Справа № 816/3816/14
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/3816/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі судді Супруна Є.Б.,
розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Глобинського
районного центру зайнятості
Полтавської області до Відділу
державної виконавчої служби
Глобинського районного управління
юстиції Полтавської області про
визнання бездіяльності неправомірною
та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

01 жовтня 2014 року Глобинський районний
центр зайнятості Полтавської області
(далі - Глобинський РЦЗ, позивач)
звернувся до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Глобинського районного управління
юстиції Полтавської області (далі -
ВДВС Глобиського РУЮ, відповідач) про
визнання неправомірною бездіяльності
відповідача в частині невжиття заходів
на перечислення в доход Глобинського
РЦЗ сум заборгованості, стягнутих з
ОСОБА_1 в ході виконавчого провадження,
та стягнення з відповідача цих коштів.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказує, що за даними роботодавця
боржника в період з червня 2013 року по
червень 2014 року Комунальним закладом
"Центр первинної медико-соціальної
допомоги в Глобинському районі" на
підставі постанови державного
виконавця здійснені відрахування із
заробітної плати ОСОБА_1 на загальну
суму 3 513,50 грн. Однак державний
виконавець не вжив необхідних заходів
для перерахунку цих коштів на користь
стягувача, у зв'язку з чим позивач
вважає таку бездіяльність
протиправною та просить суд стягнути з
ВДВС Глобинського РУЮ відповідну суму
коштів.

Позивач явку уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив, натомість надіслав до суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності.

Відповідач надав до суду письмове
заперечення на позов, в якому стверджує
про невідповідність доводів позивача
дійсним обставинам та матеріалам
виконавчого провадження. Просить у
задоволенні позову відмовити повністю
з підстав відсутності в діях
державного виконавця фактів порушення
вимог Закону України "Про виконавче
провадження".

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, надіславши
клопотання про розгляд справи за його
відсутності.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

З огляду на викладене, суд вважає за
можливе провести розгляд справи за
відсутності сторін у порядку
письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для вирішення спору
по суті, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

З письмових доказів, які містяться в
матеріалах справи, суд встановив, що
02.07.2012 Полтавським окружним
адміністративним судом було видано
виконавчий лист №2а-1670/1754/12 щодо
стягнення з ОСОБА_1 на користь
Глобинського РЦЗ заборгованості у
розмірі 4 414,55 грн. (а.с. 10).

16.07.2012 державним виконавцем ВДВС
Глобинського РУЮ винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
ВП №33389325, якою встановлено строк для
добровільного виконання до 23.07.2012 (а.с.
9).

Проте, рішення суду у добровільному
порядку не виконано.

Постановою відповідача від 08.04.2013
прийнято рішення про звернення
стягнення на доходи боржника в КЗ
"Центр первинної медико-соціальної
допомоги у Глобинському районі" (а.с. 7).

12.06.2013 головний лікар КЗ "Центр
первинної медико-соціальної допомоги у
Глобинському районі" листом за №405
повідомив державного виконавця про
прийняття постанови від 08.04.2013 до
виконання (а.с. 6).

22.09.2014 в.о. головного лікаря КЗ "Центр
первинної медико-соціальної допомоги у
Глобинському районі" листом за №533
повідомив позивача про факт
перерахування всієї суми боргу за
постановою відповідача від 08.04.2013 (а.с.
4).

Вважаючи бездіяльність відповідача
щодо невчинення всіх належних
виконавчих дій по реальному виконанню
рішення суду такою, що порушує вимоги
Закону України "Про виконавче
провадження", позивач звернувся з даним
позовом до суду.

Вирішуючи даний публічно-правовий
спір, суд виходить з наступного.

Преамбулою Закону України "Про
виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-XIV
(далі - Закон №606-XIV) визначено, що цей
Закон визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Згідно положень статті 1 Закону №606-XIV
виконавче провадження, як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 зазначеного
Закону державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

За правилами статті 30 Закону №606-XIV
державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а з виконання
рішення немайнового характеру - у
двомісячний строк. Строк здійснення
виконавчого провадження не включає час
відкладення провадження виконавчих
дій або зупинення виконавчого
провадження на період проведення
експертизи чи оцінки майна,
виготовлення технічної документації
на майно, реалізації майна боржника,
час перебування виконавчого документа
на виконанні в адміністрації
підприємства, установи чи організації,
фізичної особи, фізичної
особи-підприємця, які здійснюють
відрахування із заробітної плати
(заробітку), пенсії та інших доходів
боржника. Строк здійснення зведеного
виконавчого провадження обчислюється
з моменту приєднання до такого
провадження останнього виконавчого
документа.

Як повідомив відповідач, на
примусовому виконанні у відділі
перебуває виконавчий лист №1604/861/2012,
виданий 20.04.2012 Глобинським районним
судом на стягнення з ОСОБА_1 на користь
відділу освіти Глобинської РДА у
відшкодування завданої злочином шкоди
в розмірі 288 339,00 грн. Оскільки вказана
сума боргу до теперішнього часу
боржником не погашена, то державним
виконавцем здійснюються в першу чергу
заходи щодо стягнення коштів на
користь Глобинської РДА в порядку
черговості, визначеному ст. 44 Закону
України "Про виконавче провадження".

Дійсно, з наданих відповідачем
письмових доказів суд встановив, що
постановою державного виконавця ВДВС
Глобинського РУЮ від 14.06.2012 ВП №33003443
відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа №1604/861/2012,
виданого 12.06.2012 Глобинським районним
судом на стягнення з ОСОБА_1 на користь
відділу освіти Глобинської РДА у
відшкодування завданої злочином шкоди
в розмірі 288 339,00 грн. (а.с. 25).

Постановами ВДВС Глобинського РУЮ від
06.08.2012 об'єднано виконавчі провадження
№33389325, №33003443 та №33734366 щодо одного і
того ж боржника ОСОБА_1 (а.с. 24, 29, 30).

Надаючи оцінку діям державного
виконавця, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 11 Закону
№606-XIV державний виконавець здійснює
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення у спосіб та в
порядку, встановленому виконавчим
документом і цим Законом.

При цьому статтею 44 Закону
України "Про виконавче провадження"
врегульовано черговість задоволення
вимог стягувачів у разі недостатності
стягнутої суми для задоволення всіх
вимог стягувачів.

Згідно з вказаною нормою у разі якщо
сума, стягнута з боржника, недостатня
для задоволення всіх вимог за
виконавчими документами, вона
розподіляється державним виконавцем
між стягувачами в порядку черговості,
встановленому цією статтею:

1) у першу чергу задовольняються
забезпечені заставою вимоги щодо
стягнення з вартості заставленого
майна;

2) у другу чергу задовольняються вимоги
щодо стягнення аліментів,
відшкодування збитків та шкоди,
завданих внаслідок кримінального або
адміністративного правопорушення,
каліцтва або іншого ушкодження
здоров'я, а також у зв'язку з втратою
годувальника;

3) у третю чергу задовольняються вимоги
працівників, пов'язані з трудовими
правовідносинами та зобов'язання за
єдиним внеском на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування;

4) у четверту чергу задовольняються
вимоги стягувачів за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, вимоги щодо
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування та страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування;

5) у п'яту чергу задовольняються вимоги
щодо податків та інших платежів до
бюджету, вимоги органів страхування з
обов'язкового страхування (крім вимог
щодо збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування);

6) у шосту чергу задовольняються всі
інші вимоги.

Вимоги стягувачів кожної
наступної черги, відповідно до ч. 2 ст. 44
вказаного Закону, задовольняються
після задоволення в повному обсязі
вимог стягувачів попередньої черги. У
разі якщо стягнута сума недостатня для
задоволення в повному обсязі усіх
вимог однієї черги, вимоги
задовольняються пропорційно до
належної кожному стягувачу суми.
Вимоги стягувачів щодо виплати
заборгованості із заробітної плати
задовольняються в порядку надходження
виконавчих документів. Стягнута з
боржника сума розподіляється між
стягувачами згідно з виконавчими
документами, за якими відкрито
виконавчі провадження на день
зарахування стягнутої суми на
відповідний рахунок органу державної
виконавчої служби.

Отже, діючи у межах повноважень,
відповідно до положень ст. 44 Закону
України "Про виконавче провадження",
державний виконавець послідовно
вчиняв дії на задоволення вимог
стягувачів в межах зведеного
виконавчого провадження, у зв'язку з
чим твердження позивача про факт
бездіяльності відповідача є нічим не
підтвердженим суб'єктивним і
некомпетентним судженням.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їх посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Позивачем не надано суду доказів, що
свідчили б про порушення ВДВС
Глобинського РУЮ норм чинного
законодавства України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Враховуючи вищенаведене, суд
приходить до висновку, що державний
виконавець ВДВС Глобинського РУЮ вжив
усіх необхідних заходів для виконання
судового рішення, діючи в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Законом України "Про виконавче
провадження", а тому позовні вимоги є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7-11, 71, 128, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
поданням її копії до суду апеляційної
інстанції.

Суддя
Є.Б. Супрун