Справа № 825/3311/14
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2014 року
м. Чернігів
Справа № 825/3311/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючої судді -
Кашпур О.В.,

при секретарі -
Пушенко О.І.,

за участі представників заявника -
Молодцової Л.В., Воєдило С.М. Желізний
А.М.

відповідача -
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові справу за
поданням Ніжинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Чернігівській області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 про
підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник 16.10.2014 року звернувся до суду з
поданням про підтвердження
обґрунтованості умовного
адміністративного арешту майна ФОП
ОСОБА_4, застосованого на підставі
рішення Ніжинської ОДПІ, мотивуючи
подання тим, що відповідач відмовився
допустити посадових осіб ГУ ДФС в
Чернігівській області до проведення
фактичної перевірки відповідача,
призначеної відповідно до наказу № 21
від 06.10.2014 року. На підставі зазначеного
Ніжинською ОДПІ складено акт №
1/25-01-22-03-17 від 08.10.2014 року «Про відмову у
проведенні фактичної перевірки та
обстеженні приміщення». Відповідно до
положень ст. 94 ПК України недопуск
посадових осіб контролюючого органу до
проведення перевірки є підставою для
винесення рішення начальника
контролюючого органу про
адміністративний арешт майна платника
податку. Обґрунтованість рішення
начальника Ніжинської ОДПІ повинна
бути підтверджена рішенням суду.
Враховуючи наведене, заявник просить
задовольнити його подання.

Представники заявника в судовому
засіданні подання підтримали в
повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти
задоволення подання заперечив,
пояснив, що працівники ГУ Міндоходів в
Чернігівській області при виході на
перевірки не пред'явили направлення на
проведення перевірки та не надали
копію наказу, а відповідач мав право не
допустити посадових осіб податкового
органу до проведення перевірки. Крім
того, відповідач зазначає, що у
Головного управління ДФС в
Чернігівській області відсутні
підстави для винесення наказу на
проведення фактичної перевірки.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що подання не підлягає
задоволенню виходячи з наступного:

ФОП ОСОБА_4 зареєстрований в якості
суб'єкта господарювання 13.03.1997 року.
Перебуває на податковому обліку в
Ніжинській ОДПІ.

В судовому засіданні було встановлено,
що згідно наказу Головного управління
ДФС у Чернігівській області від 06.10.2014
року № 21 було призначено проведення
фактичної перевірки ФОП ОСОБА_4
(магазин за адресою: АДРЕСА_1 м. Ніжин).

Працівникам Головного управління
Міндоходів в Чернігівській області на
підставі наказу від 06.10.2014 року № 21 було
видано направлення на проведення
перевірки № 75 та № 74 від 06.10.2014 року.

Працівниками Головного управління
Міндоходів в Чернігівській області
було здійснено вихід для проведення
фактичної перевірки на місце
здійснення господарської діяльності
відповідача - магазину, що знаходиться
за адресою АДРЕСА_2 м. Ніжин. Старшим
продавцем магазину - ОСОБА_5 було
відмовлено працівникам податкового
органу у проведенні фактичної
перевірки, у знятті залишків
товарно-матеріальних цінностей та не
надано документів до перевірки.

Працівниками Новгород-Сіверської ОДПІ
було складено акт № 1/25-01-22-03-17 від 08.10.2014
року «Про відмову у проведенні
фактичної перевірки та обстеженні
приміщення». Згідно зазначеного акту
старший продавець магазину, що
належить ФОП ОСОБА_4, відмовилася від
проведення фактичної перевірки,
відмовилася зняти залишки
товарно-матеріальних цінностей та не
надала документи до перевірки.

Згідно із п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична
перевірка може проводитися на підставі
рішення керівника контролюючого
органу, оформленого наказом, копія
якого вручається платнику податків або
його уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції, під розписку до
початку проведення такої перевірки, та
за наявності хоча б однієї з таких
обставин.

Пунктом 80.5 ст. 80 ПК України передбачено,
що допуск посадових осіб контролюючих
органів до проведення фактичної
перевірки здійснюється згідно із
статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до п. 81.1, 81.2 ст. 81 ПК України
посадові особи контролюючого органу
мають право приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої
перевірки, в якому зазначаються дата
видачі, найменування контролюючого
органу, реквізити наказу про
проведення відповідної перевірки,
найменування та реквізити суб'єкта
(прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи - платника податку, який
перевіряється) або об'єкта, перевірка
якого проводиться, мета, вид
(документальна планова/позапланова або
фактична), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку у такому випадку є дійсним
за наявності підпису керівника
контролюючого органу або його
заступника, що скріплений печаткою
контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки;

службового посвідчення осіб, які
зазначені в направленні на проведення
перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення документальної виїзної
або фактичної перевірки.

При пред'явленні направлення платнику
податків та/або посадовим (службовим)
особам платника податків (його
представникам або особам, які фактично
проводять розрахункові операції) такі
особи розписуються у направленні із
зазначенням свого прізвища, імені, по
батькові, посади, дати і часу
ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) розписатися у направленні на
перевірку посадовими (службовими)
особами контролюючого органу
складається акт, який засвідчує факт
відмови. У такому випадку акт про
відмову від підпису у направленні на
перевірку є підставою для початку
проведення такої перевірки.

У разі відмови платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) у допуску посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення перевірки складається
акт, який засвідчує факт відмови.

В судовому засіданні встановлено, що у
направленнях на проведення перевірки
№ 75 та 74 від 06.10.2014 року відсутні підпис
самого відповідача ФОП ОСОБА_4 або
підпису іншої уповноваженої на те
особи про пред'явлення працівниками ГУ
Міндоходів в Чернігівській області
копії наказу на перевірку та
направлень на проведення перевірки.
Працівниками ГУ Міндоходів в
Чернігівській області не було
складено акту, який би засвідчував факт
відмови уповноважених осіб
відповідача від підпису у направленнях
на проведення перевірки, зазначене
підтверджує твердження відповідача
про недотримання працівниками ГУ
Міндоходів в Чернігівській області
вимог ст.. 81 ПК України.

Крім того, ст.. 81 ПК України передбачає,
що у разі відмови платника податку у
допуску посадових осіб до проведення
перевірки податковим органом
складається окремий акт, який
засвідчує факт відмови, натомість
працівниками Новгород-Сіверської ОДПІ
було складено акт «Про відмову у
проведенні фактичної перевірки та
обстеженні приміщення».

Відповідно до п. 94.1 п.п. 94.2.3 п. 94.2, п. 94.5
ст. 94 ПК України адміністративний арешт
майна платника податків (далі - арешт
майна) є винятковим способом
забезпечення виконання платником
податків його обов'язків, визначених
законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо
з'ясовується одна з таких обставин
платник податків відмовляється від
проведення документальної перевірки
за наявності законних підстав для її
проведення або від допуску посадових
осіб контролюючого органу.

Повним арештом майна визнається
заборона платнику податків на
реалізацію прав розпорядження або
користування його майном. У цьому
випадку ризик, пов'язаний із втратою
функціональних чи споживчих якостей
такого майна, покладається на орган,
який прийняв рішення про таку заборону.

Згідно із п.п. 94.6.1 п. 94.6 ст. 94 Податкового
кодексу України керівник
контролюючого органу (його заступник)
за наявності однієї з обставин,
визначених у пункті 94.2 цієї статті,
приймає рішення про застосування
арешту майна платника податків, яке
надсилається платнику податків з
вимогою тимчасово зупинити відчуження
його майна.

Відповідно до п. 94.10 ст. 94 ПК України
арешт на майно може бути накладено
рішенням керівника контролюючого
органу (його заступника),
обґрунтованість якого протягом 96 годин
має бути перевірена судом.

Начальником Ніжинської ОДПІ на
підставі звернення начальника
управління податкового аудиту
Головного управління Міндоходів в
Чернігівській області про
застосування повного
адміністративного арешту майна
платника податків від 09.10.2014 року було
винесено рішення від 15.10.2014 року про
застосування повного
адміністративного арешту майна
платника податків Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4.

Враховуючи положення ст.. 94 Податкового
кодексу України суд приходить до
висновку про те, що законодавцем
передбачено, що арешт майна може бути
застосовано у разі відмові платника
податків від проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки за наявності законних
підстав для її проведення та є
винятковим способом забезпечення
виконання платником податків його
обов'язків. Отже умовою для
адміністративного арешту майна ФОП
ОСОБА_4 є відмова від проведення
документальної перевірки, якщо
встановлена законність підстав її
проведення.

В судовому засіданні було встановлено,
що працівниками ГУ Міндоходів в
Чернігівській області не було
дотримано вимоги ст.. 81 ПК України та не
вручено копії наказу на проведення
перевірки та направлень на її
проведення, що є підставою для не
допуску посадових осіб контролюючого
органу до проведення фактичної
перевірки платника податку. Враховуючи
все вище викладене, суд приходить до
висновку про те, що подання Ніжинської
ОДПІ про підтвердження
обґрунтованості адміністративного
арешту майна ФОП ОСОБА_4 не підлягає
задоволенню, оскільки в судовому
засіданні встановлено, що відповідачу
не було вручено належним чином копію
наказу на проведення перевірки та
направлення, що є порушенням ст.. 81 ПК
України та підставою для не допуску
посадових осіб податкового органу до
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки, крім
того, враховуючи винятковість
адміністративного арешту майна, як
способу забезпечення виконання
платником податку його обов'язків, а
також те, що умовою для застосування
адміністративного арешту є відмова від
проведення законної документальної
перевірки, а законність проведення
заперечується відповідачем, що
свідчить про наявність спору про право
між сторонами, тому суд вважає, що
рішення Ніжинської ОДПІ про
застосування адміністративного арешту
майна ФОП ОСОБА_4 є необґрунтованим.

Керуючись статтями 160-163, 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання Ніжинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Чернігівській області до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про
підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту майна -
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
О.В. Кашпур