Справа № 803/1847/14
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2014-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2014 року Справа № 803/1847/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

при секретарі судового засідання
Мартинюк О.П.,

за участю представника позивача
Якименко О.В.,

представника відповідача Ніколайчука
Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Приватного підприємства «Лєтранс» до
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Лєтранс» (далі -
ПП «Лєтранс», позивач) звернулося з
адміністративним позовом до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області (далі -
Луцька ОДПІ, відповідач) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
02.09.2014 року № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Луцькою ОДПІ проведена документальна
позапланова виїзна перевірка ПП
«Лєтранс» з питань здійснення
фінансово-господарських операцій із
ТзОВ «Бумеранг КЕП» за березень 2014
року, про що складено акт від 12.08.2014 року
№ 5536/22-02/36407516. Перевіркою встановлено
порушення пункту 185.1 статті 185, пункту
187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188
Податкового кодексу України (ПК
України), внаслідок чого позивачем
завищено податкові зобов'язання з
податку на додану вартість (ПДВ) по
операціях із ТзОВ «Енерготрансферт» на
суму 27000,00 грн. за березень 2014 року, та
порушення пункту 185.1 статті 185, пунктів
198.2, 198.3, 198.6 статті 198, статті 201 ПК
України, в результаті чого завищено
податковий кредит з ПДВ по операціях із
ТзОВ «Бумеранг КЕП» на суму 26700,00 грн. за
березень 2014 року.

На підставі вказаного акту перевірки
Луцькою ОДПІ 02.09.2014 року було прийняте
податкове повідомлення-рішення №
, яким позивачу зменшено суму
грошового зобов'язання з ПДВ на 178,00 грн.

Позивач не погоджується із вказаним
податковим повідомленням-рішенням та
висновками акту перевірки, з огляду на
таке.

Порушення, виявлені перевіркою,
полягають у тому, що податковий орган
не має можливості підтвердити
придбання ПП «Лєтранс» товарів у ТзОВ
«Бумеранг КЕП» за договором поставки №
5314 від 04.03.2014 року та їх подальшої
реалізації для ТзОВ «Енерготрансферт».
Проте, господарські операції із
вказаними контрагентами є реальними,
оформлені належним чином складеними
первинними документами.

Крім того, 10.09.2014 року на підставі того ж
акту перевірки від 12.08.2014 року №
5536/22-02/36407516 Луцька ОДПІ прийняла
податкове повідомлення-рішення №
, яким позивачу зменшено суму
грошового зобов'язання з ПДВ на 26,00 грн.,
та з яким позивач також не погоджується
з вказаних вище підстав.

Позивач, з урахуванням заяви про
збільшення позовних вимог від 29.09.2014
року № 199 (а. с. 115-116), просить визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від
02.09.2014 року № , від 10.09.2014 року №
.

В поданих до суду письмових
запереченнях проти позову від 26.09.2014
року (а. с. 84-86) представник відповідача
адміністративний позов не визнав та
просить відмовити в його задоволенні з
тих підстав, що у зв'язку із
неможливістю підтвердження факту
транспортування продукції для ТзОВ
«Бумеранг КЕП» та походження придбаної
продукції, а також з урахуванням
висновків, зазначених в акті про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТзОВ «Бумеранг КЕП», в ході
проведення перевірки ПП «Лєтранс» не
має можливості встановити факт
реального здійснення операцій по
придбанню запасних частин від ТзОВ
«Бумеранг КЕП» та подальшої реалізації
для ТзОВ «Енерготрансферт» у березні
2014 року.

В судовому засіданні представник
позивача адміністративний позов
підтримала з підстав, викладених у
позовній заяві, просить позов
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні адміністративний позов не
визнав з підстав, викладених у
письмових запереченнях проти позову,
просить у його задоволенні відмовити
повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази, суд приходить до висновку, що
адміністративний позов слід
задовольнити повністю з таких мотивів
та підстав.

Судом встановлено, що ПП «Лєтранс»
зареєстроване як юридична особа, що
підтверджується випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців серії АВ №
810422 від 23.09.2014 року (а. с. 53), перебуває на
обліку як платник податків в Луцькій
ОДПІ, що підтверджується довідкою про
взяття на облік платника податків від
27.04.2009 року № 209 (а. с. 54), зареєстроване
платником ПДВ, про що Луцькою ОДПІ
видано свідоцтво про реєстрацію
платника ПДВ № 100227799 від 25.09.2009 року (а.
с. 55).

Луцькою ОДПІ проведена документальна
позапланова виїзна перевірка ПП
«Лєтранс» з питань здійснення
фінансово-господарських операцій із
ТзОВ «Бумеранг КЕП» за березень 2014
року, про що складено акт від 12.08.2014 року
№ 5536/22-02/36407516 (а. с. 7-11). В акті перевірки
вказано, що у зв'язку із неможливістю
підтвердження факту транспортування
продукції для ТзОВ «Бумеранг КЕП» та
походження придбаної продукції, а
також з урахуванням висновків,
зазначених в акті про неможливість
проведення зустрічної звірки ТзОВ
«Бумеранг КЕП» (акт ДПІ у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від
12.05.2014 року № 347/26-57-22-04-10/38506228), в ході
проведення перевірки ПП «Лєтранс» не
має можливості встановити факт
реального здійснення операцій по
придбанню запасних частин від ТзОВ
«Бумеранг КЕП» та подальшої реалізації
для ТзОВ «Енерготрансферт» у березні
2014 року. Перевіркою встановлено
порушення пункту 185.1 статті 185, пункту
187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188 ПК
України, внаслідок чого позивачем
завищено податкові зобов'язання з ПДВ
по операціях із ТзОВ «Енерготрансферт»
на суму 27000,00 грн. за березень 2014 року, та
порушення пункту 185.1 статті 185, пунктів
198.2, 198.3, 198.6 статті 198, статті 201 ПК
України, в результаті чого завищено
податковий кредит з ПДВ по операціях із
ТзОВ «Бумеранг КЕП» на суму 26700,00 грн. за
березень 2014 року.

Подані позивачем заперечення на акт
перевірки (а. с. 130-131) були відхилені, про
що Луцька ОДПІ повідомила платника
листом від 28.08.2014 року № 12551/10/03-18-22-02 (а.
с. 132-133).

На підставі вказаного акту перевірки
Луцькою ОДПІ були прийняті такі
податкові повідомлення-рішення:

від 02.09.2014 року № , яким позивачу
зменшено суму грошового зобов'язання з
ПДВ на 178,00 грн. (а. с. 6);

від 10.09.2014 року № , яким позивачу
зменшено суму грошового зобов'язання з
ПДВ на 26,00 грн. (а. с. 117).

Вказаними податковими
повідомленнями-рішеннями, прийнятими
на підставі одного і того ж акту від
12.08.2014 року № 5536/22-02/36407516, позивачу
зменшено суму грошового зобов'язання з
ПДВ в загальному розмірі 204,00 грн., що
відповідає розрахунку штрафних
(фінансових) санкцій за результатами
перевірки ПП «Лєтранс» згідно з
вказаним актом (а. с. 102).

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України від
02.12.2010 року № 2755-VI (з наступними змінами
та доповненнями) передбачено, що з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу,
платник податків має право оскаржити в
суді податкове повідомлення-рішення
або інше рішення контролюючого органу
про нарахування грошового зобов'язання
у будь-який момент після отримання
такого рішення.

Згідно із частиною другою статті 17 КАС
України юрисдикція адміністративних
судів поширюються на публічно-правові
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Частиною третьою статті 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до частин першої, другої
статті 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку суду, відповідач не довів
правомірність оскаржуваних в даній
адміністративній справі податкових
повідомлень-рішень, з огляду на таке.

Як передбачено підпунктом 14.1.181 пункту
14.1 статті 181 ПК України, податковий
кредит - сума, на яку платник податку на
додану вартість має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
(податкового) періоду, визначена згідно
з розділом V цього Кодексу.

Пунктами 198.1, 198.2 статті 198 розділу V ПК
України передбачено, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Згідно із пунктом 198.3 статті 198 ПК
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу. У разі коли на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту
(пункт 201.10 статті 201 ПК України).

Статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 року №
996-XIV (з наступними змінами та
доповненнями) визначено, що первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Таким чином, будь-які документи (у тому
числі, договори, накладні, рахунки тощо)
мають силу первинних документів лише в
разі фактичного здійснення
господарської операції. Якщо ж
фактичного здійснення господарської
операції не було, відповідні документи
не можуть вважатися первинними
документами для цілей ведення
податкового обліку навіть за наявності
всіх формальних реквізитів таких
документів, що передбачені чинним
законодавством.

З урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість має бути підтверджений
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків. Водночас за
відсутності факту придбання товарів чи
послуг відповідні суми не можуть
включатися до складу податкового
кредиту з ПДВ навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

З урахуванням наведених норм чинного
законодавства України та доводів
Луцької ОДПІ, судом при розгляді справи
підлягали з'ясуванню обставини щодо
реального здійснення господарських
операцій, за якими позивачем
сформовано податковий кредит та
податкові зобов'язання, належного
оформлення первинних документів.

З матеріалів справи слідує, що між ТзОВ
«Бумеранг КЕП» (постачальник) та ПП
«Лєтранс» (покупець) було укладено
договір поставки № 5314 від 04.03.2014 року,
згідно з яким покупець доручає, а
постачальник бере на себе обов'язок
здійснити поставку бувших у
використанні запасних частин, які
придатні для подальшого використання
до вантажних залізничних вагонів колії
1520 мм, що вказуються у специфікаціях (а.
с. 21). Згідно із специфікацією № 1 від
05.03.2014 року до вказаного договору
поставки у березні 2014 року ПП «Лєтранс»
придбало у ТзОВ «Бумеранг КЕП»
запчастини до залізничних вагонів
(балка надресорна в кількості 6 штук та
рама бокова в кількості 12 штук) на
загальну суму 160200,00 грн. (в т. ч. ПДВ в
сумі 26700,00 грн.) (а. с. 22). Вказані
господарські операції оформлені
такими первинними документами:
податковою накладною № 12 від 05.03.2014
року (а. с. 30), видатковою накладною № 1203
від 05.03.2014 року (а. с. 31), актом
прийому-передачі № 1 від 06.03.2014 року (а.
с. 22 зворот), а оплата товару проведена у
повному обсязі згідно із платіжними
дорученнями № 126 від 07.03.2014 року на суму
60200,00 грн., № 139 від 13.03.2014 року на суму
40000,00 грн., № 131 від 12.03.2014 року на суму
40000,00 грн., № 143 від 14.03.2014 року на суму
20000,00 грн. (а. с. 104-105). Крім того, в ході
проведення перевірки було надано акт
походження товарів, згідно з яким
вказані вище запчастини були зняті з
вагонів № 57407967, № 57659237, № 57902587,
придбаних ТзОВ «Бумеранг КЕП» у ВАТ
«Хімпром» згідно з договором № 10/04-13
від 10.04.2013 року (а. с. 24).

В подальшому, як вбачається із
матеріалів справи, придбані у ТзОВ
«Бумеранг КЕП» запчастини до
залізничних вагонів були реалізовані
позивачем у березні 2014 року для ТзОВ
«Енерготрансферт» згідно із договором
купівлі-продажу № 06/0314 від 06.03.2014 року,
за умовами якого продавець (ПП
«Лєтранс») продає, а покупець (ТзОВ
«Енерготрансферт») купує комплектуючі
для вантажних залізничних вагонів
широкої колії, що були у вжитку,
придатні для подальшого використання
(а. с. 32). Згідно із специфікацією № 1 від
06.03.2014 року до вказаного договору
купівлі-продажу у березні 2014 року ТзОВ
«Енерготрансферт» придбало у ПП
«Лєтранс» запчастини до залізничних
вагонів (балка надресорна в кількості 6
штук та рама бокова в кількості 12 штук)
на загальну суму 162000,00 грн. (в т. ч. ПДВ в
сумі 27000,00 грн.) (а. с. 33). Вказані
господарські операції оформлені
такими первинними документами:
податковою накладною № 3 від 06.03.2014 року
(а. с. 36), видатковою накладною № 5 від
06.03.2014 року (а. с. 36), актом
прийому-передачі № 1 від 06.03.2014 року (а.
с. 34), а оплата товару проведена у
повному обсязі, що підтверджується
банківськими виписками (а. с. 134-139).

Суд приходить до висновку, що
відповідач не довів ту обставину, що
господарські операції між ТзОВ
«Бумеранг КЕП» та ПП «Лєтранс» щодо
поставки запчастин до залізничних
вагонів та господарські операції між
ПП «Лєтранс» та ТзОВ «Енерготрансферт»
щодо купівлі-продажу вказаних
запчастин, по яких позивач у березні 2014
року формував податковий кредит та
податкові зобов'язання з ПДВ, не носили
реального характеру, оскільки позивач
надав належним чином оформлені
первинні документи бухгалтерського та
податкового обліку, які підтверджують
факт здійснення таких господарських
операцій в межах господарської
діяльності позивача.

При вирішенні даного спору суд не бере
до уваги покликання представника
відповідача на акт ДПІ у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від
12.05.2014 року № 347/26-57-22-04-10/38506228 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТзОВ «Бумеранг КЕП» щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками за період з 01.02.2014 року по
31.03.2014 року (а. с. 88-100), оскільки
зустрічна звірка ТзОВ «Бумеранг КЕП»
фактично проведена не була,
взаємовідносини між ТзОВ «Бумеранг
КЕП» та ПП «Лєтранс» не досліджувалися,
висновки податкового органу про не
встановлення факту взаємовідносин
ТзОВ «Бумеранг КЕП» з контрагентами
базуються виключно на даних
податкового органу без дослідження
первинних документів. Разом з тим, як
вбачається із акту ДПІ у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від
12.05.2014 року № 347/26-57-22-04-10/38506228, ТзОВ
«Бумеранг КЕП» у березні 2014 року
задекларувало податкові зобов'язання з
ПДВ в сумі 26700,00 грн. по покупцю ПП
«Лєтранс» (а. с. 90 зворот). Суд також
враховує, що ТзОВ «Бумеранг КЕП»
оскаржило в судовому порядку дії ДПІ у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві по
проведенню перевірки, результати якої
оформлені актом від 12.05.2014 року №
347/26-57-22-04-10/38506228, що підтверджується
постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27.06.2014 року у справі № 826/7213/14, яка не
набрала законної сили (а. с. 12-15, 113).

На думку суду, можливі порушення
контрагентом позивача податкової
дисципліни та правил здійснення
господарської діяльності не можуть
бути підставою для позбавлення
позивача права на формування
податкового кредиту з ПДВ.

Суд також не бере до уваги доводи
представника відповідача про те,
подана для перевірки
товарно-транспортна накладна від 05.03.2014
року (а. с. 23) містить ряд недоліків та не
може бути доказом, який підтверджує
факт транспортування товару, оскільки
умовами договору поставки від 04.03.2014
року обов'язок щодо доставки товару в
депо м. Куп'янськ було покладено на ТзОВ
«Бумеранг КЕП», позивач не може нести
відповідальність за неналежне
оформлення перевізником
товаросупровідних документів.

Отже, з урахуванням встановлених
обставин справи та наведених норм
чинного законодавства України, суд
приходить до висновку, що доводи
податкового органу про порушення
позивачем податкового законодавства у
вигляді завищення податкових
зобов'язань з ПДВ по операціях із ТзОВ
«Енерготрансферт» на суму 27000,00 грн. за
березень 2014 року та завищення
податкового кредиту з ПДВ по операціях
із ТзОВ «Бумеранг КЕП» на суму 26700,00 грн.
за березень 2014 року не знайшли свого
підтвердження в ході судового розгляду
справи.

Відтак, з наведених вище підстав,
виходячи з наданих суду статтею 162 КАС
України повноважень, адміністративний
позов підлягає до задоволення повністю
шляхом прийняття постанови про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень Луцької
ОДПІ від 02.09.2014 року № , від 10.09.2014
року № .

Згідно із частиною першою статті 94 КАС
України на користь позивача слід
присудити з Державного бюджету України
судовий збір в розмірі 182,70 грн.,
сплачений платіжним дорученням № 313
від 05.09.2014 року (а. с. 2).

Керуючись частиною третьою статті 160,
статтями 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на підставі Податкового
кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області від 02 вересня 2014 року № ,
від 10 вересня 2014 року № .

Присудити з Державного бюджету України
на користь Приватного підприємства
«Лєтранс» судовий збір в розмірі 182
гривні 70 копійок (сто вісімдесят дві
гривні сімдесят копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
В.М.Валюх

Постанова складена у повному обсязі 22
жовтня 2014 року