Справа № 825/1888/14
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" жовтня 2014 р. м.
Київ К/800/46186/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Єрьоміна А.В.(головуючий);
Кравцова О.В., Цуркана М.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «АСАС» до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Сумській області про визнання дій
протиправними, що переглядається за
касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «АСАС» на
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 12 червня 2014
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 липня 2014
року,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року позивач -
товариство з обмеженою
відповідальністю «АСАС» ( далі -
позивач) звернувся до суду з позовом до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Сумській області (далі -
відповідач), в якому просив визнати
протиправними дії відповідача щодо
порушення ним визначених строків
надання відібраної проби на експертизу
(випробування) та не наданні своєчасно
висновків експертизи (випробувань) для
ознайомлення товариства з обмеженою
відповідальністю «АСАС» з
результатами експертизи
(випробування).

Свої вимоги обгрунтовував тим, що
відповідачем порушено порядок відбору
зразків бензину, встановлений
Інструкцією з контролювання якості
нафти і нафтопродуктів на
підприємствах і організаціях України
та порушено вимоги Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», у зв'язку з чим позивач був
позбавлений можливості провести
повторну експертизу зразків продукції,
що мало наслідком винесення
відповідачем постанови від 19 лютого 2014
року № 55/04-20 про накладення стягнень за
порушення законодавства про захист
прав споживачів.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 12 червня 2014,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 24 липня 2014 року, у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, позивач просить
оскаржувані рішення скасувати, а
адміністративний позов задовольнити у
повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши
оскаржувані рішення судів та матеріали
справи в межах доводів касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що
скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 22 жовтня 2013 року
відповідно до направлення на
проведення перевірки № 587 від 21 жовтня
2013 року головним спеціалістом
інспекції з питань захисту прав
споживачів у Сумській області
Малимоненко О.І. проведено перевірку
дотримання вимог законодавства про
захист прав споживачів, якості
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг при реалізації продукції на АЗС
ТОВ «АСАС», розташованої за адресою:
Сумська область, м. Середина-Буда, пров.
Ювілейний, 4-А, за результатами якої
складено акт перевірки № 000563 від 22
жовтня 2013 року.

В рамках здійснення планової перевірки
діяльності ТОВ «АСАС» на підставі
рішення начальника Інспекції від 21
жовтня 2013 року № 101, яким, зокрема,
доручено провести відбір зразка
бензину автомобільного марки А-95
відповідно до вимог ДСТУ 4488:2005 «Нафта і
нафтопродукти. Методи відбору проб»,
контролюючим органом здійснено відбір
проби бензину А-95, про що складено акт
відбору зразків продукції від 22 жовтня
2013 року № 000100.

Відібраний зразок був направлений для
проведення випробування до
випробувальної лабораторії Інституту
біоорганічної хімії та нафтохімії
Національної академії наук України.

Згідно протоколу дослідження
показників якості № 090/13 від 15
листопада 2013 року відбірний зразок
продукції не відповідає вимогам ДСТУ
4839:2007 «Бензини автомобільні підвищеної
якості. Технічні умови» за такими
показниками: детонаційна стійкість,
густина, вміст сірки, об'ємна частка
вуглеводнів(ароматичних), об'ємна
частка бензолу, фракційний склад.

Як вбачається з п.2.1 протоколу
дослідження показників якості від 15
листопада 2013 року № 090/13, складеного
працівниками випробувальної
лабораторії Інституту біоорганічної
хімії та нафтохімії Національної
академії наук України, зразок
доставлено до випробувальної
лабораторії 8 листопада 2013 року та
зареєстровано в журналі реєстрації під
№ 090/13.

13 грудня 2013 року на адресу ТОВ «АСАС»
від відповідача надійшов лист від 9
грудня 2013 року за № 2865/04-12 із Протоколом
дослідження показників якості від 15
листопада 2013 року №090/13.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
виходив з того, з чим погоджується суд
касаційної інстанції, що приймаючи
рішення про відмову у задоволенні
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що оскаржувані дії відповідача
прав позивача у спірних
правовідносинах не порушують.

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновком суду з огляду на
наступне.

Підставами для визнання протиправними
дій суб'єкта владних повноважень є
невідповідність таких дій вимогам
чинного законодавства та/або
визначеній законом компетенції органу.
При цьому обов'язковою умовою визнання
дій протиправним є також порушення у
зв'язку з їх вчиненням прав та
охоронюваних законом інтересів
позивача у справі.

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб,
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначає Закон України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» від 5 квітня 2007 року № 877-V
(далі - Закон № 877-V).

Відповідно до частини першої статті 8
Закону № 877-V орган державного нагляду
(контролю) в межах повноважень,
передбачених законом, під час
здійснення державного нагляду
(контролю) має право, зокрема, відбирати
зразки продукції, призначати
експертизу, одержувати пояснення,
довідки, документи, матеріали,
відомості з питань, що виникають під
час державного нагляду (контролю),
відповідно до закону.

Єдиний порядок організації та
проведення робіт, пов'язаних з
контролюванням якості товарної нафти
та нафтопродуктів під час їх приймання,
зберігання, транспортування та
відпуску встановлює Інструкція з
контролювання якості нафти і
нафтопродуктів на підприємствах і
організаціях України, яка затверджена
наказом Мінпаливенерго України,
Держспоживстандарту України від 4
червня 2007 року № 271/121 та зареєстрована
в Міністерстві юстиції України 4 липня
2007 року за № 762/14029.

Вказана Інструкція містить нормативні
посилання, в тому числі і на ДСТУ 4488:2005
«Нафта і нафтопродукти. Методи
відбирання проб».

Так, в силу пункту 4.2.1 Інструкції, проби
повинні відбиратись під час приймання,
зберігання, відпуску нафти та/або
нафтопродуктів і в усіх інших випадках,
коли необхідно визначити їх якість в
обсязі приймально-здавальних,
контрольних, повних випробувань або за
окремими показниками якості.
Підготовку посуду, пробовідбірників і
відбирання проб нафти та/або
нафтопродуктів необхідно здійснювати,
дотримуючись вимог ДСТУ 4488.

Відповідно до пункту 4.2.11 Інструкції,
проби, відібрані або оформлені з
порушенням ДСТУ 4488 та пункту 4.2.6 цієї
Інструкції, лабораторією на арбітражні
випробування не приймаються.

Колегія суддів звертає увагу, що
відібрані зразки 8 листопада 2013 року
було прийнято випробувальною
лабораторією на дослідження.

Відповідно до частини першої статті 13
Закону № 877-V відбір зразків продукції
здійснюється на підставі письмового
вмотивованого рішення керівника
органу державного нагляду (контролю)
або його заступника згідно із законом.

Судом встановлено, що рішення № 101,
яким, зокрема, доручено провести відбір
зразка бензину автомобільного марки
А-95 відповідно до вимог ДСТУ 4488:2005
«Нафта і нафтопродукти. Методи відбору
проб» було прийнято начальником
Інспекції 21 жовтня 2013 року.

Частиною третьою статті 13 Закону № 877-V
передбачено, що відбір зразків
продукції здійснюється в кількості не
менш як два екземпляри, один
(контрольний) з яких залишається у
суб'єкта господарювання.

Судом встановлено, що при здійсненні
відбору відповідачем було дотримано
вказану вимогу Закону.

Порядок відбору зразків продукції
визначено статтею 14 Закону № 877-V, якою
передбачено, що відбір зразків
продукції здійснюється посадовою
особою органу державного нагляду
(контролю) у присутності керівника
суб'єкта господарювання або
уповноваженої ним особи і
засвідчується актом відбору зразків
продукції.

До початку відбору зразків продукції
посадова особа органу державного
нагляду (контролю) зобов'язана
пред'явити рішення про відбір зразків
продукції та роз'яснити суб'єкту
господарювання порядок відбору
зразків продукції.

Суб'єкт господарювання має право бути
присутнім при всіх діях посадової
особи органу державного нагляду
(контролю) під час відбору зразків
продукції і заявляти клопотання з
приводу цих дій, про що вноситься запис
до акта відбору зразків продукції.

Правила відбору зразків продукції
затверджуються Кабінетом Міністрів
України. Кількість зразків продукції,
що відбираються, має відповідати
кількості, зазначеній у рішенні органу
державного нагляду (контролю) про
відбір зразків продукції.

Контрольні зразки повинні зберігатися
в умовах, що забезпечують збереження їх
якості та цілісності.

Відібрані зразки продукції повинні
бути укомплектовані, упаковані та
опломбовані (опечатані).

Умови зберігання і транспортування
відібраних зразків продукції не
повинні змінювати параметри, за якими
буде проводитися експертиза
(випробування) цих зразків.

Посадова особа, яка відбирає зразки
продукції для експертизи
(випробування), забезпечує їх
збереження і своєчасність доставки до
місця здійснення експертизи
(випробування).

Згідно з вимогами статті 15 Закону № 877 -V
за наслідками відбору зразків
продукції посадова особа органу
державного нагляду (контролю) складає
акт відбору зразків.

Акт відбору зразків продукції
складається у трьох примірниках. Всі
примірники акта підписуються
посадовою особою, яка відібрала зразки
продукції, та суб'єктом господарювання
або уповноваженою ним особою.

Один примірник акта відбору зразків
додається до опломбованих (опечатаних)
зразків продукції та передається разом
із зразками до уповноваженої та/або
акредитованої організації, що
призначена для проведення експертизи
(випробування) та зазначена в рішенні
про відбір зразків продукції, другий -
залишається у суб'єкта господарювання,
третій - в особи, яка здійснила відбір
зразків продукції.

В акті відбору зразків продукції
зазначаються:

місце і дата складення акта;

номер і дата рішення керівника органу
державного нагляду (контролю), на
підставі якого здійснюється відбір
зразків продукції, посади, прізвища,
імена та по батькові посадових осіб,
які здійснюють їх відбір;

найменування та місцезнаходження
юридичної особи та/або її
відокремленого підрозділу або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи - підприємця, в яких здійснюється
відбір зразків продукції;

посада та прізвище, ім'я і по батькові
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання;

перелік та кількість відібраних
зразків продукції із зазначенням
виробника, дати виробництва, серії
(номера) партії, загальної вартості
зразків.

Дослідивши акт відбору зразків
продукції від 22 жовтня 2013 року № 000100,
копія якого міститься в матеріалах
справи, колегія суддів зазначає, що
документ відповідає встановленим
вимогам.

Відповідно до статті 17 Закону № 877-V для
з'ясування питань, пов'язаних зі
здійсненням державного нагляду
(контролю), за рішенням керівника
органу державного нагляду (контролю)
або його заступника може призначатися
експертиза (випробування).

Посадові особи, які здійснюють
державний нагляд (контроль),
зобов'язані ознайомити суб'єкта
господарювання з рішенням про
призначення експертизи (випробування),
а після її закінчення - з висновком
експертизи (випробування).

Строк проведення експертизи
(випробування) становить чотирнадцять
робочих днів з дня прийняття рішення
про призначення експертизи
(випробування).

Строк проведення експертизи
(випробування) може бути продовжено
тільки в разі, якщо методикою
проведення такої експертизи
(випробування) передбачається більш
тривалий час.

Як встановлено судом, рішення про
експертизу було прийнято 21 жовтня 2013
року, зразки продукції доставлено до
випробувальної лабораторії 8 листопада
2013 року, протокол дослідження
показників якості № 090/13 було складено
15 листопада 2013 року та направлено
позивачу 12 грудня 2013 року.

Таким чином, відповідачем порушено
вимоги частини четвертої статті 17
Закону № 877-V в частині недотримання
строків проведення експертизи.

Порядок оскарження результатів
експертизи (випробування) визначено
статті 18 Закону № 877-V.

Згідно з положеннями наведеної статті
у разі незгоди з результатами
експертизи (випробування) суб'єкт
господарювання має право оскаржити їх
у суді.

Для проведення повторної експертизи
(випробування) використовується
контрольний зразок продукції,
відібраний відповідно до вимог цього
Закону.

Суб'єкт господарювання за своєю
ініціативою може провести експертизу
(випробування) зразка, що залишився в
нього, в уповноваженій та/або
акредитованій організації. У разі
розходження результатів експертизи
(випробування), проведених органом
державного нагляду (контролю) та
суб'єктом господарювання, спір
вирішується судом.

З наведеного вбачається, що позивач не
був позбавлений провести повторну
експертизу, використовуючи зразок
продукції, який у нього залишився, або
оскаржити результати експертизи,
проведеної за ініціативою
контролюючого органу, в судовому
порядку.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що судом було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Тому висновки суду про відмову в
задоволенні цього позову є
правильними, а доводи, викладені в
касаційній скарзі, зазначених
висновків не спростовують та не дають
підстав вважати судові рішення такими,
що ухвалені з порушеннями норм
матеріального або процесуального
права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «АСАС»
залишити без задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 12 червня 2014
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 липня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді :