Справа № 235/4911/14-а
Суддя: Воробйов С. О.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/235/174/14
Єдиний унікальний номер 235/4911/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року Красноармійський
міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді
Воробйова С.А.

при секретарі
Подлєсній О.А.

за участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

представника
відповідача Коміссарової Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Красноармійська адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
м.Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області про визнання рішення про
відмову в призначенні пенсії
протиправним та зобов'язання
призначити пенсію за вислугу років,-

ВСТАНОВИВ:

09.09.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася
до суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області про визнання рішення про
відмову в призначенні пенсії
протиправним та зобов'язання
призначити пенсію за вислугу років
посилаючись на те, що з 17.08.1981 року по
01.12.1987 року вона працювала на посаді
педагога фортепіано та
концертмейстера у Копійській школі
мистецтв №2, а з 15.12.1987 року по 01.09.2009
року працювала на посаді викладача по
класу фортепіано та концертмейстера у
Димитровській дитячий музичній школі
№1, назву якої було змінено 20.11.2001 року
на «Дитяча музична школа», а потім,
21.12.2007 року було змінено на «Початковий
спеціалізований мистецький навчальний
заклад музична школа м.Димитрова».

Весь цей час вона продовжувала
виконувати обов'язки викладача по
класу фортепіано та концертмейстера, а
з 01.09.2009 року її було призначено на
посаду завідуючої фортепіанним
відділом вищезазначеного навчального
закладу.

Наказом №72-о від 01.07.2014 року вона була
звільнена з роботи відповідно до ст.38
КЗпП України за власним бажанням у
зв'язку з виходом на пенсію за вислугою
років.

07.07.2014 року вона звернулася до
відповідача з заявою про призначення
пенсії за вислугою років у зв'язку з
наявністю у неї необхідного стажу,
однак рішенням відповідача від 01.08.2014
року їй було відмовлено в призначенні
пенсії за вислугою років у
відповідності до ст.55 п. «е» Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
посилаючись на те, що право на пенсію за
вислугою років мають працівники освіти
при наявності спеціального стажу
роботи від 25 до 30 років за переліком,
що затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Як зазначено в рішенні відповідача, у
неї на день звернення за пенсією
загальний стаж складає 36 років 06
місяців та 24 дні, в тому числі, за
вислугу років - 18 років 04 місяці 11 днів.

Періоди роботи з 17.08.1981 року по 01.12.1987
року та з 06.08.2001 року по 31.08.2009 року
відповідач не зарахував до стажу за
вислугу років, тому що посада викладача
не передбачена Переліком закладів і
установ в позашкільних навчальних
закладах, що дають право на пенсію за
вислугу років, до яких належить
«Початковий спеціалізований
мистецький навчальний заклад музична
школа м.Димитрова», тобто відповідач
вважає, що її робота за вищевказаний
період на посаді викладача по класу
фортепіано та концертмейстера не дає
право на зарахування цього періоду до
стажу для виходу на пенсію за вислугу
років.

З даним рішенням вона не згодна,
просить суд визнати його протиправним
та зобов'язати відповідача призначити
їй пенсію за вислугу років з моменту
звернення, тобто з 07.07.2014 року.

В судовому засіданні позивач та її
представник повністю підтримали
позовні вимоги .

Представник відповідача позов не
визнав посилаючись на те, що посада
викладача не передбачена Переліком
закладів і установ позашкільних
навчальних закладів, що дають право на
пенсію за вислугу років.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали адміністративної
справи, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 17.08.1981 року по
01.12.1987 року позивач працювала на посаді
педагога фортепіано та
концертмейстера у Копійській школі
мистецтв №2, а з 15.12.1987 року по 01.09.2009
року працювала на посаді викладача по
класу фортепіано та концертмейстера у
Димитровській дитячий музичній школі
№1, назву якої було змінено 20.11.2001 року
на «Дитяча музична школа», а потім,
21.12.2007 року було змінено на «Початковий
спеціалізований мистецький навчальний
заклад музична школа м.Димитрова»
(а.с.7-10).

Наказом №72-о від 01.07.2014 року позивач
була звільнена з роботи відповідно до
ст.38 КЗпП України за власним
бажанням, у зв'язку з виходом на пенсію
за вислугою років (а.с.10).

