Справа № 809/2132/14
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"09" жовтня 2014 р.
№ 809/2132/14

14 год. 10 хв.
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - Гундяка В.Д.

при секретарі Мулі Х.О.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
Потельніцької І.М.

представника третьої особи
Вельгана М.П.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу ОСОБА_1 до
відділу Держземагенства в
Тисменицькому районі Головного
управління Держземагенства в
Івано-Франківській області, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору Черніївська сільська
рада про визнання незаконними дій,
бездіяльності та рішення, зобов'язання
вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

01.07.2014 року ОСОБА_1 через свого
представника ОСОБА_5 звернулася до суду
з адміністративним позовом до відділу
Держземагенства в Тисменицькому
районі Головного управління
Держземагенства в Івано-Франківській
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Черніївська сільська рада про визнання
незаконними дій, бездіяльності та
рішення, зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відділом Держземагенства в
Тисменицькому районі Головного
управління Держземагенства в
Івано-Франківській області
протиправно відмовлено ОСОБА_1 у
затвердженні проекту землеустрою.

Позивач, її представник заявлені
вимоги підтримали з підстав,
викладених в адміністративному позові.
Суду пояснили, що згідно рішення
Черніївської сільської ради від 16.03.2012
за № 25-9/2012, Державним підприємством
"Івано-Франківський науково-дослідний
та проектний інститут землеустрою"
було розроблено проект землеустрою
щодо відведення земельних ділянок
орієнтовною площею 0,06 га по АДРЕСА_1,
ОСОБА_1 для ведення особистого
сільського господарства. Даний проект
поданий для затвердження до відділу
Держземагенства в Тисменицькому
районі Головного управління
Держземагенства в Івано-Франківській
області, однак що 17.10.2013 року,
відповідачем було відмовлено у
погодженні технічної документації.
Дане рішення було обгрунтоване тим, що
від громадянки ОСОБА_6 надійшла заява
про зупинення виготовлення проекту
землеустрою в зв'язку з непогодженням
меж, як суміжним власником. Крім того
на кадастровому плані та на актах
встановлення меж земельних ділянок в
натурі та прийому - передачі на
зберігання відсутня дата, земельні
ділянки, які позначені на викопіровці з
генплану в с. Черніїв не відповідають
ситуації відображеній на кадастровому
плані. Вказали, що дані твердження
органу Держемагенства безпідставні,
оскільки актом за № 162 від 08.07.2011 року
вирішено право підпису за межівника
надати голові земельної комісії
Данилюк Галині Іванівній та на
згаданих актах належним чином
зазначена дата. На підставі наведеного
ОСОБА_1 вважає даний висновок
неправомірним та таким, що прямо
порушує її права, які підлягають
відновленню шляхом зобов'язання
відділу Держземагенства в
Тисменицькому районі Головного
управління Держземагенства в
Івано-Франківській області до вчинення
відповідних дій. Позов просили
задовольнити повністю.

Представник відповідача
адміністративний позов не визнала з
підстав, зазначених у поданому
запереченні. Суду пояснила, що
оскаржуваний висновок про відмову у
затвердженні проекту землеустрою
відповідачем прийнятий згідно до норм
чинного законодавства. Вказала, що у
відповідності до ч.6 ст. 186-1 Земельного
кодексу України, підставою для відмови
у погодженні проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки може бути
невідповідність його положень вимогам
законів та прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів,
документації із землеустрою або
містобудівній документації. Так,
органом Держемагенства встановлено
відмінність паспортних даних ОСОБА_6
від тих що зазначені в актах від 24.12.2010
року, а при поданні вищевказаного
проекту акт земельної комісії № 162 від
08.07.2011 року відповідно до якого право
підпису за ОСОБА_6 надано Данилюк
Галині Іванівній був відсутній.
Одночасно зазначила, що від ОСОБА_6
надійшла заява мотивована тим, що
остання не погоджувала межі сусідньої
ділянки, як суміжний власник. За таких
обставин недотримано приписи ч.2 ст. 198
ЗК України відповідно до якої
кадастрова зйомка включає погодження
меж земельної ділянки з суміжними
власниками та землекористувачами.
Крім того зауважила, що земельні
ділянки, які позначені на викопіровці з
генплану с. Черніїв, не відповідають
ситуації відображеній, на кадастровому
плані. Вважає що відділ
Держземагенства в Тисменицькому
районі Головного управління
Держземагенства в Івано-Франківській
області діяв правомірно та відповідно
до норм чинного законодавства. В
задоволенні позову просила відмовити.

Представник третьої особи в судовому
засіданні заявлені вимоги підтримав.

Викликана в судове засідання в якості
свідка ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є
виконавцем проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок
орієнтовною площею 0,06 га по АДРЕСА_1,
ОСОБА_1 для ведення особистого
сільського господарства. Показала, що
нею було проведено всі необхідні
обміри вищезгаданих земельних ділянок,
пройдено всі погодження необхідні для
затвердження проекту землеустрою, в
тому числі і погодження із суміжними
землекористувачами. На запитання суду
вказала, що при поданні проекту акт
земельної комісії № 162 від 08.07.2011 року
доданий не був.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, вислухавши
позивача, представників позивача,
відповідача, третьої особи та свідка
дослідивши наявні в матеріалах
адміністративної справи письмові
докази, а також достатність і взаємний
зв'язок доказів у їх сукупності, суд
дійшов до висновку, що в задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України,
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки, зокрема,
на підставі безоплатної передачі із
земель державної і комунальної
власності.

Згідно ч. 3 ст. 116 ЗК України, безоплатна
передача земельних ділянок у власність
громадян провадиться, в тому числі, у
разі одержання земельних ділянок із
земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації, визначених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст. 118 ЗК України
громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. Рішення органів
виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування щодо приватизації
земельних ділянок приймається у
місячний строк на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки. (ч. 2 ст. 118 ЗК України).

Судом встановлено, що 25.10.2010 року ОСОБА_1
звернулась до Черніївської сільської
ради із заявою про надання їй дозволу
на виготовлення технічної
документації, що підтверджує право
власності на земельні ділянки
орієнтовною площею 0,06 га по АДРЕСА_1.

Рішенням 9 сесії 6 демократичного
скликання Черніївської сільської ради
від 16.03.2012 за № 25-9/2012 надано дозвіл
ОСОБА_1 на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення
вищевказаних земельних ділянок для
особистого сільського господарства.

Згідно п. 2 ч. 7 ст. 118 ЗК України, проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки розробляється за замовленням
громадян особами, які мають відповідні
дозволи (ліцензії) на виконання цих
видів робіт, у строки, що обумовлюються
угодою сторін.

В судовому засіданні встановлено, що
Державним підприємством
"Івано-Франківський науково-дослідний
та проектний інститут землеустрою"
було розроблено відповідний проект
землеустрою щодо вищевказаних
земельних ділянок.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про
землеустрій", технічна документація із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право на земельну
ділянку, крім поділу та об'єднання
земельних ділянок, включає : а)
пояснювальну записку; б) технічне
завдання на складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку;
в) копії заяв фізичних або клопотання
юридичних осіб; г) матеріали польових
геодезичних робіт і план земельної
ділянки, складений за результатами
кадастрової зйомки; г) рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про надання або
передачу земельної ділянки у власність
а бо надання в користування, у тому
числі на умовах оренди; д) акт
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання; е) акт перенесення в натуру
(на місцевість) меж охоронних зон, зон
санітарної охорони, санітарно-захисних
зон і зон особливого режиму
використання земель за їх наявності; є)
кадастровий план земельної ділянки; ж)
перелік обмежень прав на земельну
ділянку і наявні земельні сервітути.

Згідно ст. 198 Земельного кодексу
України, кадастрові зйомки - це
комплекс робіт, виконуваних для
визначення та відновлення меж
земельних ділянок. Кадастрова зйомка
включає: а) геодезичне встановлення меж
земельної ділянки; б) погодження меж
земельної ділянки з суміжними
власниками та землекористувачами; в)
відновлення меж земельної ділянки на
місцевості; г) встановлення меж частин
земельної ділянки, які містять
обтяження та обмеження щодо
використання землі; г) виготовлення
кадастрового плану.

Судом встановлено, що під час
погодження меж земельної ділянки з
суміжними власниками та
землекористувачами, через явно
недобросусідські відносини з ОСОБА_1,
громадянка ОСОБА_6 відмовилась від
підписання акту встановлення та
погодження меж земельної ділянки
позивачки.

Вказана відмова була оформлена актом
за № 162 від 08.07.2011 року, який був
складений узгоджувальною земельною
комісією у складі голови земельної
комісії Данилюк Г.І, секретаря
Черніївської сільської ради Карпець
В.Л., землевпорядника Черніївської
сільської ради Вельгана М.П., членів
земельної комісії Судака І.К., Какапича
М.М. Демків М.М. Даним актом вирішено
право підпису за межівника надати
Данилюк Галині Іванівній.

У судовому засіданні встановлено, що
14.10.2013 року з метою погодження ДП
„Івано-Франківський науково-дослідний
та проектний інститут землеустрою"
надало відділу Держземагенства в
Тисменицькому районі Головного
управління Держземагенства в
Івано-Франківській області проект
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок площами 0, 0159 та 0, 0488 га гр.
ОСОБА_1 для ведення особистого
селянського господарства.

Як вбачається із дослідженого якості
письмового доказу по справі висновку
від 17.10.2013 року, відповідачем було
відмовлено у погодженні технічної
документації у зв'язку з тим, що 08.10.2013
року до відділу Держземагенства в
Тисменицькому районі Головного
управління Держземагенства в
Івано-Франківській області надійшла
заява громадянки ОСОБА_6 (паспорт
НОМЕР_1, виданий Тисменицьким РВ УМВС
України в Івано-Франківській області
17.01.2001 року), відповідно до якої остання
просить зупинити виготовлення проекту
землеустрою, оскільки не погоджувала
межі сусідньої ділянки, як суміжний
власник. Крім того на кадастровому
плані та на актах встановлення меж
земельних ділянок в натурі та прийому -
передачі на зберігання відсутня дата
та зазначено паспортні дані відмінні
від тих що були зазначені у
вищевказаній заяві.

Відповідно до ч. 8 ст. 118 ЗК України
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки погоджується в
порядку, встановленому статтею 186 - 1
цього кодексу.

Згідно ст. ч.1 ст. 186-1 ЗК України проект
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок усіх категорій та форм
власності підлягає обов'язковому
погодженню з територіальним органом
центрального органу виконавчої влади,
що здійснює реалізацію державної
політики у сфері земельних відносин.

Підставою для відмови у погодженні
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки може бути лише
невідповідність його положень вимогам
законів та прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів,
документації із землеустрою або
містобудівній документації. (ч.6 ст. 186
ЗК України)

У відповідності до ч.2 ст. 198 ЗК України
кадастрова зйомка включає погодження
меж земельної ділянки з суміжними
власниками та землекористувачами.

Як вбачається із досліджених в якості
письмових доказів по справі актів від
24.12.2010 року про встановлення меж
земельних ділянок в натурі та прийому -
передачі межових знаків на зберігання,
суміжним землекористувачем, зокрема,
зазначено громадянку ОСОБА_6, паспорт
серії НОМЕР_2.Проте, в матеріалах справи
міститься копія паспорта вищевказаної
громадянки, серія якого НОМЕР_3.

За таких обставин суд приходить до
висновку про недостовірність даних,
зазначених в актах від 24.12.2010 року, та
відхиляє посилання позивача та її
представника на вказані докази, як на
підставу для задоволення позову,
оскільки ОСОБА_1 не виконано вимоги ч.2
ст. 198 ЗК України.

Крім того, як встановлено судом та
підтверджується показами свідка до
проекту землеустрою акт за № 162
долучено не було.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про
землеустрій" державний контроль за
проведенням землеустрою, виконанням
запроектованих заходів із землеустрою
і дотриманням вимог, встановлених цим
законом, законами України та іншими
нормативно-правовими актами при
розробці документації із землеустрою,
здійснюється уповноваженими органами
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов до висновку, що відмовляючи у
погодженні проекту землеустрою по
відведенню земельної ділянки ОСОБА_1,
відділ Держземагенства в
Тисменицькому районі Головного
управління Держземагенства в
Івано-Франківській області діяв у
межах своєї компетенції. У своєму
висновку відповідач правомірно вказав
на неможливість погодити технічну
документацію у зв'язку з її
невідповідністю вимогам діючого
законодавства, а саме ч. 2 ст. 198 ЗК
України, оскільки акт встановлення та
погодження меж земельної ділянки не
містив достовірних даних всіх суміжних
землекористувачів позивача та не був
долучений до проекту землеустрою.

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що відповідач, встановивши
відсутність належного оформлення
необхідної документації щодо
відведення позивачці земельної
ділянки правомірно відмовив в
погодженні проекту землустрою, а тому
позовні вимоги до задоволення не
підлягають.

На підставі ст. 67 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні позову відмовити.

Згідно ст.254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення
встановлених строків подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу
не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Постанова складена в повному обсязі
14.10.2014 року.

Суддя
Гундяк В.Д.