Справа № 628/3335/14-а
Суддя: Цендра Н. В.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 628/3335/14-а
Провадження № 2-а/628/84/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року Куп'янський
міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді
Цендра Н.В.

при секретарі - Кравцовій
В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті
Куп'янську адміністративний позов
ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу з
обслуговування стаціонарного поста №3
роти ДПС ДАІ УДАІ ГУМВС України в
Харківській області прапорщика
міліції Івченко Сергія Володимировича
про скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
інспектора ДПС взводу з обслуговування
стаціонарного поста №3 роти ДПС ДАІ
УДАІ ГУМВС України в Харківській
області прапорщика міліції Івченко
Сергія Володимировича про скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення. В обґрунтування
позову позивач посилається на те, що 29
вересня 2014 року відповідачем винесено
постанову, відповідно до якої ОСОБА_1
визнано винним у скоєнні
правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122
КУпАП, та накладено стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255,00 грн. за
невиконання вимог п. 12.9 «Правил
дорожнього руху», тобто перевищення
встановленої швидкості на 44 км/год., яке
було зафіксоване вимірювачем
швидкості «ТРЮКАМ» ТС001133. Позивач
вважає, що постанова винесена
відповідачем 29 вересня 2014 року про
притягнення його до адміністративної
відповідальності та накладення штрафу
є незаконною, так як вказана постанова
не відповідає обставинам справи та
вимогам закону в зв'язку з чим повинна
бути скасована. Так, позивач стверджує,
що він 29 вересня 2014 року, близько 12-00
годині керував автомобілем NISSAN NP300,
дотримуючись правил дорожнього руху,
рухався населеним пунктом «Рогань»
Харківської області у щільному потоці
транспорту, позаду інших автомобілів
зі швидкістю 60 кілометрів на годину у
напрямку м. Харкова. Приблизно в цей час
позивача зупинив інспектор ДАІ, як
виявилося причиною зупинки, за думкою
інспектора та за показниками
вимірювача швидкості, стало порушення
вимог пункту 12.9 ПДД. Крім того, при
вимірюванні швидкості руху
транспортного засобу, вимірювач
швидкості інспектор тримав у руках,
який працював у ручному режимі, що не
відповідає Переліку технічних засобів,
що використовуються в підрозділах ДАІ
МВС. Доказів того, що на показаннях
вимірювача швидкості було зафіксовано
рух саме автотранспорту під керування
ОСОБА_1 відповідач не надав. Згідно
показань спідометру автомобіля яким
керував позивач, швидкість руху була 60
км/год.

Позивач вважає, що він не допустив
порушень ПДР. Протокол не відповідає
обставинам дійсності, винесений
незаконно та упереджено, оскільки він
рухався зі швидкістю 60 км/год., що і
намагався довести інспектору, але
інспектор ДАІ на його пояснення не
звертав уваги. Тому ОСОБА_1 просить суд
визнати недійсною та скасувати
постанову в справі про адміністративне
правопорушення винесену відносно
нього, а справу про адміністративне
правопорушення закрити та стягнути з
Державного бюджету України на його
користь судовий збір в розмірі 73
(сімдесят три) гривні 08 копійок.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явився, надав до суду заяву про
розгляд справи у його відсутності,
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився повторно, був повідомлений про
час і місце розгляду справи належним
чином про що свідчить рекомендоване
повідомлення про вручення судової
повістки. Заперечень та пояснень по
суті заявлених позовних вимог до суду
не надійшло.

У відповідності до ст. 128 КАС України у
разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин або без
повідомлення ним про причини
неприбуття, розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Суд, дослідивши письмові докази та
оцінивши їх у сукупності, вважає, що
позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 29
вересня 2014 року відповідачем по справі
було складено протокол серії АБ2 №955500
відносно позивача, в якому зазначено,
що позивач 29 вересня 2014 року о 12 год. 17
хв. керував автомобілем Nisan, державний
номерний знак НОМЕР_1 зі швидкістю 104
км/год при обмеженні швидкості руху на
ділянці дороги в 60 км/год, чим порушив
п.п. 12.9 правил дорожнього руху і повинен
нести відповідальність згідно ч.1 ст. 122
КУпАП (а.с. 3).

29 вересня 2014 року відповідачем
винесено постанову серії ПС1 №819459 по
справі про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_1 за
скоєння вищевказаного правопорушення.
Відповідно до даної постанови на
ОСОБА_1 накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в сумі 255
грн. за те, що, керуючи транспортним
засобом «Nisan», державний номерний знак
НОМЕР_1 29 вересня 2014 року о 12.17 год. на 521
км а/д Киїів-Харків-Довжанський
перевищив встановлену швидкість руху
більш як на 44 км/год, рухався зі
швидкістю 104 км/год. Швидкість
вимірювалася приладом «Трукам» ТС №
001133 (а.с. 3-4).

У відповідності до ст. 69 КАСУ доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Згідно «Інструкції з оформлення
матеріалів про адміністративні
правопорушення», затвердженої Наказом
Міністерства внутрішніх справ України
N 185, 22.02.2001, Особа, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
дає письмове пояснення по суті
скоєного правопорушення, яке
записується в протокол, і ставить свій
підпис, а також може робити заяви і
клопотати по суті складання протоколу
та розгляду справи (у разі відмови від
пояснення або підписання протоколу про
це робиться запис посадової особи, яка
склала протокол, що підтверджується
підписами свідків).

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в
справах про адміністративні
правопорушення здійснюється на основі
суворого додержання законності. Ніхто
не може бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом.
Застосування уповноваженими на те
органами і посадовими особами заходів
адміністративного впливу провадиться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності з законом.

Згідно ч.1 ст.122КУпАП перевищення
водіями транспортних засобів
встановлених обмежень швидкості руху
транспортних засобів більш як на
двадцять кілометрів на годину тягне за
собою накладення штрафу від
п'ятнадцяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Згідно п.12.4 Правил дорожнього руху,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року,
у населених пунктах рух транспортних
засобів дозволяється із швидкістю не
більше 60 км/год.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти
адміністративного позову.

Розпорядженням МВС України № 1083 від
18.11.2010 року «Про використання лазерного
вимірювача швидкості TruCAM для фіксації
правопорушень у сфері безпеки
дорожнього руху в ручному режимі»
зазначений вимірювач швидкості
дозволено використовувати особовим
складом Державтоінспекції в ручному
режимі.

Згідно п.19.2. Інструкції з питань
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС, затвердженої
наказом МВС № 111 від 27.03.2009,
забороняється застосування технічних
засобів та приладів, які не
сертифіковані в Україні, у разі якщо
вони підлягають сертифікації
відповідно до чинного законодавства,
та які не пройшли метрологічної
повірки або мають свідоцтво про таку
повірку, термін дії якого минув.

Згідно ст.14 Закону України «Про
стандартизацію і сертифікацію»
державну систему сертифікації створює
державний комітет України по
стандартизації, метрології та
сертифікації, який затверджує переліки
продукції, що підлягає обов'язковій
сертифікації та визначає її
запровадження.

Указом Президента України № 887/2002 від
01.10.2002 року «Про державний комітет
України з питань технічного
регулювання та споживчої політики»
Державний комітет України по
стандартизації, метрології та
сертифікації перетворено на Державний
комітет України з питань технічного
регулювання та споживчої політики.

Наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики № 28 від 01.02.2005 року
«Про затвердження Переліку продукції,
що підлягає обов'язковій сертифікації
в Україні» визначено перелік
продукції, що підлягає обов'язковій
сертифікації в України. Прилади для
вимірювання швидкості транспортних
засобів, до яких належить TruCAM, до цього
переліку не включено, в зв'язку з чим
зазначений прилад не підлягає
обов'язковій сертифікації.

Однак, відповідачем по справі не було
надано до суду жодного доказу та
заперечення на заявлений позов. Відтак,
суд не в змозі переконатися про
наявність свідоцтва на повірку
робочого засобу вимірювальної техніки
- лазерний вимірювач швидкості
транспортних засобів TruCAM № ТС 001133.
Даний вимірювальний пристрій повинен
проходити перевірку та бути визнаний
придатним до застосування.

В матеріалах справи відсутні відомості
прийняття заліків в особового складу
взводу з обслуговування стаціонарного
посту № 3 роти ДПС ДАІ УДАІ ГУМВС
України в Харківській області, а саме,
відомостей про те, що інспектор ДПС
прапорщик міліції Івченко С.В. склав
залік щодо використання спеціальних
технічних засобів вимірювання
швидкості руху транспортних засобів
(Радіс, Візир, TruCAM).

Відповідач ані у протоколі, ані у
постанові не зазначив відомостей про
кут між позицією приладу і напрямом
руху автомобіля, так само й інших даних,
які впливають на правильність і
точність вимірів, що є порушенням ч. 1
ст. 10 Закону України «Про метрологію та
метрологічну діяльність», відповідно
до якої результати вимірювань можуть
бути використані за умови, якщо відомі
відповідні характеристики похибок або
невизначеності вимірювань.

Відповідно до ст.251 КУпАП показання
технічних приладів та технічних
засобів, що мають функції фото- і
кінозйомки, відеозапису чи засобів
фото- і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху є доказами у справі про
адміністративне правопорушення.

Матеріали фото- кінозйомки вчиненого
правопорушення не були надані у судове
засідання, у зв'язку з чим у суду
відсутні докази наявності даного
правопорушення

Із матеріалів справи не вбачається, а
відповідач не надав жодного доказу у
підтвердження того, що позивач дійсно
порушив Правила дорожнього руху
України, тобто вчинив правопорушення,
відповідальність за яке передбачена ч.1
ст.122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України ніхто
не зобов'язаний доводити свою
невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на
доказах, одержаних незаконним шляхом, а
також на припущеннях. Усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

На підставі викладеного, оцінивши
докази у їх сукупності, суд приходить
до висновку, що рішення відповідача про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
скоєння правопорушення, передбаченого
ч.1 ст. 122 КУпАП, є не правомірним, а тому
позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

За вказаних обставин, суд прийшов до
висновку про відсутність належних та
достатніх доказів для констатування
факту порушення позивачем вимог Правил
дорожнього руху України, відповідно, і
вчинення правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

В другому пункті прохальної частини
позовної заяви ОСОБА_1 просить суд
покласти всі судові витрати пов'язані з
розглядом справи на відповідача, однак
не конкретизовано, які саме витрати та
в якій сумі необхідно покласти на
відповідача, у зв'язку з чим суд
відмовляє в задоволенні цієї частини
позовних вимог.

Згідно ст. 247 КУпАП України, провадження
в справі про адміністративне
правопорушення підлягає закриттю, якщо
відсутня подія і склад
адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 86, 159, 160-163, 167, 171-2
КАС України, ст. 122, 247, 288, 293 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи
ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу з
обслуговування стаціонарного поста №3
роти ДПС ДАІ УДАІ ГУМВС України в
Харківській області прапорщика
міліції Івченко Сергія Володимировича
про скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення -
задовольнити частково.

Постанову в справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 №819459 від 29
вересня 2014 року про визнання ОСОБА_1
винуватим у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та
накладення стягнення в розмірі 255 грн. -
визнати недійсною та скасувати.

Справу про адміністративне
правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.122
КУпАП закрити за відсутністю складу
правопорушення.

В іншій частині адміністративного
позову - відмовити.

Рішення місцевого загального суду, як
адміністративного суду, у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Особам, які брали участь у справі, але
не були присутніми у судовому
засіданні, копію судового рішення
невідкладно надіслати рекомендованим
листом з повідомленням про вручення.

Суддя Куп'янського міськрайонного суду
Цендра Н.В.

Харківської області