Справа № 826/14013/14
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1Вн. № 8/346
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року 08:01
№ 826/14013/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Саніна Б.В. , суддів
Гарник К.Ю. Скочок Т.О. при секретарі
судового засідання Дмитрієвій В.В.
розглянувши у письмовому проваджені
адміністративну справу

за позовом Приватного
підприємства "Оплот" до
Державної служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України про
визнання протиправним та скасування
рішення ВСТАНОВИВ:

До судді Окружного
адміністративного суду м. Києва Саніна
Б.В. надійшов адміністративний позов
Приватного підприємства «Оплот»
(надалі - Позивач / ПП «Оплот») до
Державної служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України (надалі -
Відповідач /Держгірпромнагляд
України), в якому просить суд:

1. Визнати
протиправною відмову Відповідача від
11.03.2014 р. за №1880/0/11-06/6/14 у видачі дозволу
ПП «Оплот» на виконання робіт
підвищеної небезпеки: «випробування,
експертне обстеження, технічне
діагностування машин, механізмів
підвищеної небезпеки:
вантажопідіймальні крани і машини,
ліфти, підйомники, зокрема будівельні».

2. Зобов'язати Відповідача видати
дозвіл ПП «Оплот» на виконання робіт
підвищеної небезпеки: «випробування,
експертне обстеження, технічне
діагностування машин, механізмів
підвищеної небезпеки:
вантажопідіймальні крани і машини,
ліфти, підйомники, зокрема будівельні»
на підставі заяви ПП «Оплот» на
одержання дозволу на виконання робіт
підвищеної небезпеки від 25.02.2014 р. та
доданого до неї висновку експертизи,
проведеної ДП «Рівненський
експертно-технічний центр
Держгірпромнагляду України» від 17.02.2014
р. за № 56.04.07.43.14.

3. Стягнути з Відповідача на користь
Позивача судові витрати в повному
обсязі.

12.09.2014 р. ухвалою Окружного
адміністративного суду у м. Києві
провадження у справі було відкрито та
призначено до судового розгляду.

В судове засідання з'явився
представник Позивача, який позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
просить суд позов задовольнити з
огляду на те, що Позивачем для
отримання дозволу на виконання робіт
підвищеної небезпеки, було подано
повний пакет документів відповідно до
законодавства, однак Відповідачем було
протиправно відмовлено в надані такого
дозволу.

Представник Відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча про час дату
та місце судового засідання був
належним чином повідомлений.

Відповідно до положень п.1 ст.6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення. Більше того, відповідно
до рішень Європейського суду з прав
людини, що набули статусу остаточного,
зокрема «Іззетов проти України»,
«Пискал проти України», «Майстер проти
України», «Субот проти України»,
«Крюков проти України», «Крат проти
України», «Сокор проти України»,
«Кобченко проти України», «Шульга
проти України», «Лагун проти України»,
«Буряк проти України», «ТОВ «ФПК
«ГРОСС» проти України», «Гержик проти
України» суду потрібно дотримуватись
розумного строку для судового
провадження.

Керуючись ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України) суд перейшов до
письмового провадження у справі.

Суд розглянувши матеріали справи,
всебічно та повно з'ясувавши фактичні
обставини справи, об'єктивно оцінивши
докази які мають значення для розгляду
справи, та вирішення спору по суті,
керуючись власним внутрішнім
переконанням, дійшов висновку про
наступне.

27.02.2104 р. Позивач звернувся до
Держгірпромнагляду України із заявою в
якій просив останнього видати дозвіл
на виконання робіт підвищеної
небезпеки: випробування, експертне
обстеження та технічне діагностування
машин, механізмів підвищеної
небезпеки, а саме: вантажопідіймальні
крани і машини, ліфт, підйомники,
зокрема будівельні.

Разом із завою Позивачем було подано
експертний висновок Державного
підприємства «Рівненський
експертно-технічний центр
Держгірпромнагляду України» №56.04.07.43.14
від 17.02.2014 р. в якому зазначено про
додержання ПП «Оплот» вимог
законодавства з питань охорони праці
та промислової безпеки під час
виконання робіт підвищеної небезпеки:
випробування, експертне обстеження,
технічне діагностування машин,
механізмів підвищеної небезпеки:
«вантажопідіймальні крани і машини,
ліфти, підйомники, зокрема будівельні».

Водночас, 11.03.2014 р. Відповідачем листом
№18880/0/11-06/6/14 було відмовлено Позивачу в
наданні дозволу на роботи підвищеної
небезпеки, у зв'язку із порушенням
Позивачем вимог законодавства, а саме:
суміщення, працівником ПП «Оплот»
ОСОБА_1, посад експерта технічної та
промислової безпеки та фахівця з
неруйнівного контролю.

Вважаючи, відмову Відповідача у видачі
дозволу, такою що порушує права та
охоронювані законом інтереси Позивача,
останній оскаржив її в судовому
порядку.

Згідно положень п.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч.3 ст.21 Закону України
«Про охорону праці» (надалі - Закон №2695)
роботодавець повинен одержати дозвіл
на виконання робіт підвищеної
небезпеки та на експлуатацію
(застосування) машин, механізмів,
устаткування підвищеної небезпеки
(далі - дозвіл). Центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері охорони праці, видає
дозволи на безоплатній основі на
підставі висновку експертизи стану
охорони праці та безпеки промислового
виробництва суб'єкта господарювання,
проведеної експертно-технічними
центрами, які належать до сфери
управління центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері охорони праці, або
незалежними експертними
організаціями, які забезпечують
науково-технічну підтримку державного
нагляду у сфері промислової безпеки та
охорони праці. На застосування машин,
механізмів, устаткування підвищеної
небезпеки виробник або постачальник
устаткування підвищеної небезпеки
отримує дозвіл до прийняття
зобов'язань на постачання. Одержання
дозволу не вимагається у разі
експлуатації (застосування)
устаткування підвищеної небезпеки, яке
прийнято в експлуатацію з видачею
відповідного сертифіката або щодо
якого зареєстровано декларацію про
готовність до експлуатації, а також у
разі реєстрації машин, механізмів,
устаткування підвищеної небезпеки
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
охорони праці.

Водночас, згідно ч.4 ст.21 Закону №2695
порядок видачі дозволів або відмови в
їх видачі, переоформлення, видачі
дублікатів, анулювання дозволів
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
охорони праці, переліки видів робіт,
машин, механізмів та устаткування
підвищеної небезпеки, проведення або
експлуатація (застосування) яких
потребує отримання дозволу, та
граничні розміри тарифів на проведення
експертизи стану охорони праці та
безпеки промислового виробництва
суб'єкта господарювання, висновок якої
є підставою для видачі дозволів,
встановлюються Кабінетом Міністрів
України.

При цьому, ч.10 ст.21 Закону №2695
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
охорони праці, протягом 10 робочих днів
з дня надходження заяви на одержання
дозволу та необхідних документів
приймає рішення про видачу дозволу або
про відмову в його видачі із
зазначенням підстав, визначених цією
статтею.

Так, виходячи із положень Порядку
видачі дозволів на виконання робіт
підвищеної небезпеки та на
експлуатацію (застосування) машин,
механізмів, устаткування підвищеної
небезпеки затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України №1107 від
26.10.2011 р. (надалі - Порядок №1107), зокрема
п.7 Порядку №1107, дозвіл на технічний
огляд, випробування, експертне
обстеження, технічне діагностування
машин, механізмів, устаткування
підвищеної небезпеки видається
Держгірпромнаглядом України.

Водночас, відповідно до ч.2 п.9 Порядку
№1107 для отримання зазначеного вище
дозволу до Держгірпромнагляду
роботодавець (уповноважена ним особа)
подає особисто чи надсилає
рекомендованим листом з описом
вкладення заяву за формою згідно з
додатком 4, до якої додається висновок
експертизи щодо додержання вимог
законодавства з питань охорони праці
та промислової безпеки під час
виконання заявлених робіт.
Забороняється вимагати для одержання
дозволу документи, не передбачені цим
Порядком

Так, відповідно до п.4.1 Вимог до
спеціалізованих експертних
організацій, передбачених постановою
Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 N
687 затверджених наказом Державного
комітету України з промислової
безпеки, охорони праці та гірничого
нагляду №195 від 03.09.2007 р. (надалі - Наказ
№195) суб'єкти господарювання, які мають
намір проводити (проводять) експертне
обстеження устаткування мають мати у
штаті:

- не менше двох експертів
технічних з промислової безпеки з
кожного заявленого напряму діяльності,
атестованих згідно з Порядком
атестації фахівців, які мають право
проводити технічний огляд та/або
експертне обстеження устаткування
підвищеної небезпеки, затвердженим
наказом Держгірпромнагляду від 20.12.2006 N
16, зареєстрованим у Міністерстві
юстиції України 07.02.2007 за N 103/13370, які
працюють на постійних засадах;

