Справа № 810/4398/13-а
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/17975/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:
Вербицької О.В.

суддів:
Маринчак Н.Є.

Муравйова О.В.

за участю секретаря:
Горголь І.С.

представників:

позивача: Мазур В.В., Чорна Н.О.

відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу Броварської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області

на постанову Київського окружного
адміністративного суду від 05.09.2013 року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.03.2014 року

у справі № 810/4398/13-а

за позовом Державного
підприємства спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості
«Укрспирт»

до Броварської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області

про скасування податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості
«Укрспирт» (далі по тексту - позивач, ДП
«Укрспирт») звернулось з позовом до
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області (далі по тексту - відповідач,
ОДПІ) про скасування податкового
повідомлення-рішення.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 05.09.2013 року
адміністративний позов задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.03.2014 року
апеляційну скаргу ОДПІ залишено без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

Відповідач, не погоджуючись з
вищевказаними рішеннями судів першої
та апеляційної інстанцій, оскаржив їх у
касаційному порядку, просить скасувати
з мотивів порушення норм матеріального
та процесуального права та прийняти
нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог повністю.

У запереченні на касаційну скаргу ДП
«Укрспирт», посилаючись на те, що суди
першої та апеляційної інстанції не
допустили порушень норм матеріального
та процесуального права, просить
касаційну скаргу ОДПІ залишити без
задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
представників позивача, дослідивши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, суд касаційної
інстанції дійшов висновку щодо
наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі по тексту - КАС України) суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Так, судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОДПІ проведено
позапланову невиїзну перевірку ДП
«Укрспирт» з питань дотримання
податкового законодавства при
взаємовідносинах з ТОВ
«Газпромтехнології», за результатами
якої складено акт від 09.04.2013 року №
229/222/37199618.

При проведенні перевірки було
використано акт ДПІ у Печерському
районі м. Києва № 5685/22-9/37508177 від 25.12.2012
року про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ
«Газпромтехнології» щодо
підтвердження господарських відносин
з суб'єктами господарювання за період
вересень, жовтень, листопад 2012 року,
згідно якого, у ТОВ
«Газпромтехнології» відсутні
необхідні умови для досягнення
результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності в силу відсутності
управлінського та технічного
персоналу, оборотних коштів,
виробничих активів, складських
приміщень, транспортних засобів при
зазначених обсягах реалізації товарів,
ТОВ «Газпромтехнології» не звітує про
наявність основних фондів та їх
балансову вартість, у зв'язку з чим ОДПІ
дійшла висновку, що договори між ДП
«Укрспирт» та ТОВ «Газпромтехнології»
укладені без мети настання реальних
правових наслідків та є нікчемними.

В акті перевірки зазначено, що
позивачем порушено п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.
198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, а
саме: занижено суму податку на додану
вартість на 1 889 164,44 грн.

На підставі висновків, що викладені в
акті перевірки, ОДПІ прийнято
податкове повідомлення-рішення від
22.04.2013 року № , яким ДП «Укрспирт»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на 1889164,44
грн. та застосовано штрафні санкції у
розмірі 944582,22 грн.

Суди першої та апеляційної інстанцій
визнали необґрунтованими такі
висновки податкового органу, з чим
погоджується суд касаційної інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 198.1 ст. 198
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2. ст. 198 ПК України
передбачено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України (в
редакції, чинній на час спірних
правовідносин) податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до вимог п. 198.6 ст. 198 ПК
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними або оформлені з
порушенням вимог чи не підтверджені
митними деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів справи,
30.09.2011 року між ДП «Укрспирт» (покупець)
та ТОВ «Газпромтехнології»
(постачальник) укладено договір № 47 на
постачання природного газу, відповідно
до умов якого постачальник
зобов'язується передати у власність
покупцеві природний газ, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
газ.

Реальність здійснення господарських
операцій між позивачем та вищевказаним
контрагентом підтверджується наявними
в матеріалах справи податковими
накладними, актами прийому-передачі,
банківськими виписками, платіжними
дорученнями, тощо.

Вищевказані документи оформлені
відповідно до вимог чинного
законодавства, Закону України № 996 «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», є документами
первинного обліку.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що з метою виконання умов
вищевказаного договору позивачем було
укладено договори з ПАТ «Тернопільгаз»
на транспортування газу від 30.04.2012 року
№ 14ТР-1474, № 07/ТР-002/415, № 02ТР-002/473, №
20ТР-01/431, від 11.03.2011 року № 08/ТР-001/1129,
відповідно до яких газорозподільне
підприємство зобов'язувалось надати
позивачу послуги з транспортування
природного газу газорозподільними
мережами до межі балансової належності
позивача або його споживачів.

Реальність поставки газу
підтверджується матеріалами справи,
зокрема, довідками виданими ПАТ
«Тернопільгаз», згідно яких, у вересні
2012 року газовими мережами було
протранспортовано до Борищівського
МПД ДП «Укрспирт» від ТОВ
«Газпромтехнрології» 295, 323 тис. куб.м.
природного газу, до Кобиловолоцького
МПД ДП «Укрспирт» - 340 тис. куб.м., до
Новосілківського МПД ДП «Укрспирт» - 285,
068 тис. куб.м., до Залозецького МПД ДП
«Укрспирт» - 135 тис. куб.м., до
Козлівського МПД - 561,532 тис. куб.м.

Оплата позивачем придбаного газу
підтверджується наявними в матеріалах
справи платіжними дорученнями.

Документи оформлені відповідно до
вимог чинного законодавства, Закону
України № 996 «Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні», є
документами первинного обліку.

Отже, з огляду на вищевказані обставини
справи, колегія суду погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанції щодо реальності
господарських операцій, укладених між
ДП «Укрспирт» та ТОВ
«Газпромтехнології».

Крім того, судами попередніх інстанцій
встановлено, що ТОВ
«Газпромтехнології» на час спірних
відносин було зареєстроване як платник
податку (відповідно до вимог чинного
законодавства).

Таким чином, суди обґрунтовано не
прийняли до уваги висновки ОДПІ щодо
нікчемності правочинів, з урахуванням
всіх обставин справи та вимог діючого
на час спірних правовідносин
законодавства.

Колегія суддів приходить до висновку,
що саме за вищевказаних обставин
справи, суди першої та апеляційної
інстанцій вірно застосували норми
матеріального права, отже, прийняте
податковим органом спірне рішення є
неправомірним.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої та
апеляційної інстанцій порушення норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено,
правова оцінка обставин у справі дана
вірно.

В свою чергу, доводи касаційної скарги
не відповідають фактичним обставинам
справи та спростовуються
вищезазначеними нормами права, отже,
відсутні підстави для її задоволення.

За таких обставин, касаційна скарга
відповідача підлягає залишенню без
задоволення, а постанова Київського
окружного адміністративного суду від
05.09.2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12.03.2014 року залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 210, 214-215, 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Броварської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області
залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 05.09.2013 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.03.2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, установленому статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька Судді
Н.Є. Маринчак О.В. Муравйов