Справа № 813/5496/14
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/5496/14
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді
з участю секретаря судового засідання
з участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну
справу за позовом ОСОБА_2 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області про
визнання протиправними дій і
зобов'язання вчинити певні дії,
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області (далі - ІДАБК у
Львівській області), в якому просить
визнати протиправними дії ІДАБК у
Львівській області щодо відмови у
реєстрації декларації про початок
виконання будівельних робіт та
зобов'язати відповідача зареєструвати
декларацію про початок виконання
будівельних робіт «Будівництво
офісно-складських приміщень по
обґрунтування позовних вимог
посилається на невідповідність нормам
чинного законодавства висновків
відповідача, вказаних ним в листах від
17.06.2014 року № 4/13-6-3193 та від 04.07.2014 року №
7/13-6-3680 про повернення на доопрацювання
декларації про початок виконання
будівельних робіт. Зазначає, що подана
ним виправлена декларації про початок
виконання будівельних робіт від 04.07.2014
року є такою, що відповідає вимогам
чинного законодавства, заповнена
повністю, дані внесені ним є
достовірними, а дії ІДАБК у Львівській
області в частині відмови у реєстрації
та поверненні направленої декларації є
незаконними, протиправними та такими,
що порушують законні права та інтереси
позивача. З посиланням на норми статті
202 Земельного кодексу України та статті
1,2,18 Закону України «Про реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» вказує про те, що з 2013 року
право власності на земельні ділянки
реєструється у новоствореному Реєстрі
прав на нерухоме майно, видача
державних актів на землю не
здійснюється, на їх заміну видаються
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно та витяги з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
або Державного земельного кадастру.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала у
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві. Просила позов
Представник відповідача, повідомлений
належним чином, в судове засідання
14.10.2014 року не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив. В судовому
засіданні 05.09.2014 року надав суду
пояснення та письмові заперечення,
зміст яких полягає в тому, що дії ІДАБК
у Львівській області щодо повернення
на доопрацювання декларації про
початок виконання будівельних робіт
від 04.07.2014 року № 7/13-6-3680 є правомірними.
При надходженні від замовника
рекомендованим листом з описом
вкладення двох примірників декларації
про початок виконання будівельних
робіт, заповнених згідно додатку 2 до
Порядку виконання будівельних робіт,
затвердженого Постановою КМУ № 466 від
13.04.2011р. ІДАБК у Львівській області,
перевіривши повноту даних у такій
декларації зобов'язана її
зареєструвати, якщо вона подана чи
оформлена без порушень установлених
вимог. При цьому Інспекція перевіряє
тільки повноту даних, тобто факт
заповнення необхідних пунктів
декларації, а не їх достовірність
(правдивість). Перевірка достовірності
даних, внесених у декларацію,
перевіряється не під час її реєстрації,
а під час здійснення заходів
архітектурно-будівельного контролю
безпосередньо на об'єкті будівництва
під час перевірки законності
проведення будівельних робіт. У
поданий на реєстрацію декларації
позивачем невірно вказані наступні
показники: у інформацію про земельну
ділянку внесено дані, що не передбачені
встановленою формою декларації -
відповідно до додатку 2 «Порядку
виконання будівель них робіт»
затвердженого Постановою КМУ від
13.04.2011р. та невірно зазначено основні
показники будівництва. Просив
відмовити у задоволенні позову.
Суд, заслухавши пояснення представника
позивача та заперечення відповідача,
з'ясувавши обставини, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
та заперечень, дослідивши докази, якими
вони обґрунтовуються та оцінивши їх в
сукупності, встановив наступні
фактичні обставини та відповідні їм
Позивач ОСОБА_2 на підставі
нотаріального посвідченого договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
25 травня 2012 року придбав у власність у
Лапаївської сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області земельну ділянку, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 0,1200 га ( а.с.24-25).
З пункту 1.1. договору слідує, що
земельна ділянка була передана у
власність ОСОБА_2 відповідно до
Протоколу проведення аукціону №О0442
від 30.04.2012 року з визначення переможця
щодо купівлі земельної ділянки та на
підставі рішення №129 VI сесії V
скликання Лапаївської сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області від 25.01.2008 року «Про визначення
переліку земельних ділянок,
призначених для продажу у власність
або права оренди на аукціонах, для
будівництва та обслуговування
промислових об'єктів» та рішення VI
сесії VІ скликання Лапаївської
сільської ради Пустомитівського
району Львівської області від 20.01.2012
року «Про продаж земельної ділянки
площею 0,1200 га під забудову для
розміщення офісно-складських
приміщень в с. Лапаївка».
Право власності ОСОБА_2 на земельну
ділянку, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 0,1200 га,
підтверджується Витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності № 3277130
від 08.05.2013 р. (а.с.23).
На замовлення ОСОБА_2 Приватним
підприємством «ГАБР-Л» було розроблено
проектну документацію, а Відділом
містобудування та архітектури
Пустомитівської районної державної
адміністрації № 067-18/20 від 08.10.2013 р.
надано містобудівні умови та обмеження
забудови земельної ділянки.
Отже ОСОБА_2 є замовником
будівництва об'єкта «Будівництво
офісно-складських приміщень по
Під будівництво позивач
використовує належну йому на праві
власності земельну ділянку, придбану
згідно нотаріального посвідченого
договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 25 травня 2012 року,
зареєстрованого в реєстрі за №675.
ОСОБА_2 на адресу ІДАБК у Львівській
області було направлено декларацію про
початок виконання будівельних робіт,
яка була зареєстрована 11.06.2014 року за
вх.№7/13/14/17-1086 (а.с.7-9).
Листом від 17.06.2014 року за №7/13-6-3196
відповідач повідомив позивача про своє
рішення від 17.06.2014 року за № ЛВ008,
яким відмовлено у реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт та повернуто її на
доопрацювання, у зв'язку із:

- невідповідністю зазначених дати
документу про затвердження проектної
документації замовником та дати
проведення експертизи;

- у інформацію про земельну ділянку
внесено дані, що не передбачені
встановленою формою декларації
відповідно дод. 2 «Порядку виконання
будівельних робіт», затвердженою
Постановою Кабінету Міністрів України
від 13 квітня 2011 р. №466; невірно
зазначено основні показники об'єкта
будівництва;

- кожна сторінка декларації не
підписана замовником відповідно до п. 1
Примітки Додатку 2 до Порядку (а.с.10).

ОСОБА_2 повторно направив декларацію
про початок виконання будівельних
робіт з внесеними виправленнями
відповідно до зауважень відповідача,
яка була зареєстрована останнім 01.07.2014
року за вх. № 7/13/14/17-1319 (а.с.12-14).

Листом від 04.07.2014 року за №7/13-6-3680
відповідач повідомив позивача про своє
рішення від 04.07.2014 р. за №ЛВ61, яким
відмовив у реєстрації повторно
надісланої декларації про початок
виконання будівельних робіт та знову
повернув її на доопрацювання, у зв'язку
із:

- не в повній мірі усунуто зауваження,
вказані в листі Інспекції №4/13-6-3193 від
17.06.2014 р.:

- у інформацію про земельну ділянку
внесено дані, що не передбачені
встановленою формою декларації
відповідно дод. 2 «Порядку виконання
будівельних робіт», затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 13.04.2011 р. №466;

- невірно зазначено основні показники
об'єкта будівництва (а.с.11).

Не погодившись із таким рішенням
відповідача та підставами відмови у
реєстрації декларації про початок
виконання будівельних робіт
«Будівництво офісно-складських
приміщень по АДРЕСА_1», ОСОБА_2 оскаржив
його в судовому порядку.

Вирішуючи даний спір суд виходив з
наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Правові та організаційні основи
містобудівної діяльності і
спрямований на забезпечення сталого
розвитку територій з урахуванням
державних, громадських та приватних
інтересів встановлено Законом України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI
(далі - Закон № 3038-VI).

Відповідно до вимог пункту 2 частини 1
статті 34 Закону № 3038-VI, замовник має
право виконувати будівельні роботи
після реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I-III
категорій складності.

Частинами 2, 3, 4 статті 36 Закону № 3038-VI
встановлено, що реєстрацію декларації
про початок виконання будівельних
робіт проводять відповідні інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю на безоплатній основі
протягом п'яти робочих днів з дня
надходження декларації. Виконувати
будівельні роботи, підключати об'єкт
будівництва до інженерних мереж та
споруд без реєстрації зазначеної
декларації забороняється. За наявності
зареєстрованої декларації про початок
виконання будівельних робіт отримання
замовником та генеральним підрядником
чи підрядником (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників) інших документів
дозвільного характеру для виконання
будівельних робіт та видалення зелених
насаджень у межах будівельного
майданчика не вимагається.

Форма декларації про початок виконання
будівельних робіт, порядок її подання
та реєстрації, форма повідомлення про
зміну даних у зареєстрованій
декларації визначаються Кабінетом
Міністрів України.

Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
відмовляють у реєстрації декларації
про початок виконання будівельних
робіт, якщо декларація подана чи
оформлена з порушенням встановлених
вимог. Рішення про відмову в реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт приймається у строк,
передбачений для реєстрації
декларації.

При цьому, згідно частини 8 статті 36
цього Закону, замовник відповідно до
закону несе відповідальність за
повноту та достовірність даних,
зазначених у поданій ним декларації
про початок виконання будівельних
робіт, та виконання будівельних робіт
без зареєстрованої декларації.

Порядком виконання будівельних робіт,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 13 квітня 2011 року
№466 «Про деякі питання виконання
підготовчих і будівельних робіт»,
визначено процедуру виконання
будівельних робіт (далі - Порядок).

Так, пунктами 8-11 Порядку (у редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) визначено, що
реєстрація декларації здійснюється з
дотриманням вимог Закону України «Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності». Декларація
приймається у дозвільному центрі за
місцезнаходженням об'єкта. Реєстрацію
декларації проводить Інспекція за
місцезнаходженням об'єкта на
безоплатній основі. Замовник (його
уповноважена особа) заповнює і подає
особисто або надсилає рекомендованим
листом з описом вкладення до Інспекції
два примірники декларації за формою
згідно з додатком 2. Один примірник
після проведення реєстрації
повертається замовнику, другий -
залишається в Інспекції, яка її
зареєструвала. Замовник згідно із
законом відповідає за повноту та
достовірність даних, зазначених у
поданій ним декларації. Інспекція
протягом п'яти робочих днів з дня
надходження декларації перевіряє
повноту даних, зазначених у декларації
та реєструє її. У разі коли декларація
подана чи оформлена з порушенням
установлених вимог, Інспекція повертає
її замовнику з обґрунтуванням причин
повернення у строк, передбачений для її
реєстрації.

Форма (бланк) декларації про початок
виконання будівельних робіт міститься
у додатку 2 до Порядку виконання
будівельних робіт.

Отже, Законом № 3038-VI та Порядком
визначено, що при реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт не передбачено
надання будь-яких інших документів,
окрім двох примірників зазначеної
декларації, а у разі повернення
декларації на доопрацювання Інспекція
зобов'язана обґрунтувати причини її
повернення, оскільки визначено
вичерпний перелік підстав повернення
декларації замовнику.

Судом встановлено, що у надісланій
ОСОБА_2 декларації про початок
виконання будівельних робіт,
зареєстрована відповідачем 01.07.2014 року
за вх. № 7/13/14/17-1319 заповнені всі
необхідні рядки та графи.

Стосовно такої підстави відмови
відповідачем у реєстрації вказаної
декларації про початок виконання
будівельних робіт як внесення у
інформацію про земельну ділянку даних,
що не передбачені встановленою формою
декларації відповідно додатку 2
«Порядку виконання будівельних робіт»,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 13.04.2011 р. №466, суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

У бланку декларації про початок
виконання будівельних робіт щодо
використання для будівництва
земельної ділянки (в редакції
Постанови КМУ № 653 від 11.07.2012року,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) вказано: державний акт,
свідоцтво про право власності на землю
(дата, серія, номер), договір
оренди/суперфіцію (дата, номер).

Відповідач вимагав від позивача
вказати один із вище перелічених
документів.

Згідно статті 202 земельного кодексу
України державна реєстрація земельних
ділянок здійснюється у Державному
земельному кадастрі в порядку,
встановленому Законом.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень врегульовано Законом
України «Про реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01
липня 2004 року № 1952-IV (далі - Закон №
1952-IV).

У відповідності до наведених у статті 2
Закону № 1952-IV понять:

- державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження
таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

- Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно - єдина державна
інформаційна система, що містить
відомості про права на нерухоме майно,
їх обтяження, а також про об'єкти та
суб'єктів цих прав;

- нерухоме майно - земельні ділянки, а
також об'єкти, розташовані на земельній
ділянці, переміщення яких неможливе
без їх знецінення та зміни призначення.

Згідно статті 3 Закону № 1952-IV державна
реєстрація прав є обов'язковою.
Інформація про права на нерухоме
майно та їх обтяження підлягає
внесенню до Державного реєстру прав.
При цьому держава гарантує
достовірність зареєстрованих прав на
нерухоме майно та їх обтяжень.

Статтею 4 цього Закону визначено права
та обтяження, що підлягають державній
реєстрації, згідно пункту 2
частини першої якої обов'язковій
державній реєстрації підлягають
речові права та обтяження на нерухоме
майно, розміщене на території України,
що належить фізичним особам, зокрема:
право володіння; право користування
(сервітут); право користування
земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека; довірче
управління майном;

Згідно частини першої статті 5 Закону №
1952-IV до б'єктів нерухомого майна,
стосовно яких проводиться державна
реєстрація прав та їх обтяжень у
Державному реєстрі прав належать і
земельні ділянки.

Права на нерухоме майно та їх
обтяження, які підлягають державній
реєстрації, виникають з моменту такої
реєстрації.

Порядок проведення державної
реєстрація прав та їх обтяжень
визначений статтею 15 Закону № 1952-IV і
відбувається у такій послідовності :

1) прийняття і перевірка документів,
реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності
підстав для відмови чи зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну
реєстрацію чи відмову в ній або
зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного
реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 Закону України
«Про реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»;

6) надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Відповідно до статті 18 Закону № 1952-IV
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, що підтверджує
виникнення права власності при
здійсненні державної реєстрації прав
на нерухоме майно, видається:

1) фізичним та юридичним особам на
новозбудовані, реконструйовані об'єкти
нерухомого майна;

2) членам житлового,
житлово-будівельного, дачного,
гаражного чи іншого відповідного
кооперативу, які повністю внесли
свої пайові внески;

3) юридичним особам у разі внесення до
статутного фонду (статутного або
складеного капіталу) об'єктів
нерухомого майна їх засновниками
(учасниками);

4) фізичним особам та юридичним особам,
які в разі ліквідації (реорганізації)
юридичної особи отримали у власність у
встановленому законодавством порядку
нерухоме майно юридичної особи, що
ліквідується (реорганізується);

5) фізичним особам та юридичним особам,
що вийшли зі складу засновників
(учасників) юридичної особи за рішенням
органу, уповноваженого на це
установчими документами, отримали у
власність об'єкт нерухомого майна,
переданий їм;

6) реабілітованим громадянам, яким
повернуто у власність належні їм
об'єкти нерухомого майна;

7) у разі виділення окремого об'єкта
нерухомого майна зі складу об'єкта
нерухомого майна, що складається із
двох або більше об'єктів;

8) фізичним та юридичним особам на
об'єкти нерухомого майна, які в
установленому порядку переведені з
житлових у нежитлові і навпаки;

8-1) фізичним та юридичним особам у разі
безоплатної передачі їм земельної
ділянки із земель державної чи
комунальної власності за рішеннями
органів державної влади, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
органів місцевого самоврядування;

9) в інших випадках, встановлених
законом.

Системний аналіз положень статей 15 та 18
Закону № 1952-IV дає підстави
стверджувати, що з 1 січня 2013 року
результатом реєстрації прав власності
та доказом прав власності на земельну
ділянку є не державні акти на право
власності на земельну ділянку, а
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно в разі безоплатного
передання земельної ділянки із земель
державної чи комунальної власності за
рішеннями органів державної влади,
Ради міністрів Автономної Республіки
Крим, органів місцевого самоврядування
та витяг з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, якщо реєстрації
підлягав перехід права власності на
земельну ділянку від однієї особи до
іншої.

З огляду на вищевикладене, посилання
позивачем у поданій декларації про
початок виконання будівельних робіт на
Витяг з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності № 3277130 від 08.05.2013 р. як
на підставу використання земельної
ділянки для будівництва є правомірним.

При цьому слід ураховувати ту
обставину, що форма бланка декларації
про початок виконання будівельних
робіт щодо використання для
будівництва земельної ділянки, яка є
додатком 2 до Постанови КМУ від 13.04.2011 р.
№466, діє в редакції Постанови КМУ № 653
від 11.07.2012 року, а зміна реєстрації
права власності на земельну ділянку
відбулася з 1 січня 2013 року.

Тому у Інспекції ДАБК у Львівській
області не було правових підстав для
відмови у реєстрації декларації про
початок виконання будівельних робіт,
зареєстрованої 01.07.2014 року за вх. №
7/13/14/17-1319 по причині внесення у
інформацію про земельну ділянку даних,
що не передбачені встановленою формою
декларації відповідно додатку 2
«Порядку виконання будівельних робіт»,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 13.04.2011 р. №466, тому
такі дії є протиправними.

Стосовно такої підстави відмови
відповідачем у реєстрації вказаної
декларації про початок виконання
будівельних робіт як «невірно
зазначено основні показники об'єкта
будівництва», то і вона не знайшла
свого підтвердження у судовому
засіданні.

Як зазначено в декларації про початок
виконання будівельних робіт
«Будівництво офісно-складських
приміщень по АДРЕСА_1», дане
будівництво відноситься до ІІІ
категорії. Технічний нагляд здійснює
ОСОБА_4. У декларації зазначено серію та
номер кваліфікаційного сертифіката, як
цього вимагає додаток 2 до «Порядку
виконання будівельних робіт». Проектна
документація розроблена ПП «ГАБР-Л»
під керівництвом головного
архітектора проекту ОСОБА_5, наказ
№АН-6/2013 від 30.12.2013 р. серія та номер
кваліфікаційного сертифіката АА №000776.
Філією ДП «Укрдержбудекспертиза» у
Львівській області, експертом ОСОБА_6
проведена експертиза проекту
будівництва та надано позитивний
висновок. Відділом містобудування та
архітектури Пустомитівської районної
державної адміністрації видані
містобудівні умови №67-18/20 від 08.10.2013 р.

Жодного зауваження щодо перелічених
документів відповідачем не виявлено.

У декларації чітко зазначено, що
відповідно до проектної документації
загальна площа об'єкта будівництва
складає 872,53 кв.м, корисна площа 641,31 кв.м,
поверховість 1,2 кв.м (в т.ч. мансарда).

Відповідач, вказуючи про невірне
зазначення основних показників об'єкта
будівництва всупереч вимог пункту 11
Порядку виконання будівельних робіт не
обґрунтував у чому саме полягає не
вірність зазначення основних
показників.

За таких обставин відмова Інспекції
ДБК у Львівській області з вказаної
підстави у реєстрації декларації про
початок виконання будівельних робіт є
протиправною.

Відповідно до пункту 9 вказаного
Порядку саме замовник згідно із
законом відповідає за повноту та
достовірність даних, зазначених у
поданій ним декларації, а на Інспекції
ДАБК у Львівській області покладено
обов'язок здійснити реєстрацію такої
декларації.

Відповідно до вимог частини другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС
України), в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не подано належних
доказів правомірності відмови у
реєстрації декларації про початок
виконання будівельних робіт
«Будівництво офісно-складських
приміщень по АДРЕСА_1» та повернення її
позивачу для доопрацювання.

Відповідно до частини третьої статті 2
КАС України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені
) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з
метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Перевіривши оскаржені дії ІДАБК у
Львівській області щодо відмови у
реєстрації декларації про початок
виконання будівельних робіт, суд
дійшов переконання, що вони вчинені без
урахування вимог чинного
законодавства та з порушенням
передбачених статтею 2 КАС України
принципів, тому їх слід визнати
протиправними, задовольнивши позов в
цій частині.

Що стосується позовної вимоги про
зобов'язання Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області зареєструвати
декларацію про початок виконання
будівельних робіт від 04.07.2014 року №
ЛВ61, то така не підлягає до
задоволення з огляду на таке.

Згідно з вимогами пункту 2 частини 1
статті 34 3038-VI замовник має право
виконувати будівельні роботи після
реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I-III
категорій складності.

Тобто дії щодо реєстрації декларації
про початок виконання будівельних
робіт здійснюються Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
та її територіальними органами, як
суб'єктом владних повноважень.

Згідно з Рекомендаціями Комітету
Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно
здійснення адміністративними органами
влади дискреційних повноважень,
прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на
316-й нараді, під дискреційними
повноваженнями слід розуміти
повноваження, які адміністративний
орган, приймаючи рішення, може
здійснювати з певною свободою розсуду,
тобто, коли такий орган може обирати з
кількох юридично допустимих рішень те,
яке він вважає найкращим за даних
обставин.

З огляду на положення КАС України щодо
компетенції адміністративного суду,
останній не може підміняти інший орган
державної влади та перебирати на себе
повноваження щодо вирішення питань,
які законодавством віднесені до
компетенції цього органу державної
влади.

Отже, адміністративний суд у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, виконуючи завдання
адміністративного судочинства щодо
перевірки відповідності їх прийняття
(вчинення), передбаченим частиною
третьою статті 2 КАС України, критеріям,
не втручається та не може втручатися у
дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта
владних повноважень поза межами
перевірки за названими критеріями.

Окрім цього, за № ЛВ61 від 04.07.2014
року зареєстрована відмова ІДАБК у
Львівській області у реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт «Будівництво
офісно-складських приміщень по
АДРЕСА_1», а не сама декларація.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
зобов'язання відповідача
зареєструвати декларацію про початок
виконання будівельних робіт, тому ця
позовна вимога не може бути задоволена.

Відповідно до частини першої статті 94
КАС України підлягають частковому
відшкодуванню з Державного бюджету
України пропорційно до задоволених
позовних вимог понесені позивачем
судові витрати у вигляді судового
збору в розмірі 36 грн 50 к., сплаченого за
платіжним дорученням № 588 від 05 серпня
2014 року.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167
Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області щодо
відмови у реєстрації декларації про
початок виконання будівельних робіт
«Будівництво офісно-складських
приміщень по АДРЕСА_1» від 04.07.2014 року №
ЛВ61.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
в користь ОСОБА_2 36 (тридцять шість)
гривень 50 копійок судових витрат.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови
відповідно до частини другої статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Хома О.П.

Повний текст постанови виготовлений 20
жовтня 2014 року.