Справа № 804/11486/14
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава
Вікторовича при секретаріЛісна А.М.
за участю: представника позивача
представника відповідача Токовенко
І.В. Кисельов А.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Клінінг-Сервіс" до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції
м.Дніпропетровська Головного
управління Міністерства доходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Позивач звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом, у
якому просить суд визнати протиправним
та скасувати податкове повідомлення -
рішення Лівобережної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області форми «р»
від 22.07.2014 року № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач дійшов до безпідставного
висновку про безтоварність
господарських операцій позивача
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Верде Груп»,
оскільки факт реальності
господарської операції
підтверджується видатковими
накладними, податковими накладними,
товарно-транспортними накладними,
актами надання послуг.

Позивач також зазначає, що порушення
податкової дисципліни вчинене ТОВ
«Верде Груп» не є підставою для
висновку про безтоварність
господарських операцій між позивачем
та вказаною вище юридичною особою.

Позивач у судовому засіданні підтримав
заявлені позовні вимоги, а також надав
суду інформацію про те, що у березні 2014
року позивач приймав участь у тендерах,
які оголошували наступні суб'єкти
господарювання - ТОВ «Метінвест
Холдинг» (4 підприємства) та ТОВ
«Спортивний комплекс «Янтарний» і ТОВ
«Украрома». Позивач також зазначив, що
послуги з підготовки документації для
участі у тендері надавалися ТОВ «Верде
Груп».

Відповідач у судовому засіданні
заперечував проти задоволення
позовних вимог, вказуючи на те, що
оскаржуване податкове повідомлення -
рішення прийнято на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Відповідач наголосив на тому, що
правочини, укладені позивачем з ТОВ
«Верде Груп» не спрямовані на настання
реальних правових наслідків у зв'язку з
наступним:

- ТОВ «Верде Груп» порушує податкову
дисципліну та не знаходиться за
юридичною адресою;

- правочини укладені ТОВ «Верде Груп» з
контрагентами визнані податковим
органом нікчемними;

- згідно бази даних ДАІ автомобільний
транспорт вказаний позивачем у
товарно-транспортних накладних не
зареєстрований;

- в наданих до перевірки видаткових
накладних та актах наданих послуг
відсутні реквізити первинного
документу, а саме: відсутні дані, які б
дали змогу ідентифікувати осіб, які
підписували документи та не зазначено
місце складання первинних документів;
у актах наданих послуг не розкрито
зміст господарських операцій, які
виконувалися ТОВ «Верде Груп» для
позивача;

- позивачем не надано під час перевірки
звітів про надання послуг або будь-яких
інших документів, які б підтверджували
факт надання послуг ТОВ «Верде Груп»
позивачу;

- ТОВ «Верде Груп» має незначну
кількість трудових ресурсів, відсутнє
у достатній кількості виробничого
обладнання, транспортних засобів для
здійснення господарської діяльності.

Дослідивши письмові докази, які
знаходяться у матеріалах справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив наступне.

З 07.07.2014 року по 08.07.2014 року відповідачем
проведено позапланову невиїзну
перевірку фінансово-господарської
діяльності з питань дотримання вимог
податкового законодавства України з
ПДВ позивача під час здійснення
взаємовідносин з ТОВ «Верде Груп» у
періоді березень 2014 року.

За наслідками вищевказаної перевірки
складно Акт № 2114/22-03/32898455 від 08.07.2014 року
(далі - акт перевірки).

У вищевказаному акті перевірки
відповідачем зроблено висновок про не
спрямованість правочинів, які укладено
позивачем з ТОВ «Верде Груп» на
настання реальних наслідків.

Висновок відповідача щодо
нереальності правочинів
обгрунтовується тим, що правочини
здійснені без мети настання реальних
наслідків, у зв'язку з наступним:

- ТОВ «Верде Груп» порушує податкову
дисципліну та не знаходиться за
юридичною адресою;

- правочини укладені ТОВ «Верде Груп» з
контрагентами визнані податковим
органом нікчемними;

- згідно бази даних ДАІ автомобільний
транспорт вказаний позивачем у
товарно-транспортних накладних не
зареєстрований;

- в наданих до перевірки видаткових
накладних та актах наданих послуг
відсутні реквізити первинного
документу, а саме: відсутні дані, які б
дали змогу ідентифікувати осіб, які
підписували документи та не зазначено
місце складання первинних документів;
у актах наданих послуг не розкрито
зміст господарських операцій, які
виконувалися ТОВ «Верде Груп» для
позивача;

- позивачем не надано під час перевірки
звітів про надання послуг або будь-яких
інших документів, які б підтверджували
факт надання послуг ТОВ «Верде Груп»
позивачу;

- ТОВ «Верде Груп» має незначну
кількість трудових ресурсів, відсутнє
у достатній кількості виробничого
обладнання, транспортних засобів для
здійснення господарської діяльності.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято на направлено
позивачу, зокрема, і податкове
повідомлення - рішення форми «р» від
22.07.2014 року № , яким позивачу
збільшено грошове зобов'язання з ПДВ на
суму 1 028 021,00 грн. та застосовано штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 514 010,50 грн.

Суд не погоджується з висновками
відповідача зробленим у Акті №
2114/22-03/32898455 від 08.07.2014 року щодо
нереальності договорів укладених
позивачем з ТОВ «Верде Груп» у зв'язку
з наступним.

У відповідності до інформаційного
листа Вищого адміністративного суду
України від 20.07.2010 року № 1112/11/13-10
«Проблемні питання застосування
законодавства у справах за участю
органів державної податкової служби»
процесуальна діяльність суду із
встановлення обґрунтованості права
платника податку на податковий кредит
та/або бюджетне відшкодування з
податку на додану вартість повинна
включати такі етапи:

1. встановлення факту здійснення
господарської операції. При цьому
дослідженню підлягають усі первинні
документи, які належить складати
залежно від певного виду господарської
операції - договори, акти виконаних
робіт, документи про перевезення,
зберігання товарів тощо. Необхідно
перевірити фізичні, технічні та
технологічні можливості певної особи
до вчинення тих чи інших дій, що
становлять зміст господарської
операції, як-от: наявність
кваліфікованого персоналу, основних
фондів, у тому числі транспортних
засобів для перевезення, приміщень для
зберігання товарів тощо; можливість
здійснення операцій з відповідною
кількістю певного товару у відповідні
строки з урахуванням терміну його
придатності, доступності на ринку тощо;
наявність відповідних ліцензій та
інших дозвільних документів, що
необхідні для ведення певного виду
господарської діяльності.

2. встановлення спеціальної
правосуб'єктності учасників
господарської операції. Особа, яка
видає податкову накладну , повинна бути
зареєстрована як платник податку на
додану вартість на момент вчинення
відповідної господарської операції.

3. встановлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг) і господарською
діяльністю платника податку.

4. встановлення дотримання платником
податку спеціальних вимог щодо
документального підтвердження сум
податкового кредиту та/або бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість

5. встановлення факту надмірної сплати
податку на додану вартість у ціні
товарів (послуг), що придбані платником
податку.

Аналогічна позиція викладена також у
листі Вищого адміністративного суду
України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11.

Також у вищевказаному листі Вищого
адміністративного суду України
зазначено, що не є обов'язковою
передумовою для визначення
контролюючим органом грошових
зобов'язань визнання недійсними (у тому
числі і нікчемними) правочинів, які
укладалися за ланцюгом між попередніми
посередниками, через ланцюг яких
декларувався рух товарів чи послуг,
нібито придбаних останнім у такому
ланцюгу платником податку. При цьому
взаємовідносини між учасниками
попередніх ланцюгів постачань товарів
та послуг не мають безпосереднього
впливу на дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
податків та його безпосереднім
контрагентом.

Оцінуватися при дослідженні факту
здійснення господарської операції
повинні відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовані дані податкового
обліку.

Таким чином, судом відхиляються доводи
відповідача про те, що правочини
укладені позивачем з ТОВ «Верде Груп» є
нікчемним через те, що за ланцюгом між
попередніми контрагентами ТОВ «Верде
Груп» правочини визнані податковим
органом нікчемними, оскільки відносини
між учасниками попередніх ланцюгів
постачань товарів та послуг не мають
безпосереднього впливу на дослідження
факту реальності господарської
операції, вчиненої між останнім у
ланцюгу постачань платником податків
та його безпосереднім контрагентом.

Крім того, відповідач не надав суду
беззаперечних доказів того, що не
виконання контрагентами ТОВ «Верде
Груп» своїх договірних зобов'язань,
мало наслідком безтоварність операцій
між позивачем та ТОВ «Верде Груп».

Суд також зазначає, що не є підставою
для відмови у праві на податковий
кредит порушення податкової
дисципліни, вчинені ТОВ «Верде Груп»
(аналогічну позицію займає Верховний
Суд України у постанові від 13.01.2009 року,
номер судового рішення в ЄДРСР - 3060678) та
не знаходження ТОВ «Верде Груп» за
юридичною адресою.

Отже, судом підлягає дослідженню факт
реальності господарської операції між
позивачем та ТОВ «Верде Груп».

Судом також встановлено, що між
позивачем та ТОВ «Верде Груп» укладено
договір поставки № 02-14/05 від 01.02.2014 року
у відповідності до умов якого ТОВ
«Верде Груп» зобов'язувались поставити
позивачу товар, а останній зобов'язався
його оплатити.

Факт поставки товарно-матеріальних
цінностей ТОВ «Верде Груп» позивачу
підтверджується копіями видаткових
накладних, які знаходяться у
матеріалах справи та вказані у Акті
перевірки.

Вказані документи відповідають ч.2 ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні».

ТОВ «Верде Груп» виписало позивачу
податкові накладні, які складено у
відповідності до норм Податкового
кодексу України.

Факт перевезення товару від ТОВ «Верде
Груп» позивачу підтверджується
копіями товарно-транспортних
накладних, копії яких знаходяться у
матеріалах справи.

У товарно-транспортних накладних
вказано в якості автопідприємства
фізичну особу - підприємця ОСОБА_6, з
яким позивач уклав договір на
перевезення вантажів від 01.01.2013 року №
01/13-05, копія якого знаходиться у
матеріалах справи.

Судом також встановлено, що фізична
особа - підприємець ОСОБА_6 має на праві
власності транспортні засоби, що
підтверджується копією свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу, яке
знаходяться у матеріалах справи. У
матеріалах справи знаходяться
свідоцтва про державну реєстрацію
транспортних засобів, які здійснювали
перевезення вантажу для позивача.

Судом встановлено, що товар придбаний
позивачем у ТОВ «Верде Груп»
використовувався у господарській
діяльності позивача, оскільки видами
діяльності позивача є загальне
прибирання будинків, інші види
діяльності із прибирання, що також не
заперечується і відповідачем та
відображено у Акті перевірки та
Спеціальному витягу з ЄДРПОУ, що
знаходиться у матеріалах справи.

Судом також встановлено, що між
позивачем та ТОВ «Верде Груп» укладено
договір про надання послуг від 01.03.2014
року № 03-14/05, у відповідності до умов
яких ТОВ «Верде Груп» зобов'язувалось
надати позивачу послуги з підготовки
документів для участі у тендері, а
позивач зобов'язувався їх оплатити.

Факт надання послуг позивачу
підтверджується копіями актів наданих
послуг, які знаходяться у матеріалах
справи та вказані у Акті перевірки.

Вказані документи відповідають ч.2 ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні».

ТОВ «Верде Груп» виписало позивачу
податкові накладні, які складено у
відповідності до норм Податкового
кодексу України.

Згідно листа Вищого адміністративного
суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11
«Щодо однакового застосування
адміністративними судами окремих
приписів Податкового кодексу України
та Кодексу адміністративного
судочинства України» судам слід
ураховувати, що для підтвердження
права платника податку на формування
витрат та/або податкового кредиту з
податку на додану вартість достатньо
наявності мети використання товарів та
послуг, що ним придбані, незалежно від
фактичних результатів такого
використання.

Судом встановлено, що позивач надає
послуги з прибирання будинків, що
підтверджується копією спеціального
витягу з ЄДРПОУ, який знаходиться у
матеріалах справи.

Враховуючи те, що основною метою
укладеного договорів слугувало
просування послуг, що надає позивач, то
суд вважає, що витрати понесенні
позивачем на оплату послуг наданих ТОВ
«Верде Груп» прямо пов'язані з
господарською діяльністю позивача, під
якою розуміється діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу.

Відповідно до статей 42 та 43
Господарського кодексу України
підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.
Підприємці мають право без обмежень
самостійно здійснювати будь-яку
підприємницьку діяльність, яку не
заборонено законом.

Підприємництво здійснюється на основі:
самостійного формування підприємцем
програми діяльності, вибору
постачальників і споживачів продукції,
що виробляється, залучення
матеріально-технічних, фінансових та
інших видів ресурсів, використання
яких не обмежено законом, встановлення
цін на продукцію та послуги відповідно
до закону (ч.1 ст. 44 Господарського
кодексу України).

Отже, позивач вправі самостійно
вибирати постачальників послуг.

Факт участі позивача у тендерах у
березні 2014 року підтверджується
листами ТОВ «Спортивний комплекс
«Янтарний» від 10.09.2014 року № 10094,
довідкою ТОВ «Украрома» від 05.09.2014 року,
№ 05/09/2, а також копіями укладених
позивачем чотирьох договорів з
компаніями ТОВ «Метінвест Холдинг» за
результатами тендерів, які знаходяться
у матеріалах справи.

Також судом встановлено, що між
позивачем та ТОВ «Верде Груп» укладено
договір про технічне обслуговування та
ремонт обладнання № 01-14/06 від 01.01.2014
року, у відповідності до умов якого ТОВ
«Верде Груп» зобов'язувалось надати
позивачу послуги з ремонту та
техобслуговування обладнання
позивача, а останній зобов'язався їх
оплатити.

Факт надання послуг позивачу
підтверджується копіями актів наданих
послуг, які знаходяться у матеріалах
справи та вказані у Акті перевірки.

Вказані документи відповідають ч.2 ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні».

ТОВ «Верде Груп» виписало позивачу
податкові накладні, які складено у
відповідності до норм Податкового
кодексу України.

Також судом встановлено, що між
позивачем та ТОВ «Верде Груп» укладено
договір про обслуговування
комп'ютерної техніки № 01-14/07 від 01.01.2014
року, у відповідності до умов якого ТОВ
«Верде Груп» зобов'язувалось надати
позивачу послуги обслуговування
комп'ютерної техніки позивача, а
останній зобов'язався їх оплатити.

Факт надання послуг позивачу
підтверджується копіями актів наданих
послуг, які знаходяться у матеріалах
справи та вказані у Акті перевірки.

Вказані документи відповідають ч.2 ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні».

ТОВ «Верде Груп» виписало позивачу
податкові накладні, які складено у
відповідності до норм Податкового
кодексу України.

Судом під час розгляду справи
встановлено наявність у позивача
обладнання (машин та механізмів) для
прибирання приміщень, що
підтверджується оборотно-сальдовою
відомістю за 31.03.2014 року, а також
наявність у позивача комп'ютерної
техніки, що підтверджується
оборотно-сальдовою відомістю за 01.02.2014
року.

Також судом на підставі податкового
розрахунку 1-ДФ за 1 квартал 2014 року
встановлено, що у ТОВ «Верде Груп» було
у штаті 7 працівників, два з яких
звільнились.

У відповідності до відомостей з
офіційного сайту Державної фіскальної
служби України свідоцтво платника ПДВ
ТОВ «Верде Груп» видано 20.09.2013 року,
тобто на момент здійснення
господарської операції з позивачем ТОВ
«Верде Груп» було платником податку на
додану вартість та вправі було
видавати податкові накладні.

Судом на підставі спеціального витягу
з ЄДРПОУ, які знаходяться у матеріалах
справи, встановлено, що ТОВ «Верде
Груп» є зареєстрованою юридичною
особою.

У відповідності до інформаційного
листа Вищого адміністративного суду
України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 року «Щодо
підтвердження даних податкового
обліку» документи та інші дані, що
спростовують реальність здійснення
господарської операції, яка
відображена в податковому обліку,
повинні оцінюватися з урахуванням
специфіки кожної господарської
операції - умов перевезення, зберігання
товарів, змісту послуг, що надаються
тощо.

При цьому сама собою наявність або
відсутність окремих документів, а так
само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податків у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце.
Водночас наявність формально
складених, але недостовірних первинних
документів, відповідність яких
фактичним обставинам спростована
належними доказами, не є безумовним
підтвердженням реальності
господарської операції.

У листі Міністества доходів і зборів
України від 19.09.2013 № 11569/6/99-99-22-01-03-15/1128
вказано про те, що «основаниями для
формирования налогового кредита
является наличие надлежащим образом
оформленной налоговой накладной,
таможенной декларации, заявления с
жалобой на поставщика, поданного в
соответствии с пунктом 201.10 статьи 201
Кодекса, бухгалтерской справки,
составленной в соответствии с пунктом
198.5 статьи 198 Кодекса, или других
документов, предусмотренных пунктом
201.11 статьи 201 Кодекса.
Товарно-транспортная накладная не
содержится в перечне документов,
определяющих право на формирование
налогового кредита».

За вказаних обставин судом
відхиляються доводи відповідача про
те, що неналежним чином оформлена
товарно-транспортна накладна може
свідчити про безтоварність
господарської операції та
протиправність формування податкового
кредиту.

У інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України від
28.03.2014 № 375/11/14-14 зазначено
універсальний принцип розгляду
податкових спорів, а саме: перевага
надається змісту документа порівняно з
його зовнішньою формою. Подібні
правила судам варто застосовувати не
лише щодо спірних рішень контролюючих
органів, а також і при здійсненні
оцінки належності первинних
документів, податкових накладних,
документів податкової звітності, що
подається платниками податків тощо.

Таким чином, судом відхиляються доводи
відповідача про те, що у видаткових
накладних та актах наданих послуг
відсутні дані, які б дали змогу
ідентифікувати осіб, які підписували
документи та не зазначено місце
складання первинних документів.

Також судом відхиляються доводи
відповідача про те, що у актах наданих
послуг не розкрито зміст господарських
операцій, які виконувалися ТОВ «Верде
Груп» для позивача з наступних причин.

Згідно з вимогами пункту 1 статті 9
Закону України від 16 липня 1999 року №
996-XIV "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" (далі -
Закон № 996) підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції
(пункт 2 статті 9 Закону № 996).

Згідно з пунктом 2.7 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95 р. № 88 (далі - Положення № 88),
первинні документи складаються на
бланках типових і спеціалізованих
форм, затверджених відповідним органом
державної влади. Документування
господарських операцій може
здійснюватись із використанням
виготовлених самостійно бланків, які
повинні містити обов'язкові реквізити
чи реквізити типових або
спеціалізованих форм.

Ступінь деталізації змісту і обсягу
господарської операції Законом № 996 і
Положенням № 88 не встановлено, тому її
можуть визначати особи, які
відповідають за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення. При цьому така
деталізація має забезпечити розкриття
змісту господарської операції та
ідентифікацію активів, зобов'язань,
доходів або витрат, з нею пов'язаних.

На думку суду зазначення у актах
наданих послуг найменування робіт
«Комп'ютерні послуги» та «Технічне
обслуговування ОЗ» із посиланням у
інших реквізитах на відповідний
договір розкривають зміст
господарської операції та
ідентифікацію активів, зобов'язань,
доходів або витрат, з нею пов'язаних.

На підставі викладеного, судом
встановлено рух товарів між позивачем
та ТОВ «Верде Груп» та реальність
господарських операцій позивача з ТОВ
«Верде Груп».

Враховуючи викладене податкове
повідомлення - рішення Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області «р» від 22.07.2014 року № є
протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 11, 50, 70, 71, 72, 86, 159-163
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області «р» від
22.07.2014 року № , яким позивачу
збільшено грошове зобов'язання з ПДВ на
суму 1 028 021,00 грн. та застосовано штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 514 010,50 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Клінінг-Сервіс»
судовий збір у розмірі 487,20 гривень.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
23 жовтня 2014 року

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили станом на 23.10.2014
року Суддя З оригіналом згідно
Помічник судді С.В.
Златін С.В. Златін
Р.Ю. Ричка