Справа № 826/2889/14
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/2889/14
інстанції: Костенко Д.А.
Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

20 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Мєзєнцева Є.І.,
суддів - Старової Н.Е., Файдюка В.В., при
секретарі - Войтковській Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 05 серпня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Подільської районної у м.
Києві державної адміністрації, треті
особи без самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача: Служба у
справах дітей Подільської районної в м.
Києві державної адміністрації, ОСОБА_3,
про скасування розпоряджень від 01.11.2013
№700 та №701,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Подільської районної у м. Києві
державної адміністрації, треті особи
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача: Служба у
справах дітей Подільської районної в м.
Києві державної адміністрації, ОСОБА_3,
про скасування розпоряджень від 01.11.2013
№700 та №701.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 05
серпня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено
повністю.

Позивач, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати вказане судове
рішення і прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідачем винесено розпорядження
від 01.11.2013 №700 про надання малолітній
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, статус дитини,
позбавленої батьківського піклування.

Також судом встановлено, що
відповідачем винесено розпорядження
від 01.11.2013 №701 про встановлення над
малолітньою ОСОБА_4 опіки та
призначення опікуна - ОСОБА_3.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Підпунктом 1 п. 24 Порядку провадження
органами опіки та піклування
діяльності, пов'язаної із захистом прав
дитини, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 24.09.2008
№866 (далі - Порядок №866), визначено, що
статус дитини, позбавленої
батьківського піклування, надається
дітям, батьки яких позбавлені
батьківських прав, що підтверджується
рішенням суду.

Як зазначено в розпорядженні від 01.11.2013
№700, копія якого наявна у справі, його
прийнято з урахуванням того, що
малолітня ОСОБА_4 залишилася без
батьківського піклування, оскільки
мати дитини - ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть від
05.10.2013, серія НОМЕР_1), а батько - ОСОБА_2 -
заочним рішенням Чуднівського
районного суду Житомирської області
від 11.05.2011 по справі №2-257/2011 позбавлений
батьківських прав. Факт смерті матері
визнається і не заперечується
сторонами.

Водночас наявна у справі копія
заочного рішення Чуднівського
районного суду Житомирської області
від 11.05.2011 по справі №2-257/2011, що містить
відмітку про набрання цим рішенням
законної сили 22.05.2011, підтверджує факт
позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.
Як пояснив представник позивача і
вбачається з матеріалів справи, на час
прийняття відповідачем оскаржуваного
розпорядження від 01.11.2013 №700 вказане
заочне рішення суду в установленому
законом порядку оскарженим чи
скасованим не було.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відповідність
оскаржуваного розпорядження
Подільської районної у м. Києві
державної адміністрації від 01.11.2013 №700
вимогам пп. 1 п. 24 Порядку №866 та про
наявність підстав для встановлення
малолітній ОСОБА_4 статусу дитини,
позбавленої батьківського піклування.

Статтею 243 Сімейного кодексу України
визначено, що опіка, піклування
встановлюється над дітьми-сиротами і
дітьми, позбавленими батьківського
піклування . Опіка встановлюється над
дитиною, яка не досягла чотирнадцяти
років, а піклування - над дитиною у віці
від чотирнадцяти до вісімнадцяти
років. Опіка, піклування над дитиною
встановлюється органом опіки та
піклування, а також судом у випадках,
передбачених Цивільним кодексом
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Цивільного
кодексу України органами опіки та
піклування є районні, районні в містах
Києві та Севастополі державні
адміністрації, виконавчі органи
міських, районних у містах, сільських,
селищних рад.

Відповідно до ст. 63 Цивільного кодексу
України опікуна або піклувальника
призначає орган опіки та піклування,
крім випадків, встановлених статтею 60
цього Кодексу. Опікуном або
піклувальником може бути лише фізична
особа з повною цивільною дієздатністю.
Фізична особа може бути призначена
опікуном або піклувальником лише за її
письмовою заявою.

Згідно з п. 40 Порядку №866 особа, яка
виявила бажання взяти на виховання в
сім'ю дитину-сироту або дитину,
позбавлену батьківського піклування,
подає службі у справах дітей за місцем
свого проживання перелік документів,
визначений цим пунктом. Також
передбачено підготовку службою у
справах дітей висновку про доцільність
(недоцільність) встановлення опіки,
піклування та відповідність її/його
інтересам дитини (п. 41 Порядку №866).

Як встановлено судом першої інстанції,
малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
позбавлена батьківського піклування, у
зв'язку зі смертю її матері та
позбавленням батька батьківських прав.
Також сторонами визнається наявність і
вбачається зі змісту оскаржуваного
розпорядження від 01.11.2013 №701
відповідної заяви ОСОБА_3, яка виявила
бажання взяти на виховання ОСОБА_4, та
рішення Комісії з питань захисту прав
дитини Подільської районної у м. Києві
державної адміністрації, оформлене
протоколом від 17.10.2013 №21.

З огляду на викладене, судом першої
інстанції зроблено вірний висновок про
відповідність оскаржуваного
розпорядження Подільської районної у
м. Києві державної адміністрації від
01.11.2013 №701 вимогам ст.ст. 56, 60, 63
Цивільного кодексу України, ст.ст. 243, 245
Сімейного кодексу України та п.п. 40, 41
Порядку №866.

Колегія суддів критично сприймає
послання позивача на те, що в
подальшому заочне рішення
Чуднівського районного суду
Житомирської області від 11.05.2011 ним
було оскаржено та скасовано, адже дані
обставини настали після прийняття
оскаржуваних рішень та не спростовують
наявність законних підстав для
прийняття відповідачем оскаржуваних
рішень і не свідчать про їх
неправомірність. Крім того, як вірно
зазначено судом першої інстанції,
позивачем не було ініційовано питання
перед компетентним органом про відміну
опіки у зв'язку із скасуванням
вищевказаного заочного рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що на час винесення
відповідачем оскаржуваних рішень
останній діяв на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
тому відсутні підстави для визнання
протиправними і скасування
розпоряджень від 01.11.2013 №700 та №701.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 05
серпня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Є.І.
Мєзєнцев

суддя

Н.Е. Старова

суддя

В.В.Файдюк

Головуючий суддя
Мєзєнцев Є.І.

Судді:
Старова Н.Е.

Файдюк В.В.