07.07.2014 року позивач звернулася до
відповідача з заявою про призначення
пенсії за вислугою років у зв'язку з
наявністю у неї необхідного стажу,
однак рішенням відповідача від 01.08.2014
року їй було відмовлено в призначенні
пенсії за вислугою років у
відповідності до ст.55 п. «е» Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
посилаючись на те, що право на пенсію за
вислугою років мають працівники освіти
при наявності спеціального стажу
роботи від 25 до 30 років за Переліком,
що затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України (а.с.11-14).

Як зазначено в рішенні відповідача, у
позивача на день звернення за пенсією
загальний стаж складає 36 років 06
місяців та 24 дні, в тому числі, за
вислугу років - 18 років 04 місяці 11
днів (а.с.13).

Періоди роботи з 17.08.1981 року по 01.12.1987
року та з 06.08.2001 року по 31.08.2009 року
відповідач не зарахував до стажу за
вислугу років, тому що посада викладача
не передбачена Переліком закладів і
установ в позашкільних навчальних
закладах, що дають право на пенсію за
вислугу років, до яких належить
«Початковий спеціалізований
мистецький навчальний заклад музична
школа м.Димитрова», тобто відповідач
вважає, що робота позивача за
вищевказаний період на посаді
викладача по класу фортепіано та
концертмейстера не дає право на
зарахування цього періоду до стажу для
виходу на пенсію за вислугу років.

Суд вважає, що з таким висновком
погодитися не можна.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень
Закону України «Про загальнобовязкове
державне пенсійне страхування»
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працють на
посадах, що дають право на призначення
пенсії за вислугу років, здійснюється
згідно з окремим законодавчим актом
через професійні та корпоративні
фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди пенсії за вислугу
років призначаються за нормами цього
Закону при наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст.52 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» право на пенсію
за вислугу років мають, зокрема,
працівники освіти.

Згідно до п. «е» ст.55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» право на
пенсію за вислугу років мають
працівники освіти при наявності
спеціального стажу роботи від 25 до
30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про
освіту» система освіти складається із
навчальних закладів, наукових,
науково-методичних і методичних
установ, науково-виробничих
підприємств, державних і місцевих
органів управління освітою та
самоврядування в галузі освіти.

Згідно до ст.29 Закону України «Про
освіту» структура освіти включає поряд
з іншими видами також позашкільну
освіту.

Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України
«Про освіту» позашкільна освіта та
виховання є частиною структури
освіти і спрямовуються на розвиток
здібностей, талантів дітей,
учнівської та студентської молоді,
задоволення їх інтересів, духовних
запитів і потреб у професійному
визначенні.

Згідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про
освіту» до позашкільних навчальних
закладів належать: палаци, будинки,
центри, станції дитячої, юнацької
творчості, учнівські та студентські
клуби, дитячо-юнацькі спортивні школи,
школи мистецтв, студії, початкові
спеціалізовані мистецькі навчальні
заклади, бібліотеки, оздоровчі та інші
заклади.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
позашкільну освіту» система
позашкільної освіти - освітня
підсистема, що включає державні,
комунальні, приватні позашкільні
навчальні заклади; інші навчальні
заклади…

Згідно до ст.4 Закону України «Про
позашкільну освіту» позашкільна
освіта є складовою системи
безперервної освіти, визначеної
Конституцією України, Законом України
"Про освіту", цим Законом, і спрямована
на розвиток здібностей та обдарувань
вихованців, учнів і слухачів,
задоволення їх інтересів, духовних
запитів і потреб у професійному
визначенні.

Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України
«Про позашкільну освіту» перелік
посад педагогічних працівників
системи позашкільної освіти
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до абз.3 ч.4 ст.21 Закону
України «Про позашкільну освіту»
педагогічні працівники позашкільних
навчальних закладів мають право на
пенсію за вислугою років за наявності
педагогічного стажу роботи не менше
ніж 25 років.

Розділом І «Освіта» Переліку закладів
і установ соціального здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 04.11.1993
року №909, музичні і художні школи та
посади викладачів в них віднесені до
закладів і установ освіти та посад,
робота на яких дає право на пенсію за
вислугу років. Відповідно до п.2
приміток до цього Переліку робота за
спеціальністю в закладах, установах і
на посадах, передбачених цим Переліком,
дає право на пенсію незалежно від форми
власності або відомчої належності
закладів і установ.

П.6 Переліку типів позашкільних
навчальних закладів, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 06.05.2001 року №433, початкові
спеціалізовані мистецькі навчальні
заклади (школи естетичного виховання,
зокрема музичні школи) віднесені до
позашкільних навчальних закладів.

Переліком посад педагогічних та
науково-педагогічних працівників,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України від 14.06.2000 року №963 (з
наступними змінами), викладачі всіх
спеціальностей віднесені до
педагогічних працівників.

Тобто, згідно з вищевказаними
нормативними актами, викладач музичної
школи є педагогічним працівником
позашкільного навчального закладу і
має право на пенсію за вислугу років
при наявності відповідного
педагогічного стажу роботи.

Димитровська дитяча музична школа,
згідно п.1.1 Статуту станом на 16.11.2001 року
(а.с.16-24), тобто на час, що не увійшов до
спеціального стажу працівника освіти -
є початковою ланкою спеціальної
музичної освіти, яка належить до
системи позашкільної освіти, тому
позивачем під час роботи на посаді
викладача та концертмейстера з 06.05.2001
року по 31.08.2009 року виконувались
обов'язки викладача, передбачені
Переліком.

У зв'язку з перейменуванням
Димитровської музичної школи №1 в
«Початковий спеціалізований
мистецький навчальний заклад»
фактично ніяких змін у статусі школи, у
статусі учасників навчально-виховного
процесу навчального закладу, як і в
самому навчально-виховному процесі
школи не відбулося (а.с.25-41).

«Початковий спеціалізований
мистецький навчальний заклад музична
школа м.Димитрова», як і будь-які інші
музичні школи, відповідно до Закону
України «Про освіту» від 23.05.1991 року ( з
наступними змінами), «Про позашкільну
освіту» від 22.06.2000 року, Постанови
Кабінету Міністрів України від 06.05.2001
року №433 «Про затвердження Переліку
типів позашкільних навчальних
закладів і Положення про позашкільний
навчальний заклад» - є позашкільним
навчальним закладом.

В період часу з 17.08.1981 року по 01.12.1987 року
в Копійській школі мистецтв позивачем
виконувались обов'язки
концертмейстера, які були аналогічними
до тих, які вона виконувала в
«Початковому спеціалізованому
мистецькому навчальному закладі
музична школа м.Димитрова».

Таким чином, згідно з вищевказаними
нормативними актами позивач ОСОБА_1, як
викладач музичної школи, є
педагогічним працівником системи
позашкільної освіти і має право на
пенсію за вислугу років у зв'язку
наявністю у неї педагогічного стажу
роботи більше 25 років.

Згідно ст.71 ч.2 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Доводи представника відповідача в
судовому засіданні, суд вважає,
непереконливими та необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.19, 55, 124 Конституції
України; п.2 Прикінцевих
Положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»; ст.ст.52, 55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»; ст.ст.28, 29,
38, 39 Закону України «Про
освіту»; ст.ст. 4, 21 Закону України «Про
позашкільну освіту»; Постановою
Кабінету Міністрів України від 14.06.2000
року №963 «Про затвердження переліку
посад педагогічних та
науково-педагогічних працівників»,
Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.11.1993 року №909 «Про перелік
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугою років», Постановою
Кабінету Міністрів України від 06.05.2001
року №433 «Про затвердження переліку
типів позашкільних навчальних
закладів і Положення про позашкільний
навчальний заклад»; ч.2 ст. 11, 94, 158-163, 186
КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області про визнання рішення про
відмову в призначенні пенсії
протиправним та зобов'язання
призначити пенсію за вислугу років, -
задовольнити.

Визнати рішення Управління Пенсійного
Фонду України в м.Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області від 01.08.2014 року про відмову в
призначенні пенсії за вислугу років
ОСОБА_1 протиправним.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області призначити ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію за вислугу років з
07.07.2014 року.

Присудити з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 судовий
збір в сумі 73,08 грн.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване рішення.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення.

У разі застосування судом
частини третьої статті 160 КАС України, а
також прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Вступна та резолютивна частини
постанови проголошені 20 жовтня 2014 року,
повний текст постанови виготовлений 23
жовтня 2014 року.

Суддя