Справа № К/9991/23563/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/23563/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим про перерахунок
пенсії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
постанову Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 10
березня 2011 року,-

у с т а н о в и л а :

У жовтні 2009 року ОСОБА_4 звернувся з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим (далі УПФ) про визнання
неправомірними дій, зобов'язання
відповідача зарахувати йому у
загальний стаж період проходження
військової служби з 30 вересня 1948 року
по 12 травня 1960 року у подвійному
розмірі та стягнення недоотриманих сум
пенсії.

Посилаючись на те, що Постановою
Раднаркому СРСР «Про покращення
побутових умов і розширення пільг для
працівників Дальбуду НКВС СРСР» від 29
жовтня 1945 року № 2777 (далі Постанова №
2777) передбачено обчислення трудового
стажу у подвійному розмірі, а також на
відмову УПФ у зарахуванні такого у
пільговому обчисленні, просив про
задоволення позову.

Постановою Київського районного суду
м. Сімферополя Автономної Республіки
Крим позов задоволено, визнано
протиправними дії та зобов'язано
відповідача зарахувати позивачу в
загальний трудовий стаж військову
службу в районах Крайньої Півночі у
подвійному розмірі.

Оскаржуваною постановою Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 10
березня 2011 року, рішення суду першої
інстанції скасовано і у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить ухвалене
ним рішення скасувати та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, в межах статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів дійшла
висновку про відхилення скарги з таких
підстав.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позову апеляційний суд, на підставі
наявних у справі даних встановив і
правильно виходив з того, що УПФ,
відмовляючи позивачу у зарахуванні до
загального трудового стажу роботи
періоду проходження військової служби
згідно з пунктом 13 Постанови № 2777, діяв
у відповідності до вимог
законодавства, а тому відсутні
підстави для задоволення позову.

Судами встановлено, що позивач, у
період з 30 вересня 1948 року по 12 травня
1960 року, проходив службу в органах МВС
СССР в районах Крайньої Півночі.

3 червня 2008 року ОСОБА_4 звернувся до
відповідача з заявою про призначення
пенсії по інвалідності і рішенням УПФ
від 10 жовтня 2008 року його заяву
задоволено.

Однак, відповідачем період проходження
військової служби в органах МВС СССР в
районах Крайньої Півночі був
зарахований до загального трудового
стажу в календарному обчисленні, а не в
пільговому.

Так, відповідно до статті 24 Закону
України від 9 липня 2003 року № 1058-IV
страховий стаж - період (строк),
протягом якого особа підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню та за який
щомісяця сплачені страхові внески в
сумі не меншій, ніж мінімальний
страховий внесок, а за змістом частини 4
цієї статті, періоди трудової
діяльності та інші періоди, що
враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше.

Як вбачається зі змісту Постанови № 2777,
зокрема пунктів 12, 13, пільги
встановлювались керівним,
інженерно-технічним працівникам,
генералам і офіцерам військ і органів
НКВС, НКДБ і міліції по Дальбуду, з
якими укладалися трудові договори.

Як правильно встановлено судом
апеляційної інстанції позивач
проходив службу в органах МВС СССР і
трудового договору не укладав.

Згідно з положеннями пункту 5 Указу
Президії Верховної Ради СРСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі» пільгове обчислення стажу для
отримання пенсії по старості чи
інвалідності застосовується лише за
умови укладення працівником
строкового трудового договору.

За таких обставин, апеляційний суд
дійшов правильного висновку про
відсутність підстав для зарахування до
загального стажу роботи спірного
періоду військової служби позивача,
оскільки на нього не поширюється дія
Постанови № 2777.

З урахуванням вищезазначеного, суд
апеляційної інстанції правильно
встановив обставини справи,
оскаржуване судове рішення ухвалене
відповідно до норм матеріального права
з дотриманням норм процесуального
права, доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують, а тому
підстав для його скасування колегія
суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 10
березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало