Справа № 2609/22261/12 (2а-865/12)
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/12217/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Міністерства
оборони України про визнання дій
неправомірними, касаційне провадження
в якій відкрито за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на постанову Солом'янського
районного суду м. Києва від 19 жовтня 2012
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 лютого 2013
року, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом до
Міністерства оборони України про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Солом'янського
районного суду м. Києва від 19 жовтня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 лютого 2013
року, позивачу відмовлено у
задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, ОСОБА_3 звернувся з касаційною
скаргою, в якій просить рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати та направити справу на новий
розгляд, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
здійснивши перевірку доводів
касаційної скарги, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 06
жовтня 2008 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 січня 2010
року, зобов'язано Міністерство оборони
України виплатити ОСОБА_3 одноразову
грошову допомогу у зв'язку із настанням
інвалідності, яка настала у 2006 році
внаслідок травми, пов'язаної з
виконанням обов'язків військової
служби.

На виконання постанови Окружного
адміністративного суду м. Києва від
06 жовтня 2008 року позивачу призначена
одноразова грошова допомога в розмірі
8 826,16 грн., що підтверджується листом
Міністерства оборони України від 29.08.2012
року №6514.

Відповідно до рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 03 травня
2012року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Міністерства
оборони України, Державного
казначейства України про визнання
бездіяльності противоправною та
зобов'язання виплатити одноразову
грошову допомогу, моральну та
матеріальну шкоду, позовні вимоги
задоволено частково. Зобов'язано
відповідача виплатити ОСОБА_3
одноразову грошову допомогу у розмірі
48 - місячного грошового забезпечення
за останньою посадою, яку він займав на
день звільнення за вирахуванням
виплат, здійснених раніше.

24 березня 2010 року Відділом примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби на
виконання постанови Окружного
адміністративного суду м. Києва від 06
жовтня 2008року було відкрито виконавче
провадження ВП №18247505, а 31 грудня 2010
року постановою цього ж Відділу було
закінчено виконавче провадження у
зв'язку з невиконанням боржником
рішення суду та не вчинення останнім
жодних заходів спрямованих на
виконання рішення суду в повному
обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився і суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що позовні вимоги
стосуються виконання судового рішення,
а саме: постанови Окружного
адміністративного суду м. Києва -
Відділом примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби.

Такий висновок судів першої та
апеляційної інстанцій відповідає
обставинам справи, нормам
матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Відповідно до частини 1 пункту 1 статті 5
Закону України «Про виконавче
провадження» (в редакції, яка діяла на
час виникнення спірних правовідносин)
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

За правилами статті 181 КАС України,
учасники виконавчого провадження
мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси.

Враховуючи вказане, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що порядок
вирішення процесуальних питань,
пов'язаних з виконанням судових рішень
в адміністративних справах
регулюється Розділом 5 КАС України та
Законом України «Про виконавче
провадження», а тому заявлені вимоги до
Міністерства оборони України є
безпідставними та задоволенню не
підлягають.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає, оскільки
судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову
Солом'янського районного суду м. Києва
від 19 жовтня 2012 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 лютого 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: