Справа № 808/2912/14
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 жовтня 2014 рокусправа № 808/2912/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А.
Лукманової О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 19 травня 2014
року по адміністративній справі

за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Головного Управління Міністерства
Внутрішніх справ України в Запорізькій
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 30.04.2014 року звернулася
до суду з адміністративним позовом до
відповідача Головного Управління
Міністерства Внутрішніх справ України
в Запорізькій області (далі по тексту -
ГУМВС України в Запорізькій області) в
якому просила суд зобов'язати
відповідача відмінити пункт наказу
ГУМВС України в Запорізькій області
від 27.03.2014 №99о/с про звільнення її
майора міліції ОСОБА_1 - інспектора
відділу організації діяльності
спеціальних установ міліції
управління громадської безпеки ГУМВС
України в Запорізькій області з
органів внутрішніх справ України за п.64
"ж" Положення про проходження служби
рядовим та начальницьким складом ОВС
України (за власним бажанням) у запас;
звільнити її з органів внутрішніх
справ України за п.65 "а" Положення про
проходження служби рядовим та
начальницьким складом ОВС України (за
віком) у відставку; виплатити їй
вихідну допомогу при звільненні у
розмірі 50 відсотків місячного
грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік служби,
відповідно до ст.9 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб"; видати їй необхідні документи
для отримання пільг, передбачених ч.6
ст.22 Закону України "Про міліцію"; та
направити до Управління пенсійного
фонду України в Запорізькій області
необхідні документі для перерахунку їй
пенсії.

Відповідач ГУМВС України в Запорізькій
області заперечував проти
адміністративного позову та просив суд
в задоволенні позову відмовити.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 19 травня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, позивачем ОСОБА_1
подано апеляційну скаргу, в якій
позивач просить суд скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

В судове засідання апеляційного суду
сторони не з'явилися, про день розгляду
справи повідомлені належним чином, у
зв'язку з чим фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, відповідно ст.41 КАС України, не
здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування

судом норм матеріального права та
правової оцінки обставин у справі, суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до п.7 "Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29.07.1991 №114 (надалі - Положення №114) особи
середнього, старшого і вищого
начальницького складу залежно від
присвоєних їм спеціальних звань
перебувають на службі в органах
внутрішніх справ до такого віку: особи
середнього і старшого начальницького
складу, за винятком полковників
міліції та полковників внутрішньої
служби - 45 років.

Відповідно до приписів п.65 "а" Положення
№114, особи рядового і начальницького
складу звільняються зі служби у
відставку (із зняттям з військового
обліку): за віком - при досягненні
граничного віку, встановленого пунктом
7 цього Положення та Законом України
"Про військовий обов'язок і військову
службу" для перебування в запасі осіб,
які мають відповідні військові звання.

Згідно з приписами п.64 "ж" "Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ" особи середнього,
старшого і вищого начальницького
складу звільняються зі служби в запас
(з постановкою на військовий облік): за
власним бажанням - при наявності
поважних причин, що перешкоджають
виконанню службових обов'язків.

У пп.«б» п.62 «Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ» зазначено,
що звільнення осіб рядового і
начальницького складу зі служби
провадиться: у відставку, якщо
звільнені особи досягли граничного
віку, встановленого Законом України
«Про військовий обов'язок і військову
службу» для перебування в запасі осіб,
які мають відповідні військові звання
або визнані військово-лікарськими
комісіями непридатними за станом
здоров'я до військової служби (із
зняттям з військового обліку).

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України
«Про військовий обов'язок і військову
службу» (у редакції, чинній на день
звільнення позивача) запас
військовозобов'язаних поділяється на
два розряди, що встановлюються залежно
від віку військовозобов'язаних.

У ч.2 ст.28 Закону України «Про
військовий обов'язок і військову
службу» (у редакції, чинній на день
звільнення позивача) зазначено, що
військовозобов'язані, які перебувають
у запасі та мають військові звання
рядового, сержантського і
старшинського складу, поділяються на
розряди за віком: 1) перший розряд - до 35
років; 2) другий розряд: рядовий склад -
до 40 років; сержантський і старшинський
склад: - сержанти і старшини - до 45 років;
- прапорщики і мічмани - до 50 років.

За приписами ч.4-5 ст.28 Закону України
«Про військовий обов'язок і військову
службу» (у редакції, чинній на день
звільнення позивача) граничний вік
перебування в запасі другого розряду є
граничним віком перебування в запасі
та у військовому резерві.
Військовозобов'язані-жінки незалежно
від присвоєних їм військових звань
зараховуються до запасу другого
розряду. Граничний вік перебування їх у
запасі встановлюється: для осіб
офіцерського складу - 50 років, для інших
військовозобов'язаних-жінок - 40 років.

Позивач має військове звання рядового
складу відповідно до даних військового
квитка.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проходила
службу в органах внутрішніх справ
України з 11.07.1994 року (наказ про
прийняття від 13.07.1994 року №31о/с) до
31.03.2014 року (наказ про звільнення від
27.03.2014 року №99о/с).

31.12.2013 року позивач ОСОБА_1 маючи звання
майора міліції, та як
військовозобов'язана, звання за
законом рядовий, подала рапорт на
звільнення з органів внутрішніх справ
України, у зв'язку з наявністю вислуги
для призначення пенсії по лінії МВС з
31.03.2014 року, яка складає на день
звільнення 22 роки 1 місяць 18 днів.

Як вбачається із матеріалів
адміністративної справи, 31.03.2014 року,
наказом ГУМВС України в Запорізькій
області від 27.03.2014 року №99о/с ОСОБА_1
звільнена з ОВС у запас за п.64"ж" (за
власним бажанням) Положення про
проходження служби рядовим та
навчальницьким складом ОВС України
(Постанова КМУ від 29.07.1991 року).

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, про те, що відповідачем
вірно зазначено у оскарженому наказі
ГУМВС України в Запорізькій області
від 27.03.2014 №99о/с підстави звільнення
позивача з органів внутрішніх справ
України за п.64 "ж" "Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ", оскільки позивач не
досягла передбаченого п.7 Положення №114
віку 45 років, звільнена з органів
внутрішніх справ у відповідності до її
рапорта за вислугою років.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України
"Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб" рядового,
сержантського, старшинського та
офіцерського складу та деяким іншим
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом, при звільненні зі служби за
власним бажанням, через сімейні
обставини або інші поважні причини,
перелік яких визначається Кабінетом
Міністрів України, які мають вислугу 10
років і більше виплачується одноразова
грошова допомога в розмірі 25 відсотків
місячного грошового забезпечення за
кожний повний календарний рік служби.

Матеріалами справи підтверджено, що
при звільненні відповідач з
дотриманням вимог ч.2 ст.9 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
правомірно нарахував і виплатив
позивачу одноразову грошову допомогу в
розмірі 25% місячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік служби і підстави для
нарахування позивачу грошової
допомоги в розмірі 50% відсутні.

Оскільки позивач не надала суду першої
інстанції належних доказів наявності у
неї підстав для отримання пільг,
передбачених ч.6 ст.22 Закону України
"Про міліцію", нею не доведено, що
відповідач відмовився направити до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Запорізькій області
необхідні документи для перерахунку
пенсії, суд правомірно відмовив
позивачу в задоволенні цієї вимоги.

Доводами апеляційної скарги вказані
обставини не спростовуються.

Оскільки судом першої інстанції в
достатньому обсязі з'ясовано обставини
справи та ухвалене рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ч.1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 19 травня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий:
Т.С. Прокопчук

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова