Справа № 818/1595/13-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/42635/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в м. Шостці та
Шосткинському районі Сумської області
на постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2013
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 23 липня 2013 року у справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Шостці та Шосткинському районі
Сумської області про визнання
протиправною та скасування вимоги про
сплату боргу,

в с т а н о в и л а:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Шостці та Шосткинському районі про
визнання протиправною та скасування
вимоги про сплату боргу № Ф 891 від
13.02.2013.

В обґрунтування заявлених вимог
зазначає, що вона є пенсіонером за
віком, знаходиться на обліку і з 29.01.2009
отримує пенсію за віком в Управлінні
Пенсійного фонду України в м.Шостці та
Шосткинському районі Сумської області.
Зазначає, що вона зареєстрована як
фізична особа-підприємець, сплачує
єдиний податок. Відповідачем
сформована вимога від 13.02.2013 №Ф 891 про
сплату недоїмки з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2012 рік в
розмірі 4572грн.42коп. Із даною вимогою
позивач не погоджується, оскільки
відповідно до частини 4 статті 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" особи, які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. Тому, на думку
позивача, оскаржувана вимога є
протиправною і такою. що підлягає
скасуванню.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 23 липня 2013
року, позов задоволено: визнано
протиправною та скасовано вимогу про
сплату боргу № Ф 891 від 13.02.2013.

У поданій касаційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в м. Шостці та
Шосткинському районі Сумської області
із посиланням на порушення судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржувані судові
рішення та ухвалити нове рішення, яким
в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що ОСОБА_2 зареєстрована
як фізична особа-підприємець, що
підтверджується копією свідоцтва про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця, є платником єдиного
податку, що підтверджується копією
свідоцтва платника єдиного податку
серії НОМЕР_1, виданого Шосткинською
МДПІ, взята на облік платників єдиного
внеску в УПФУ в м. Шостці та
Шосткинському районі.

Відповідно до пенсійного посвідчення
серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 є пенсіонером за
віком.

Згідно з довідкою УПФУ в м.Шостці та
Шосткинському районі №327 від 22.02.2013
ОСОБА_2 призначена пенсія за віком на
пільгових умовах (список №2).

13.02.2013 року Управлінням ПФУ в м. Шостці
та Шосткинському районі сформовано
вимогу про сплату боргу №Ф891, з якої
вбачається, що станом на 01.02.2013
заборгованість ФОП ОСОБА_2 зі сплати
єдиного внеску становить 4572грн.42коп.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з позицією якого погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що особи, яким пенсія за віком
призначена відповідно до статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», не є платниками єдиного
внеску за себе згідно з частиною
четвертою статті 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», так як і особи,
які є пенсіонерами за віком на
загальних умовах, оскільки згадана
норма не містить будь-яких винятків
щодо пенсіонерів за віком.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України погоджується із
зазначеними висновками судів
попередніх інстанцій, з огляду на
наступне.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначаються
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування".

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 1
вищезазначеного Закону єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

У відповідності до пункту 4 частини 1.
статті 4 цього Закону платниками
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

Відповідно до частини. 4 статті 4 Закону
особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Таким чином, за змістом цієї норми
фізичні особи-підприємці, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати єдиного внеску
за себе, за умови, якщо такі особи є
пенсіонерами за віком (незалежно від
того чи досягли вони загального
пенсійного віку чи така пенсія
оформлена на пільгових умовах - зі
зменшенням віку) та отримують
відповідно до закону пенсію.

За приписами статті 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" особи мають
право на призначення пенсії за віком
після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років. До досягнення віку,
встановленого абзацом першим цієї
статті, право на пенсію за віком мають
жінки 1961 року народження і старші після
досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956
року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957
року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958
року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959
року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960
року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961
року по 31 грудня 1961 року.

Згідно із абзацами першим та другим
пункту 16 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» до
приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом закони
України та інші нормативно-правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону. Положення
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» застосовуються, зокрема
в частині визначення права на пенсію за
віком на пільгових умовах.

У зв'язку з цим слід зазначити, що
статтею 2 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначено виключний
перелік трудових пенсій, які
призначаються за цим Законом (за віком;
по інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років).

Загальні умови призначення пенсій за
віком визначені статтею 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» та
частиною першою статті 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

При цьому, статтею 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
передбачена можливість призначення
пенсії за віком на пільгових умовах - із
зменшенням віку, зазначеного у статті 12
цього Закону, та за наявності
відповідного трудового стажу.

Як установили суди, позивачу
призначена пенсія за віком на
пільгових умовах за Списком №2.

Отже, правильними є висновки судів
попередніх інстанцій про те, що особи,
яким пенсія за віком призначена
відповідно до статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», не є
платниками єдиного внеску за себе
згідно з частиною четвертою статті 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування», так
як і особи, які є пенсіонерами за віком
на загальних умовах, оскільки згадана
норма не містить будь-яких винятків
щодо пенсіонерів за віком.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судами першої та апеляційної
інстанцій дана вірно, порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні оскаржуваних судових
рішень судами не допущено.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Шостці та
Шосткинському районі Сумської області
відхилити, а постанову Сумського
окружного адміністративного суду від 29
квітня 2013 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 23 липня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: