Справа № 813/7088/14
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
про залишення позовної заяви без руху
№813/7088/14
Суддя Львівського окружного
адміністративного суду Сасевич О.М.,
перевіривши матеріали позовної заяви
Державного підприємства «Стрийський
вагоноремонтний завод» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м.Львові Міжрегіонального
головного управління Міндоходів про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
Державне підприємство «Стрийський
вагоноремонтний завод» звернулося до
Львівського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м.Львові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів, в якій просить визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення від 20.05.2014 року
Відповідно до вимог ст.107 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя після одержання
позовної заяви, у тому числі з'ясовує,
чи відповідає позовна заява вимогам,
встановленим статтею 106 цього Кодексу.
Перевіривши матеріали позовної заяви,
суддя встановив, що таку подано без
додержання вимог, визначених ст.106
Кодексу адміністративного судочинства
Так, відповідно до пункту четвертого
частини першої та частини другої
статті 106 КАС України, у позовній заяві
зазначається зміст позовних вимог
згідно з частинами четвертою і п'ятою
статті 105 цього Кодексу і виклад
обставин, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги, а в разі подання позову до
декількох відповідачів, - зміст
позовних вимог щодо кожного з
відповідачів. На підтвердження
обставин, якими обґрунтовуються
позовні вимоги, позивач надає докази, а
в разі неможливості - зазначає докази,
які не може самостійно надати, із
зазначенням причин неможливості
подання таких доказів.
Письмовими доказами є документи, які за
змістом частини 2 статті 69, частини 4
статті 79, пункту 6 частини 1 статті 106
Кодексу адміністративного судочинства
України подаються в оригіналах або
належним чином засвідчених копіях.
У контексті наведених норм
встановлено, що позивачем не надано
жодних доказів на підтвердження
обставин, що викладені у позовній
заяві, а також не зазначено причин
неможливості їх надання разом із
Окрім того, на обґрунтування позовних
вимог позивач посилається на судові
рішення, а саме: на постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 23.04.2014 року
у справі №9842/13/876 та ухвалу Вищого
адміністративного суду від 03.07.2014 року
(№К800/24710/14). У той же час, завірених
копій таких рішень до позовної заяви не
надано. Слід зауважити, що оскільки,
позивач був стороною у справі, що
розглядалася Львівським окружним
адміністративним судом, судами
апеляційної та касаційної інстанцій,
тому мав можливість отримати завірені
належним чином копії таких судових
рішень, зокрема із відмітками про
набрання ними законної сили.

В силу положень частини третьої статті
106 Кодексу адміністративного
судочинства України, до позовної заяви
також додається документ про сплату
судового збору, крім випадків, коли
його не належить сплачувати.

Із матеріалів позову встановлено, що
позивачем не долучено до позовної
заяви документу про сплату судового
збору.

При цьому, необхідно роз'яснити, що
окремі рішення, прийняті суб'єктом
владних повноважень, можуть
породжувати підстави для змін
майнового стану фізичної особи чи
юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може
призводити до зменшення або збільшення
майна особи. Відповідно, оскарження
такого рішення спрямоване на захист
порушеного права у публічно-правових
відносинах з метою збереження
належного особі майна.

З огляду на викладене,
адміністративними позовами майнового
характеру є вимоги щодо протиправності
рішення про визнання грошових
зобов'язань платників податків, про
зменшення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість, про стягнення
адміністративно-господарських та
інших штрафних санкцій.

Таким чином, звернені до суду вимоги
про скасування рішення відповідача -
суб'єкта владних повноважень,
безпосереднім наслідком яких є зміна
складу майна позивача, є майновими.

Як вбачається, позивачем оскаржується
податкове повідомлення-рішення від
20.05.2014 року №/7215, яким ДП
«Стрийський вагоноремонтний завод»
збільшено податкове зобов'язання з
податку на прибуток в сумі 4 894 163,00 грн.
за основним платежем і 522 092,25 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями та
податкове повідомлення-рішення від
20.05.2014 року №/7217, яким ДП
«Стрийський вагоноремонтний завод»
збільшено податкове зобов'язання за
платежем - податок на додану вартість в
загальній сумі 4 494 238,75 грн. (у т.ч. за
основним платежем - 3 621 026,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 875
212,75 грн., а тому з урахуванням
наведеного, заявлені позовні вимоги є
майновими.

Правові засади справляння судового
збору, платників, об'єкти та розміри
ставок судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору на сьогодні визначено
Законом України «Про судовий збір» від
08.07.2011 року №3674-VI (із змінами і
доповненнями).

Частиною першою статті 4 Закону України
«Про судовий збір» передбачено, що
судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору встановлюються у
таких розмірах: за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру сплачується судовий збір у
розмірі 2 відсотків розміру майнових
вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати; немайнового
характеру - 0,06 розміру мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік», розмір мінімальної заробітної
плати становить з 01.01.2014 року 1218
гривень.

Частиною третьою статті 4 Закону
України «Про судовий збір»
встановлено, що під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Тож, з огляду на те, що позивачем до
позовної заяви не додано належний
документ про сплату судового збору у
розмірах, що передбачені частиною 2
статті 4 Закону України «Про судовий
збір» чи доказів на підтвердження
підстав звільнення його від сплати
судового збору, тому останньому,
відповідно до Закону України «Про
судовий збір» та у кореспонденції із
положеннями Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»,
слід сплатити суму судового збору за
подання до суду адміністративного
позову майнового характеру за
наступними реквізитами: код банку
отримувача - 825014; код отримувача (код за
ЄДРПОУ) - 38007594; отримувач коштів - УДКСУ
у Залізничному районі міста Львова;
рахунок отримувача 4003; код
класифікації доходів бюджету - 22030001;
призначення платежу: за розгляд
адміністративної справи за позовом ______
(ПІБ чи назва установи, організації
позивача), Львівський окружний
адміністративний суд (назва суду, де
розглядається справа), код ЄДРПОУ (суду,
де розглядається справа). Дані
реквізити рахунку розміщені на
офіційному веб-сайті Львівського
окружного адміністративного суду та на
офіційному веб-сайті «Судова влада
України».

Щодо самої процедури сплати судового
збору, то слід зазначити, що судовий
збір може сплачуватися як у
безготівковій, так і в готівковій формі
виключно через установи банків чи
відділення зв'язку та справляється за
місцем розгляду справи. Документом про
сплату судового збору є квитанція
установи банку або відділення зв'язку,
які прийняли платіж або платіжне
доручення, підписане уповноваженою
посадовою особою банку і скріплене
печаткою установи банку з відміткою
про дату виконання платіжного
доручення. У разі коли сплата судового
збору здійснюється шляхом
перерахування коштів з рахунка
вкладника, відкритого в установі банку,
додається довідка, засвідчена підписом
контролера та скріплена печаткою
установи банку. При сплаті судового
збору готівкою до документа, щодо якого
вчинюється відповідна дія, додається
оригінал квитанції кредитної установи,
яка прийняла платіж, а при
перерахуванні судового збору з рахунка
платника - останній примірник
платіжного доручення з написом
(поміткою) кредитної установи такого
змісту: «Зараховано в дохід бюджету ____
грн. (дата)». Цей напис скріплюється
першим і другим підписами посадових
осіб, відбитком печатки кредитної
установи з відміткою дати виконання
платіжного доручення.

Частинами 4 та 5 статті 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України, передбачено, що позовна заява
підписується позивачем або його
представником із зазначенням дати її
підписання. Якщо позовна заява
подається представником, то у ній
зазначаються ім'я представника, його
поштова адреса, а також номер засобу
зв'язку, адреса електронної пошти, якщо
такі є. Одночасно з позовною заявою
подається довіреність чи інший
документ, що підтверджує повноваження
представника.

Частинами 2-3 статті 56 КАС України
визначено, що представником може бути
фізична особа, яка, відповідно до
частини другої статті 48 цього Кодексу,
має адміністративну процесуальну
дієздатність. Представники беруть
участь в адміністративному процесі на
основі договору або закону.

Документи, що підтверджують
повноваження представників закріплені
ст.58 КАС України.

Згідно із ч.ч.1, 3 вищенаведеної статті
Кодексу, повноваження представників,
які беруть участь в адміністративному
процесі на основі договору, на
здійснення представництва в суді
повинні бути підтверджені довіреністю.
Оригінали довіреностей або засвідчені
підписом судді копії з них
приєднуються судом до справи.

