Справа № 819/1237/13-а
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 р.
м.Львів
Справа № 876/8911/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Коваля Р.Й.,

суддів
Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу Петриківської
сільської ради Тернопільського району
Тернопільської області на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 30 травня 2013
року в адміністративній справі №
819/1237/13-a за позовом Петриківської
сільської ради Тернопільського району
Тернопільської області до
Тернопільської районної державної
адміністрації Тернопільської області
про скасування пунктів 1 та 2
розпорядження голови Тернопільської
районної державної адміністрації №
1438-од від 26 грудня 2012 року,

В С Т А Н О В
И В :

У квітні 2013 року Петриківська сільська
рада Тернопільського району
Тернопільської області звернувся до
Тернопільського окружного
адміністративного суду із вказаним
позовом, у якому просила визнати
протиправним і скасувати пункти 1 та 2
розпорядження голови Тернопільської
районної державної адміністрації (далі
- Тернопільська РДА) за № 1438-од від 26
грудня 2012 року «Про вилучення з
користування ПАТ «Птахофабрика
«Тернопільська» земельної ділянки на
території Петриківської сільської
ради».

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що це
розпорядження прийняте без
повідомлення Петриківської сільської
ради, на території якої знаходиться
спірна земельна ділянка, що
унеможливило прийняття обгрунтованого
рішення та порушило право позивача на
участь у процесі прийняття рішення.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 30 травня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятою
постановою, її оскаржила Петриківська
сільська рада, яка вважає, що рішення
суду першої інстанції прийняте з
порушенням норм матеріального права, а
висновки суду не відповідають
обставинам справи. Тому просила
скасувати постанову суду першої
інстанції і прийняти нове рішення, яким
його позовні вимоги задовольнити.
Вимоги апеляційної скарги
обгрунтовано тими ж аргументами, що й
вимоги позовної заяви.

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
клопотань про розгляд справи за їх
участю не подали, тому відповідно до
пункту 2 частини першої статті 197
Кодексу адміністративного судочинства
України колегія суддів вважає можливим
здійснювати розгляд справи у
письмовому провадженні за наявними у
ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що дана
апеляційна скарга є безпідставна і не
належить до задоволення з наступних
міркувань.

Як видно із матеріалів справи, 26 грудня
2012 року головою Тернопільської РДА
було прийнято розпорядження № 1438-од
«Про вилучення з користування ПАТ
«Птахофабрика «Тернопільська»
земельної ділянки на території
Петриківської сільської ради».
Підставою для прийняття цього
розпорядження було клопотання ПАТ
«Птахофабрика «Тернопільська» про
вилучення з користування земельної
ділянки площею 3,400 га за межами
населеного пункту на території
Петриківської сільської ради.

За приписами статті 17 Земельного
кодексу України (далі - ЗК України)
питання що-до розпорядження землями
державної власності відносяться до
компетенції відповідних місцевих
державних адміністрації.

Підставою для припинення користування
земельною ділянкою, згідно зі статтею
141 ЗК України, є, зокрема, добровільна
відмова від користування земельною
ділянкою.

Відповідно до статті 142 ЗК України
припинення права постійного
користування земельною ділянкою у розі
добровільної відмови землекористувача
здійснюється за його заявою до
власника земельної ділянки.

Районні державні адміністрації на їх
території вилучають земельні ділянки
державної власності, які перебувають у
постійному користуванні, в межах сіл,
селищ, міст районного значення для всіх
потреб та за межами населених пунктів
для сільськогосподарського
використання, ведення водного
господарства та інше (пункт 5 статті 149
ЗК України).

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив із того, що
відчуження земельної ділянки
відбулось зі згоди користувача, що
узгоджується з вимогами діючого
законодавства.

Разом з тим, неповідомлення позивача
про прийняття розпорядження не є
підставою відповідно до діючого
законодавства для визнання його
незаконним і скасування.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає такі висновки суду першої
інстанції правомірними.

Статтею 12 ЗК України визначено
повноваження сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст,
до яких належать, зокрема,
розпорядження землями територіальних
громад, підготовка висновків щодо
вилучення (викупу) та надання земельних
ділянок відповідно до цього Кодексу,
інформування населення щодо вилучення
(викупу), надання земельних ділянок та
інші.

За приписами пункту 12 розділу Х
«Перехідні положення» ЗК України, до
розмежування земель державної та
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями в межах
населених пунктів здійснюють
відповідні сільські, селищні, міські
ради, а за межами населених пунктів -
відповідні органи виконавчої влади.

З даного приводу Верховним Судом
України у справі 6-97цс12 (постанова від 14
листопада 2012 року) висловлена правова
позиція, відповідно до якої якщо
земельна ділянка знаходиться за межами
населеного пункту (села, селища, міста),
на цю земельну ділянку визначені у
статті 12 ЗК України повноваження
сільської, селищної, міської ради не
поширюються та думка вказаних рад з
приводу, зокрема, розпорядження
відповідним органом виконавчої влади
такою земельною ділянкою не потрібна.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що відповідач діяв у
межах наданої компетенції, з
дотриманням вимог законодавства, а
оскаржуване розпорядження не порушує
прав позивача, у зв'язку з чим суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про відмову в задоволенні
заявленого позову.

У відповідності до статті 159 КАС
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Статтею 200 КАС України передбачено, що
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції є законною, доводи
апеляційної скарги зроблених судом
першої інстанції висновків не
спростовують і при ухваленні
оскарженого судового рішення порушень
норм матеріального та процесуального
права ним допущено не було, тому
підстави для скасування чи зміни
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В
:

Апеляційну скаргу Петриківської
сільської ради Тернопільського району
Тернопільської області залишити без
задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 30 травня 2013
року в адміністративній справі №
819/1237/13-a - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий суддя
Р.Й.Коваль

Судді
В.В.Гуляк

Н.М.Судова-Хомюк