Справа № 2а-166/11
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
Справа № 25731/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Носа С. П.,

суддів -
Клюби В. В., Кухтея Р. В.;

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу відділу Державної виконавчої
служби Сокальського районного
управління юстиції на постанову
Сокальського районного суду
Львівської області від 24 лютого 2011 року
в справі за позовом управління
Пенсійного фонду України у
Сокальському районі Львівської
області до відділу Державної
виконавчої служби Сокальського
районного управління юстиції про
визнання дій неправомірними та
скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2011 року Сокальським районним
судом Львівської області
зареєстровано позовну заяву
управління Пенсійного фонду України у
Сокальському районі Львівської
області до відділу Державної
виконавчої служби Сокальського
районного управління юстиції про
визнання дій державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Сокальського районного управління
юстиції неправомірними та скасування
постанови державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Сокальського районного управління
юстиції про накладення штрафу від 20
січня 2011 року.

В обґрунтування вимог позовної заяви
вказано, що у державного виконавця не
було підстав для винесення постанови
про накладення штрафу, оскільки
управлінням Пенсійного фонду України в
Сокальському районі 04 січня 2011 року
було повторно подано апеляційну скаргу
до Львівського апеляційного
адміністративного суду на постанову
Сокальського районного суду
Львівської області по даній справі, про
що листом від 10 січня 2011 року № 215/06-18
управління повідомило відділ
державної виконавчої служби
Сокальського районного управління
юстиції та звернулося з проханням
зупинити виконавче провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа № 2а-342.

Постановою Сокальського районного
суду Львівської області від 24 лютого 2011
року позов задоволено. Визнано
неправомірними дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Сокальського
районного управління юстиції та
скасовано постанову державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Сокальського
районного управління юстиції від 20
січня 2011 року про накладення штрафу на
управління Пенсійного фонду України в
Сокальському районі в розмірі 340,00 грн.

Зазначену постанову мотивовано тим, що
управлінням Пенсійного фонду України в
Сокальському районі було не виконано у
встановлений державним виконавцем
строк виконавчий лист № 2а-34210 з
поважної причини.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідачем - відділом
Державної виконавчої служби
Сокальського районного управління
юстиції, подано апеляційну скаргу до
Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій
висловлено прохання скасувати
оскаржувану постанову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказано, що державний
виконавець діяв в межах своїх
повноважень, також вказано, що підстав
для зупинення виконавчого провадження
у державного виконавця не було.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не прибули, про дату,
час і місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином, а тому,
колегія суддів, відповідно до п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України, вважає можливим
проведення розгляду справи за їхньої
відсутності, в порядку письмового
провадження, за наявними у справі
матеріалами та на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити, а постанову суду першої
інстанції скасувати з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Докази, одержані
з порушенням закону, судом при
вирішенні справи не беруться до уваги.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Встановлено, що постановою державного
виконавця ВДВС Сокальського РУЮ
Варениці Т.В. від 29 грудня 2010 року
відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа № 2а-342,
виданого 22 грудня 2010 року Сокальським
районним судом про зобов'язання
управління Пенсійного Фонду України у
Сокальському районі провести
нарахування та виплату ОСОБА_2
щомісячної державної соціальної
допомоги як дитині війни за період з 09
липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, з 22
травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, а
також з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009
року у розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком, визначеному ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" та
надано боржнику термін до 05 січня 2011
року для добровільного виконання.

Листом управління Пенсійного Фонду
України у Сокальському районі від 10
січня 2011 року № 215/06-18 відділ ДВС
повідомлено про те, що 04 січня 2011 року
управлінням Пенсійного Фонду України у
Сокальському районі повторно подано
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду
на постанову Сокальського районного
суду по даній справі та висловлено
прохання про зупинення виконавчого
провадження.

У зв'язку з невиконанням виконавчого
документа без поважних причин 20 січня
2011 року державним виконавцем винесено
постанову про накладення штрафу на
управління Пенсійного фонду України у
Сокальському районі в розмірі 340,00 грн.
та листом від 21 січня 2011 року надано
повторний строк виконання до 27 січня 2011
року.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Згідно з ч. 3 ст. 14 КАС України
невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Відповідно до ст. 76 Закону України «Про
виконавче провадження» після
відкриття виконавчого провадження по
виконавчому документу, який зобов'язує
боржника вчинити певні дії, державний
виконавець відповідно до статті 24
цього Закону визначає йому строк для
добровільного виконання рішення. У
разі невиконання без поважних причин
законних вимог державного виконавця,
державний виконавець застосовує до
боржника штрафні санкції, передбачені
законодавством, і призначає новий
строк виконання.

У відповідності до ст. 87 Закону України
„Про виконавче провадження" у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, які можуть бути
виконані лише боржником, державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника-юридичну
особу в розмірі від 20 до 30
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян. У разі повторного
невиконання рішення боржником без
поважних причин державний виконавець у
тому ж порядку накладає штраф на
боржника в подвійному розмірі. При
подальшому невиконанні рішення
боржником державний виконавець
порушує клопотання перед судом про
кримінальну відповідальність
посадових осіб боржника відповідно до
закону.

Суд апеляційної інстанції звертає
увагу на те, що до листа управління
Пенсійного Фонду України у
Сокальському районі від 10 січня 2011 року
№ 215/06-18 не додано жодних
підтверджуючих документів про
повторне подання апеляційної скарги та
щодо розгляду первинної апеляційної
скарги в Львівському апеляційному
адміністративному суді, проте згідно
виконавчого листа постанова судом
прийнята 03 березня 2010 року та набрала
законної сили 22 червня 2010 року,
відповідно, підстав для зупинення
виконавчого провадження у державного
виконавця не було.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про наявність підстав для
задоволення позовних вимог не
відповідає обставинам справи.

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції вважає, що
постанова суду першої інстанції
ґрунтується на неповно, необ'єктивно і
всебічно не з'ясованих обставинах,
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 158-163, 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198,
ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відділу Державної
виконавчої служби Сокальського
районного управління юстиції
задовольнити.

Постанову Сокальського районного суду
Львівської області від 24 лютого 2011 року
в справі № 2а-166/11 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
управління Пенсійного фонду України у
Сокальському районі Львівській
області до відділу Державної
виконавчої служби Сокальського
районного управління юстиції про
визнання дій неправомірними та
скасування постанови - відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
С. П. Нос

Судді:
В. В.
Клюба

Р. В.
Кухтей