Справа № 607/22821/13-а
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
Справа №
876/6052/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого судді
Каралюса В.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання
Бєлкіної Н.І.,

та за участі осіб:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 та апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в м. Тернополі
на постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від 06
травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду
України в м. Тернополі, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Тернопільській області про
зобов'язання призначити пенсію, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного Фонду
України в м. Тернополі, в якому просив
визнати нечинним рішення відповідача
щодо відмови в оплаті компенсації на
бензин, ремонт, технічне та транспортне
обслуговування автомобілів;
зобов'язати відповідача проводити
нарахування та виплату пенсії виходячи
із заробітної плати, одержавної за
роботу в зоні відчуження у 1986 році на
підставі довідки, виданої
Міністерством надзвичайних ситуацій в
Тернопільській області від 23.10.2006 р. №
9/6105; стягнути з відповідача в його
користь невиплачену частину пенсії за
період з 01.01.2012 року до моменту вступу
рішення в законну силу; стягнути з
відповідача в його користь моральну
шкоду в розмірі 10000 грн.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 06 травня 2014
року ОСОБА_1 до Управління пенсійного
фонду України в місті Терног третя
особа на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Тернопільській області про визнання;
протиправними та зобов'язання
призначити пенсію за віком на
пільгових умовах - задоволено частково.
Визнано протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
місті Тернополі в нарахуванні та
виплаті ОСОБА_1 пенсії по інвалідності,
що настала внаслі захворювання,
виходячи із заробітку, одержаного за
роботу в зоні відчуження в 1986 році.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в місті Тернополі
починаючи з 06 червня 2013 року нарахувати
та виплати ОСОБА_1 пенсію по
інвалідності, що настала внаслідок
захворювання, виходячи із заробітку,
одержаного за роботу в зоні відчуження
в 1986 році на підставі довідки виданої
Головним Управлінням МНС України в
Тернопільській області № 9/6105, від 23
жовтня 2006 року. У задоволенні інших
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду
першої інстанції, його оскаржили
сторони у справі.

Позивач ОСОБА_1, в поданій апеляційній
скарзі, покликаючись на те, що рішення
щодо часткового задоволення його
позовних вимог в частині відмови у
відшкодуванні йому понесеної
моральної шкоди та виплати пенсії до
моменту вступу рішення в законну силу є
незаконним, просить таке скасувати в
цій частині і прийняти нове про
задоволення позовних вимог.

В обгрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що він не міг
забезпечувати себе належним
лікуванням та проходити оздоровчі
процедури, крім цього не міг надати
сім'ї належне забезпечення, а тому
необхідність відшкодування завданої
моральної шкоди вважає доведеною.

Відповідач Управління Пенсійного
Фонду України в м. Тернополі подав
апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нову, якою в задоволенні
заявлених позовних вимог відмовити. В
обгрунтування апеляційної скарги
зазначає про відсутність первинних
документів, які б підтверджували
період перебування позивача в зоні
відчуження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційних скарг,
колегія суддів вважає, що такі не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації
аварії на ЧАЕС та громадянином, який
пострав внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1, виданого
02.03.1993 р. Тернопільською обласною
державною адміністрацією.

Згідно вкладки НОМЕР_2 до посвідчення
серії НОМЕР_1, виданого 02.03.1993 року
Тернопільською обласною державною
адміністрацією, та посвідчення НОМЕР_3
від 27.06.2006 р., вбачається, що ОСОБА_1
призначено пенсію за вислугу років по
інвалідності - інвалід II групи з числа
учасника ліквідації на ЧАЕС - довічно.

Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Тернополі з 2006 року призначено
позивачу пенсію по інвалідності
внаслідок Чорнобильської катастрофи
як інваліду ІІ-групи, виходячи із
заробітку, одержаного за роботу в зоні
відчуження в 1986 році, на підставі
довідки, виданої Головним Управлінням
МНС України в Тернопільській області №
9/6105 від 23 жовтня 2006 року.

Згідно цієї довідки ОСОБА_1 в період з
21.05 по 26.05.1986 року працював водієм
пожежного автомобіля. Також зазначено
суму виплаченої заробітної плати, що
було підтверджено стверджуючими
документами про роботу в зоні
відчуження в 1986-1990 роках та розрахунку
заробітної плати.

01.01.2012 р. позивачу припинено виплату
пенсії згідно цієї довідки, оскільки
при проведенні інвентаризації
пенсійних справ було виявлено, що
довідка не відповідає вимогам чинного
законодавства та відсутні первинні
документи, а тому було здійснено
перерахунок пенсії згідно довідки про
заробітну плату від 23.10.2006 р. за № 9/6105 та
уточнюючої довідки від 31.07.2012 р.

Позивач звернувся до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Тернополі з вимогою нарахування та
виплатою йому пенсії по інвалідності,
що настала внаслідок захворювання,
виходячи із заробітку, одержаного за
роботу в зоні відчуження в 1986 році, на
підставі довідки виданої Головним
Управлінням МНС України в
Тернопільській області № 9/6105 від 23
жовтня 2006 року, однак відповідачем було
відмовлено, оскільки дана довідка не
відповідає вимогам чинного
законодавства.

Статтею 15 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що видача
довідок про заробітну плату у період
роботи (служби) з ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, а також на територіях
радіоактивного забруднення
здійснюється підприємствами,
установами, організаціями
(військкоматами).

Із висновку № 1 комісії з розгляду
проблемних питань, пов'язаних з оплатою
праці особам, що брали участь у
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
від 09.07.2012 р. вбачається, що у питаннях
оплати праці за весь час ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС вважати
ОСОБА_1, таким, що перебував 1 день (20
травня 1986 року) у другій зоні небезпеки
з трьохкратною оплатою та 6 днів (з 21 по
26 травня 1986 року) у третій зоні
небезпеки з чотирьохкратною оплатою.

З пояснень ОСОБА_3 вбачається, що
довідка, видана Головним Управлінням
МНС України в Тернопільській області №
9/6105 від 23 жовтня 2003 року ОСОБА_1
видавалась на основі журналу
направлення у відрядження, що в
автобазі наявна довідка про
перебування позивача в зоні
відчуження, та відомості нарахування
заробітної плати.

Згідно ч. 1 ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання внаслідок
Чорнобильської катастрофи, можуть
призначатися за бажанням громадянина
із заробітку, одержаного за роботу в
зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі
відшкодування фактичних збитків, який
визначається згідно з законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громада, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», підставою
для обчислення пенсії по інвалідності
є довідка про заробітну плату, що
видана підприємством, установою,
організацією або їх правонаступником
за встановленою формою. Зазначена
довідка видається на підставі
первинних документів: особових
рахунків, платіжних відомостей та
інших документів, що містять відомості
про нараховану заробітну плату.

Позивачем було надано всі необхідні
документи відповідачу для призначення
пенсії по інвалідності внаслідок
захворювання пов'язаного з роботами по
лікаїдації наслідків аварії на ЧАЕС, на
підставі вказаних документів
відповідачем було призначено і
виплачувалась пенсія позивачу по
інвалідності з 2006 року по 01.01.2012 р., а
відтак суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що відсутність на
даний час первинних документів не може
бути підставою для визнаня довідки,
виданої Головним Управлінням МНС
України в Тернопільській області № 9/6105
від 23 жовтня 2006 року такою , що не
відповідає вимогам чинного
законодавства.

Щодо вимог позивача в частині
стягнення моральної шкоди, то колегія
суддів враховує наступне.

Згідно ч. 1-2 ст. 23 Цивільного кодексу
України, особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів, у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна, у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України
передбачено, що моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Колегія суддів приходить до висновку,
що позивачем не доведено факту
заподіяння йому моральної шкоди саме
діями відповідача, тому позовні вимоги
позивача щодо відшкодування моральної
шкоди в сумі 10000 грн. не підлягають
задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку щодо
задоволення заявлених позивачем вимог
в частині визнання відмови відповідача
в перерахунку пенсії згідно поданих
документів неправомірними зобов'язати
відповідача нарахувати та виплати
позивачу пенсію по інвалідності, що
настала внаслідок захворювання,
виходячи із заробітку, одержаного за
роботу в зоні відчуження в 1986 році, на
підставі довідки виданої Головним
Управлінням України в Тернопільській
області № 9/6105 від 23 жовтня 2006 року та
відмови в задоволенні решти позовних
вимог.

Доводи апеляційних скарг не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційні скарги слід залишити без
задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200,
п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну
скаргу Управління Пенсійного Фонду
України в м. Тернополі залишити без
задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 06 травня 2014
року в адміністративній справі №
607/22821/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.М.
Каралюс

суддя
В.С. Затолочний

суддя
З.М. Матковська

Повний текст ухвали виготовлений 14.10.2014