- не менше двох фахівців не нижче
другого рівня кваліфікації з кожного
методу неруйнівного контролю,
визначеного нормативно-правовими
актами з охорони праці та
організаційно-методичними
документами, з кожного виду
устаткування, атестованих згідно з
Правилами атестації фахівців
неруйнівного контролю, затвердженими
наказом Держнаглядохоронпраці від
06.05.97 N 118, зареєстрованими в
Міністерстві юстиції України 02.09.97 за N
374/2178, які працюють на постійних
засадах;

При цьому, згідно, п.2.8 Наказу №195
керівник суб'єкта господарювання
(підрозділу) повинен з числа фахівців,
які працюють на постійних засадах,
призначити осіб, відповідальних за:
формування фонду нормативно-правових
актів з охорони праці, нормативних та
організаційно-методичних документів з
проведення технічного огляду та/або
експертного обстеження устаткування;
облік, технічне обслуговування та
метрологічну повірку (атестацію)
засобів вимірювальної техніки,
випробувального та допоміжного
обладнання, стандартних зразків;
зберігання результатів технічного
огляду та/або експертного обстеження
устаткування; надання уповноваженій
організації інформації про результати
технічного огляду та/або експертного
обстеження устаткування;
функціонування системи управління
якістю робіт з технічного огляду та/або
експертного обстеження устаткування;
забезпечення радіаційної безпеки,
обліку і зберігання джерел іонізуючого
випромінювання (для експертних
організацій). Допускається суміщення
одним фахівцем функцій різних
відповідальних осіб за окремі ділянки
роботи.

Водночас, згідно п.11 Порядку №1107
рішення про відмову у видачі дозволу
приймається у випадках, передбачених
ст.21 Закону №2695.

Так, відповідно до ч.11 ст.21 Закону №2695,
підставами для відмови у видачі
дозволу є:

- неподання роботодавцем необхідних
документів та (або) їх оформлення з
порушенням встановлених вимог;

- подання недостовірних відомостей або
висновку за результатами експертизи,
який затверджено чи складено більш як
за рік до дня подання заяви;

- встановлення згідно з висновком за
результатами експертизи
невідповідності об'єкта експертизи
вимогам законів та інших
нормативно-правових актів з охорони
праці.

Таким чином, до компетенції
Відповідача відноситься прийняття
рішення про видачу або відмову у видачі
дозволу, на виконання робіт підвищеної
небезпеки: випробування, експертне
обстеження, технічне діагностування
машин, механізмів підвищеної
небезпеки, відповідно до законодавства
та на підставі документів, які були
надані Позивачем.

При цьому, при розгляді поданих ПП
«Оплот» документів Відповідачем було
виявлено факт суміщення ОСОБА_1 посад
експерта технічного з промислової
безпеки та фахівця з неруйнівного
контролю, що не заперечується
Позивачем.

Водночас, суд акцентує увагу, що
відповідно до п.2.8 Наказу №195
законодавцем передбачено перелік
робіт які підлягають суміщенню, однак
роботи із проведення експертизи та
неруйнівного контролю до даного
переліку не включені.

Так, суд погоджується з позицією
Відповідача, щодо порушення Позивачем
вимог законодавства , а саме суміщенням
ОСОБА_1 посад експерта технічного з
промислової безпеки та фахівця з
неруйнівного контролю.

Таким чином, з огляду на вище зазначене,
суд дійшов висновку, що відмова
Держгірпромнагляду у видачі дозволу ПП
«Оплот» на виконання робіт підвищеної
небезпеки: випробування, експертне
обстеження, технічне діагностування
машин, механізмів підвищеної небезпеки
є правомірною та винесена відповідно
до норм чинного законодавства.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною1 ст.6 КАС України гарантовано,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Таким чином, завданням
адміністративного судочинства є
захист саме порушених прав, свобод та
інтересів фізичної особи.

Частиною 1 ст.11 КАС України, визначено,
що розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

У ч.1 ст.9 КАС України встановлено, що суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Крім того, в ч.2 ст.72 КАС України
зазначено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на вищевказане, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог позивача.
Відповідно до положень ст.94 КАС
України, судовий збір позивачу не
відшкодовується.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 17, 71, 86,
158-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги Приватного
підприємства «Оплот» до Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України залишити
без задоволення.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України.
Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.185-187 КАС України.

Головуючий суддя

Б.В. Санін

Судді
К.Ю.
Гарник

Т.О.
Скочок