Справа № К/9991/10983/12-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/10983/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою Державної фінансової
інспекції в Сумській області на
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 21 липня 2011
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 05 грудня 2011 року у справі №2а-1870/1746/11
за позовом Сумського інституту
агропромислового виробництва
Національної академії аграрних наук
України до Контрольно-ревізійного
управління в Сумській області про
визнання протиправною та часткове
скасування вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

Сумський інститут агропромислового
виробництва Національної академії
аграрних наук України звернувся з
позовом до Контрольно-ревізійного
управління в Сумській області в якому,
з урахуванням змінених позовних вимог,
просив визнати викладені в листі №
07-14/7900 від 15.12.2010 року «Про усунення
виявлених ревізією порушень чинного
законодавства», вимоги передбачені п.5
в частині списання коштів на видатки
без фактичного виконання робіт на
проведення виставки ТОВ «Експо-центр
«Господар» в сумі 83300 грн. за КПКВ 6591060 -
незаконними.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за
результатами проведеної відповідачем
ревізії 15 грудня 2010 року винесена
вимога, в п. 5 якої вказано, що позивачем
в жовтні 2009 року безпідставно складено
акт виконаних робіт та сплачено ТОВ
«Експо-центр «Господар» кошти в сумі
83300 грн., зобов'язано відобразити
дебіторську заборгованість та
провести претензійно-позовну роботу
для повернення коштів. У випадку
пропуску строків позовної давності
стягнути з осіб, винних у допущеному
порушенні, шкоду в порядку та розмірах,
встановлених ст.ст. 130-136 КЗпП України.
Позивач вважає таку вимогу
протиправною, оскільки кошти були
сплачені відповідно до договору за
виконання робіт по підготовці участі
позивача у ярмарку інноваційних
проектів, оренду виставкової площі,
друк матеріалів.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 21 липня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05 грудня 2011
року, позов задоволено. Визнано
протиправною та скасовано вимогу
контрольно-ревізійного управління в
Сумській області від 15 грудня 2010 року №
07-14/7900 в частині вимог про відображення
в бухгалтерському обліку дебіторської
заборгованості за товариством з
обмеженою відповідальністю
«Експо-центр «Господар» в сумі 83300 грн.,
проведення претензійно-позовної
роботи для повернення коштів інституту
та стягнення з осіб, винних в порушенні,
шкоди в порядку та розмірах
встановлених ст.ст. 130-136 Кодексу
законів про працю України.

Не погоджуючись з вказаними судовими
рішеннями Державна фінансова
інспекція в Сумській області
звернулась з касаційною скаргою, у
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить їх скасувати та прийняти нове,
яким позовні вимоги залишити без
задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідно до п.1.1.4.
плану контрольно-ревізійної роботи
контрольно-ревізійного управління в
Сумській області на ІУ квартал 2010 року
проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
Сумського агропромислового
виробництва Української академії
аграрних наук за період з 01.07.2008 по
01.10.2010, про що складено акт ревізії від
17.11.2010 року №07-06-05/75.

В ході ревізії встановлено, зокрема,
порушення п.1 ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», складено акт
виконаних робіт по наданню послуг по
організації проведення ярмарку та
оренді виставкової площі ТОВ
«Експо-центр «Господар» та, відповідно,
відшкодовано останньому у жовтні 2009
року вартість послуг в сумі 83300 грн.,
тоді як виставка фактично у 2009 році не
проводилася.

Відповідно до п.7 ст.10 Закону України
«Про державну контрольно-ревізійну
службу в Україні» відповідачем
направлена позивачу вимога від 15.12.2010
№07-14/7900 про усунення виявлених
ревізією порушень, зокрема, п. 5 якої
зобов'язано відобразити дебіторську
заборгованість за ТОВ «Експо-центр
«Господар» та провести
претензійно-позовну роботу для
повернення коштів. У разі пропуску
строків позовної давності стягнути з
осіб, винних у допущеному порушенні,
шкоду в порядку та розмірах,
встановлених ст.ст. 130-136 КЗпП України

Не погодившись з такими вимогами
відповідача, позивач звернувся до суду
з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що ТОВ «Експо-центр
«Господар» виконав в повному обсязі
свої зобов'язання за договором з
позивачем, а тому оплата виконаних
послуг у розмірі 83300 грн. є правомірною.
З огляду на це, суди дійшли висновку, що
підстав для проведення
претензійно-позовної роботи з метою
повернення сплачених за договором
коштів позивачу немає.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
та вважає їх обґрунтованими,
враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

В силу ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: 1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)
сплата неустойки; 4) відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Як встановлено судами та
підтверджується матеріалами справи, на
виконання розпорядження Української
академії аграрних наук від 24.06.2009 року
№41-р позивачу запропоновано
підготувати інноваційні пропозиції
для участі у виставці-ярмарку 10-13
листопада 2009 року та зобов'язано
забезпечити вчасне надання матеріалів
для плакатів, презентації та Збірника
до 09 жовтня 2009 року.

07.10.2009 між позивачем та ТОВ «Експо-центр
«Господар» укладено договір №32/10 про
надання послуг з облаштування
експозиції Сумського інституту
агропромислового виробництва на
Ярмарку інноваційних бізнес-проектів в
агропромисловому комплексі України.
Відповідно до п.1.1 договору Виконавець
приймає на себе зобов'язання щодо
надання послуг пов'язаних з
організацією і проведенням Ярмарку
інноваційних бізнес-проектів, зокрема
оплати оренди виставкової площі для
експозицій, виставкового обладнання,
устаткування та робіт з технічного
облаштування експозицій, оренди
конференц-залу та аудіо-візуального
обладнання для його облаштування у
сумі 83300 грн. Оплата проводиться
відповідно до акту виконаних робіт.

13.10.2009 Головним управлінням економіки
Сумської обласної державної
адміністрації погоджено зазначений
договір.

08.10.2009 позивачем та ТОВ «Експо-центр
«Господар» складено акт
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
по договору №32/10 від 07 жовтня 2009 року
та, відповідно, позивачем отримано
рахунок від ТОВ «Експо-центр
«Господар» на суму 83300 грн.

У зв'язку з відсутністю можливості
провести оплату за надані послуги,
позивач 21.10.2009 звернувся з листом до ДП
"Дослідне господарство Сумського
інституту АПВ УААН" для проведення
оплати наданих послуг в рахунок
отриманого насіння, так як 01.10.2009
позивачем та ДП "Дослідне господарство
Сумського інституту АПВ УААН" укладено
договір, відповідно до умов якого
позивачем передано насіння на суму 83300
грн.

Листом від 06.11.2009 року № 37-17-5-15/20643
Міністерством аграрної політики
повідомлено генеральному директору
ТОВ «Експо-центр «Господар» про
скасування виставки, призначеної на 10-13
листопада 2009 року на підставі
постанови Кабінету Міністрів України
від 30.10.2009 року № 1152 «Про запобігання
поширенню грипу типу
АН1N1/Каліфорнія/04/09 і гострих
респіраторних захворювань серед
населення».

07.11.2009 позивачем та ТОВ «Експо-центр
«Господар» підписано додаткову угоду
№ 1 до договору № 32/10 від 07.10.2009,
відповідно до якої сторони домовились
про перенесення виконання послуг,
передбачених договором на період
проведення сільськогосподарської
виставки «Агро 2010» (15-19 червня 2010 року).
В зв'язку з тим, що на час підписання
додаткової угоди всі роботи по
підготовці виконані, додаткова оплата
не передається.

19.06.2010 сторонами договору складено акт
про те, що ТОВ «Експо-центр «Господар»
усі роботи, передбачені договором
виконані.

З урахуванням викладених обставин,
колегія суддів погоджується з
висновком судів, що ТОВ «Експо-центр
«Господар» виконало всі зобов'язання
перед позивачем за договором 32/10 від
07.10.2009.

Таким чином, посилання скаржника, що
послуги з організації і проведення
Ярмарку інноваційних бізнес-проектів в
АПК України фактично ТОВ «Експо-центр
«Господар» позивачу надані не були,
оскільки Ярмарка не відбулася у
запланований період є
необґрунтованими, так як
спростовуються доказами у справі.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що судом першої та апеляційної
інстанцій повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції в Сумській області
відхилити, а постанову Сумського
окружного адміністративного суду від 21
липня 2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 05 грудня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: