Справа № 547/945/14-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 р. Справа № 547/945/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання
Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Семенівському районі
Полтавської області на постанову
Семенівського районного суду
Полтавської області від 13.08.2014р. по
справі № 547/945/14-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду
України в Семенівському районі
Полтавської області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

15.07.2014р. ОСОБА_2 звернулась до суду з
адміністративним позовом до
відповідача Управління Пенсійного
фонду України в Семенівському районі
Полтавської області про визнання
неправомірними дій відповідача щодо
відмови в перерахунку і виплаті пенсії
як державному службовцю та про
зобов'язання відповідача перерахувати
їй пенсію, призначену 22.03.2011 року з
врахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
потреб, індексації заробітної плати і
виплачувати перераховану пенсію
починаючи з 01.07.2014 року. Прохала також
стягнути з відповідача суму
недоотриманої пенсії внаслідок
відмови відповідача в її перерахунку ,
починаючи з дня призначення їй пенсії
як державному службовцю з 22.03.2011 року по
30.06.2014 року.

Постановою Семенівського районного
суду Полтавської області від 13 серпня
2014 року позов задоволено частково.
Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Семенівському районі Полтавської
області щодо відмови позивачу ОСОБА_2 у
перерахунку пенсії , призначеної з 22
березня 2011 року відповідно до закону
України « Про державну службу» щодо
врахування сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
потреб, індексації заробітної плати.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Семенівському районі
Полтавської області здійснити
перерахунок та виплату пенсії позивачу
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці
м.Вороніж Росія, в розмірі 87% суми
заробітної плати та інших виплат з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
потреб та індексації заробітної плати
починаючи з 01.07.2014 року з урахуванням
фактично отриманих сум виплат
відповідно до Закону України «Про
державну службу», довічно. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Управління Пенсійного фонду України в
Семенівському районі Полтавської
області, непогодившись з постановою
суду першої інстанції , подало
апеляційну скаргу, вважає постанову
прийнятою з порушенням норм
матеріального та процесуального права
, просить скасувати постанову суду ,
постановити нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Апеляційна скарга розглядається в
порядку письмового провадження
відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши постанову суду першої
інстанції , матеріали справи у їх
сукупності, доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції , що 22.03.2011 року ОСОБА_2 , яка не
працює, призначено пенсію за віком як
державному службовцю відповідно до
положень Закону України «Про державну
службу» на підставі документів та
довідки про складові заробітної плати
від 14.03.2011 року , виданої Хорольською
міжрайонною державною податковою
інспекцією в Полтавської області.

30.05.2014 року ОСОБА_2 звернулась до УПФУ в
Семенівському районі Полтавської
області із заявою про перерахунок
призначеної їй пенсії як державному
службовцю та подала уточнюючі довідки
про складові її заробітної плати від
28.05.2014 року.

Листом від 11.06.2014 року УПФУ в
Семенівському районі Полтавської
області позивачці відмовлено в
задоволенні заяви про перерахунок
раніше призначеної пенсії на підставі
уточнюючих довідок про складові
заробітної плати, оскільки такі види
доплат як матеріальна допомога на
оздоровлення, допомога на вирішення
соціально-побутових питань та
індексація заробітної плати не
включаються до заробітної плати
державного службовця при призначенні
їй пенсії. Види виплат, з яких
перераховується пенсія, визначена
Довідкою, встановленого
законодавством зразка.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач має право на перерахунок та
виплату пенсії відповідно до ст.37
Закону України "Про державну службу" в
розмірі 87% суми заробітної плати та
інших виплат з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
, матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Постанова
суду першої інстанції в частині
відмови у задоволенні позову не
оскаржується.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
часткового задоволенні позовних вимог,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Відповідно ст. 22 Конституції України,
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані.

При прийнятті нових законів, або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про
державну службу» на одержання пенсії
державних службовців мають право
чоловіки, які досягли віку 62 роки, та
жінки, які досягли пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», за наявності
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченому
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Статтею 33 Закону України «Про державну
службу» встановлено, що заробітна
плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ст.37-1 України «Про
державну службу» у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв'язку
із набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Згідно ч.І ст. 1 Закону України «Про
оплату праці» заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату
праці» визначена структура заробітної
плати. Так, заробітна плата включає:
основну заробітну плату, яка є
винагородою за виконану роботу
відповідно до встановлених норм праці
(норми часу, виробітку, обслуговування,
посадові обов'язки). Вона
встановлюється у вигляді тарифних
ставок (окладів) і відрядних розцінок
для робітників та посадових окладів
для службовців; додаткову заробітну
плату, яка є винагородою за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій; інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, до яких належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст.66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Отже, за змістом наведених норм слідує,
що отримувані застрахованою особою
суми виплат, з яких були фактично
нараховані та сплачені страхові внески
або збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування, враховуються в
заробіток (дохід) застрахованої особи
для обчислення пенсії, незалежно від
того, чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань
та індексація входять до системи
оплати праці державного службовця, а,
отже, відповідачем безпідставно не
включено для розрахунку пенсії
позивача матеріальну допомогу на
оздоровлення та соціально-побутові
потреби і індексацію з моменту її
звернення із відповідною заявою про
перерахунок пенсії та надання
уточнюючих довідок.

При цьому, колегія суддів зазначає , що
з моменту призначення пенсії позивачу -
з 30.05.2014р. Управління Пенсійного фонду
України в Семенівському районі
Полтавської області діяло на підставі
Закону та з урахуванням наявних
документів, наданих для призначення
пенсії.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що Управління
Пенсійного фонду України в
Семенівському районі Полтавської
області безпідставно з моменту
звернення позивачки із заявою про
проведення перерахунку пенсії (30.05.2014р.)
відмовило позивачу у перерахунку
перерахунок пенсії в розмірі 87% суми
заробітної плати та інших виплат з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
потреб та індексації заробітної плати ,
тому враховуючи позовні вимоги,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
неправомірності дії Управління
Пенсійного фонду України в
Семенівському районі Полтавської
області щодо відмови позивачу ОСОБА_2 у
перерахунку пенсії щодо врахування сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових потреб, індексації
заробітної плати з 01.07.2014р. та
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Семенівському районі
Полтавської області здійснити
перерахунок та виплату пенсії позивачу
ОСОБА_2 в розмірі 87% суми заробітної
плати та інших виплат з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових потреб та
індексації заробітної плати починаючи
з 01.07.2014 року з урахуванням фактично
отриманих сум виплат відповідно до
Закону України «Про державну службу».

Однак , колегія суддів не погоджується
з висновком суду першої інстанції щодо
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Семенівському районі
Полтавської області здійснювати
перерахунок та виплату пенсії позивачу
ОСОБА_2 довічно, оскільки судове
рішення має бути наслідком чинного
правового регулювання. Воно не може
обмежувати волю законодавчого органу в
майбутньому змінювати правове
регулювання суспільних відносин та
захищати ще не порушене право, тому в
цій частині постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нової про
відмову у задоволенні позову.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
пенсійні виплати здійснюються на
постійній основі, один раз на місяць
протягом невизначеного періоду часу, а
тому у разі виникнення підстав для
перерахунку розмірів таких пенсій
визначається лише дата, з якої особа
має право на її перерахунок чи
отримання пенсії у певному розмірі.

Аналогічна правова позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 01.10.2013 року по справі №21-338а13.

В силу ч.2 ст. 161 КАС України, при виборі
правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином, обмеження періоду,
протягом якого суб'єкт владних
повноважень має здійснювати
обчислення пенсії відповідно до вимог
закону, є безпідставним та суперечить
вимогам статті 19 Конституції України.

В іншій частині постанова суду першої
інстанції постанова суду першої
інстанції ухвалена з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що відповідно до ст.200 КАС України є
підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення, а постанови
суду першої інстанції в цій частині -
без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, , 205, 207, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Семенівському районі Полтавської
області задовольнити частково.

Постанову Семенівського районного
суду Полтавської області від 13 серпня
2014 року скасувати в частині визнання
неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Семенівському районі Полтавської
області щодо відмови позивачу ОСОБА_2 у
перерахунку пенсії щодо врахування сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових потреб, індексації
заробітної плати до 01.07.2014р. та
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Семенівському районі
Полтавської області здійснювати
перерахунок та виплату пенсії позивачу
ОСОБА_2 довічно.

В цій частині прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позову відмовити.

В іншій частині постанову
Семенівського районного суду
Полтавської області від 13 серпня 2014
року залишено без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло
З.Г.Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В.
Григоров А.М. Повний текст постанови
виготовлений 13.10.2014 р.