюк Л.О.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.