Справа № 127/18163/14-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Бойко В.М.
Суддя-доповідач: Драчук Т. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка
Ю.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Вінниці на постанову Вінницького
міського суду Вінницької області від 08
вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Вінниці про визнання дій
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

21.08.2014 року позивач - ОСОБА_2 звернулась
до Вінницького міського суду
Вінницької області з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м.Вінниці про визнання дій
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити дії.

Постановою Вінницького міського суду
Вінницької області від 08.09.2014 року
адміністративний позов задоволено.

Не погджуючись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Вінницького
міського суду Вінницької області від
08.09.2014 року та прийняти нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що в задоволенні апеляційної
скарги необхідно відмовити з наступних
підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивачу призначено пенсію за віком
21.01.1991 року.

З 01.05.2000 року у зв'язку з виїздом
позивача на постійне місце проживання
до іншої держави виплату пенсії
припинено.

Суд першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови виходив з
обгрунтованості позовних вимог
позивача, а відтак наявності підстав
для задоволення адміністративного
позову.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 49 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
передбачено, що виплата пенсії за
рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Статтею 51 цього Закону врегульовано, що
у разі виїзду пенсіонера на постійне
місце проживання за кордон пенсія,
призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
шість місяців наперед перед від'їздом,
рахуючи з місяця, що настає за місцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання. Під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

При цьому рішенням Конституційного
Суду України від 07.10.2009 року визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними),
положення пункту 2 частині першої
статті 49, другого речення статті 51
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-ІV і
втратили чинність з дня ухвалення.

Разом з тим Конституційний Суд України
зазначив, що визнання оспорюваних
положень Закону неконституційними має
наслідки лише для пенсіонерів, які
проживають (перебувають) у державах, з
якими Україною не укладено
відповідного договору, і не
перешкоджає подальшому унормуванню
питань соціального захисту
пенсіонерів укладення міжнародних
договорів з цими державами та виплаті
пенсій у порядку встановленому чинними
міжнародними договорами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.9 КАС України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого суд вирішує справи
відповідно до Конституції та
законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України

Таким чином суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку щодо
протиправності припинення виплати
призначеної позивачу пенсії, оскільки
це суперечить законодавству України.

Постановою Правління Пенсійного фонду
України "Про затвердження Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено поновлення
виплати раніше призначеної пенсії за
наявними в справі матеріалами, щодо
припинення виплати пенсії пенсіонерам
на час постійного проживання за
кордоном у разі, якщо Україна не уклала
з відповідною державою міжнародний
договір з питань
пенсійногозабезпечення і якщо згода на
обов'язковість такого міжнародного
договору не надана Верховною Радою
України, були визнані такими що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними). Відповідно
вказаного Порядку на орган, що
призначає пенсію, покладено обов'язок
розгляду питань про призначення
пенсії, відстрочку часу її призначення,
перерахунок та відновлення виплати
раніше призначеної пенсії, а також про
переведення з одного виду пенсії на
інший при зверненні особи з
відповідною заявою.

Згідно з ч. 2 ст. 49 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" поновлення виплати пенсії
здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду протягом 10 днів після з'ясування
обставин та наявності умов для
відновлення її виплати. Виплата пенсії
поновлюєтьсяв порядку, передбаченому
частиною 3 ст.35 та ст. 46 цього Закону.

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а постанову суду -без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Вінниці, -
залишити без задоволення, а постанову
Вінницького міського суду Вінницької
області від 08 вересня 2014 року, - без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

.

Головуючий
Драчук Т. О.

Судді
Загороднюк А.Г.

Полотнянко Ю.П.