Довіреності від імені органу,
підприємства, установи, організації
видаються за підписом керівника або
іншої уповноваженої на те законом,
положенням, статутом особи і
засвідчуються печаткою цього органу,
підприємства, установи, організації.

Згідно із п.10 ст.34 Закону України «Про
нотаріат», засвідчення вірності копії
(фотокопій) документів і виписок з них є
нотаріальною дією.

Відповідно до положень ст.76 Закону
України «Про нотаріат», вірність копії
з копії документа може бути засвідчена
нотаріусом, посадовою особою органу
місцевого самоврядування, якщо
вірність копії засвідчена в
нотаріальному порядку або якщо ця
копія видана підприємством, установою,
організацією, що видала оригінал
документа. В останньому випадку копія
документа повинна бути викладена на
бланку даного підприємства, установи,
організації з прикладенням печатки і з
відміткою про те, що оригінал документа
знаходиться на даному підприємстві, в
установі, організації.

Таким чином, відповідно до наведених
положень Закону, копія документу, який
видано відповідним підприємством, має
бути засвідчена, зокрема, даним
підприємством.

Як вбачається із матеріалів позовної
заяви, така від імені ДП «Стрийський
вагоноремонтний завод» підписана
представником ОСОБА_1 На підтвердження
повноважень представника позивачем
було надано копію довіреності №ЮВ-37-Н
від 11.08.2014 року. Проте, згідно
зазначеної довіреності, ОСОБА_1 має
право представляти інтереси
підприємства в судах, правоохоронних,
контролюючих та інших органах
державної влади та місцевого
самоврядування, підприємствах,
установах, організаціях та має право,
зокрема, знайомитися з матеріалами
справи, робити з них витяги, знімати
копії, брати участь у судових
засіданнях, подавати позовні заяви й
користуватися іншими процесуальними
правами, наданими представнику чинним
процесуальним законодавством України.
Таким чином, як з'ясовано, повноважень
на підписання позовної заяви та на
звернення від імені ДП «Стрийський
вагоноремонтний завод» до Львівського
окружного адміністративного суду з
даним позовом саме ОСОБА_2, довіреністю
від 11.08.2014 року №ЮВ-37-Н не передбачено.

З огляду на викладене вище, слід
зауважити, що позивачем не надано
належного доказу на підтвердження саме
права підпису представником позивача
цього адміністративного позову, що є
необхідним в контексті перевірки
дотримання вимог п.4 ч.3 ст.108 КАС України
з приводу наявності в особи, що
підписала позовну заяву, відповідних
повноважень.

У відповідності до положень ч.1 ст.108
Кодексу адміністративного судочинства
України, суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
встановлених ст.106 цього Кодексу,
постановляє ухвалу про залишення
позовної заяви без руху.

Отже, вважаю, що вищенаведене
унеможливлює вирішити питання про
відкриття провадження у справі, а тому
позовну заяву належить залишити без
руху та встановити позивачу строк для
усунення її недоліків.

При усуненні недоліків позовної заяви
позивачу необхідно врахувати вимоги
глави 4 «Нормативів і нормативних
строків пересилання поштових
відправлень та поштових переказів»,
затверджених наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України №1149 від
12.12.2007 року та зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 19.12.2007
року за №1383/14650.

Керуючись ст.ст.106, 108, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя -

У Х В А Л
И В :

Залишити без руху позовну заяву
Державного підприємства «Стрийський
вагоноремонтний завод» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м.Львові Міжрегіонального
головного управління Міндоходів про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
20.05.2014 року №/7215, №/7217.

Позивачу усунути у строк включно до 03
листопада 2014 року недоліки позовної
заяви, що зазначені у мотивувальній
частині даної ухвали.

Роз'яснити позивачу, що у разі
неусунення вказаних недоліків у строк
до 03 листопада 2014 року включно, позовна
заява, яку залишено без руху, підлягає
поверненню.

Копію ухвали про залишення позовної
заяви без руху надіслати позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали. У
разі якщо ухвалу було постановлено в
письмовому провадженні або згідно з
частиною третьою статті 160 цього
Кодексу, або без виклику особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили в порядку, визначеному
ст.254 КАС України.

Суддя
Сасевич О.М.