Справа № 810/568/14-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/568/14-а
інстанції: Лисенко В.І.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Шурка О.І.,

суддів
Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі
Дешко В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 25 лютого 2014
року у справі за адміністративним
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області про визнання
протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 25 лютого 2014
року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на його
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова скасуванню,
виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, на підставі направлення
Інспекції ДАБК у Київській області від
16.10.2013 № 4925.13/08/01 посадовими особами
відповідача проведено позапланову
перевірку дотримання позивачем вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, за результатами якої
складено Акт від 28.10.2013.

Перевіркою встановлено, що позивачем
без отримання документів, які дають
право на виконання будівельних робіт,
побудовано та експлуатується без
введення в експлуатацію магазин
загальною площею 165,20 квадратних
метрів, чим порушено вимоги статей 34, 36,
39 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

За результатами перевірки
відповідачем прийняті постанови від
12.12.2013 № 3-1212/1-7/10-79/1212/08/04 та №
3-1212/2-7/10-80/1212/08/04, якими на позивача
накладено штрафні санкції за виконання
будівельних робіт без реєстрації
декларації про початок виконання таких
робіт у розмірі 109620,00 грн. та за
експлуатацію об'єктів будівництва, не
прийнятих в експлуатацію у розмірі
109620,00 грн. відповідно.

Не погоджуючись з вказаними
постановами, позивач звернувся до суду
з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що хоча позивачем і було
допущено порушення законодавства у
сфері містобудівної діяльності, проте
посадовими особами відповідача
помилково визначено об'єкту
будівництва (магазину позивача) III
категорію складності, що призвело до
нарахування позивачу штрафних санкцій
за порушення, яке останнім не
вчинялося, а це означає, що постанови
відповідача від 12.12.2013 № 3-1212/1-7/10-79/1212/08/04
та № 3-1212/2-7/10-80/1212/08/04 є незаконними та
підлягають скасуванню.

Колегія суддів не може погодитись із
таким висновком суду першої інстанції,
з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 вказаного
Закону, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється органами державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 року №553
(далі - Порядок №553) визначає процедуру
здійснення заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної
із створенням об'єктів будівництва.

Так, відповідно до ст.. 32 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» усі об'єкти будівництва
поділяються на I, II, III, IV і V категорії
складності.

Категорія складності об'єкта
будівництва визначається відповідно
до державних будівельних норм та
стандартів на підставі класу наслідків
(відповідальності) такого об'єкта
будівництва. Віднесення об'єкта
будівництва до тієї чи іншої категорії
складності здійснюється проектною
організацією і замовником будівництва.

Згідно із ст.. 31 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
проектна документація на будівництво
об'єктів розробляється у порядку,
встановленому центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
містобудування, з урахуванням вимог
містобудівної документації та
вихідних даних і дотриманням вимог
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил та
затверджується замовником.

Відповідно до ст.. 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
замовник (в даному випадку позивач) має
право виконувати будівельні роботи
після реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності.

Згідно із ст.. 36 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
право на виконання підготовчих робіт
(якщо вони не були виконані раніше
згідно з повідомленням або
зареєстрованою декларацією про
початок виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт на об'єктах, що
належать до I - III категорій складності,
підключення об'єкта будівництва до
інженерних мереж та споруд надається
замовнику та генеральному підряднику
чи підряднику (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників) після реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт.

Відповідно до ч. 1, 8 ст.. 39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, що
належать до I - III категорій складності,
та об'єктів, будівництво яких
здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих (якщо таке
прийняття передбачено законодавством)
в експлуатацію, забороняється.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем під час проведення
перевірки встановлено, що позивачем
без отримання документів, які дають
право на виконання будівельних робіт,
побудовано та експлуатується без
введення в експлуатацію магазин
загальною площею 165,20 квадратних
метрів, чим порушено вимоги статей 34, 36,
39 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

У ході розгляду справи судом
встановлено, що декларація про початок
будівельних робіт подана позивачем до
Інспекції лише у грудні 2012 року та
зареєстрована відповідачем 12.12.2013 року,
однак приміщення експлуатується з 2011
року.

Декларація про готовність об'єкту
(магазину) до експлуатації видана
позивачу лише 25.12.2013 року.

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, що на момент проведення
перевірки у позивача були відсутні
документи, які б давали йому право
будувати та експлуатувати магазин, а
отже, висновки Інспекції про порушення
позивачем вимог статей 34, 36, 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» є
правомірними.

Враховуючи викладене, відповідачем
правомірно винесені постанови від
12.12.2013 року, якими до позивача
застосовані штрафні санкції за
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності на об'єктах III
категорії складності.

Щодо визначення категорії складності,
колегія суддів зазначає наступне.

Так, у відповідності до абз.4 п.6 ч.2 ст.2
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності», суб'єкти
містобудування, які є замовниками
будівництва об'єктів (у разі
провадження містобудівної діяльності),
або ті, що виконують функції замовника
і підрядника одночасно, несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
такі правопорушення, як експлуатація
або використання об'єктів будівництва,
не прийнятих в експлуатацію, а також
наведення недостовірних даних у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації чи акті готовності
об'єкта до експлуатації:

За вказане правопорушення на об'єктах
різних категорій складності, законом
встановлено відмінні розміри штрафів,
які залежать безпосередньо від
категорії складності об'єкта
будівництва.

Так, абз.4 п.6 ч.2 ст.2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
встановлено, що виконання будівельних
робіт без реєстрації декларації про
початок виконання таких робіт:

- на об'єктах I категорії складності - у
розмірі вісімнадцяти мінімальних
заробітних плат;

- на об'єктах II категорії складності - у
розмірі тридцяти шести мінімальних
заробітних плат;

- на об'єктах III категорії складності - у
розмірі дев'яноста мінімальних
заробітних плат.

Згідно ч. 1 ст.32 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», усі об'єкти будівництва за
складністю архітектурно-будівельного
рішення та/або інженерного обладнання
поділяються на I, II, III, IV і V категорії
складності. Категорія складності
об'єкта будівництва визначається
відповідно до будівельних норм та
державних стандартів на підставі класу
наслідків (відповідальності) такого
об'єкта будівництва (ч.2 ст.32 Закону).

Як вже було зазначено, декларація про
початок будівельних робіт подана
позивачем до Інспекції лише у грудні 2012
року та зареєстрована відповідачем
12.12.2013 року, де була зазначена категорія
складності - ІІ.

Колегія суддів наголошує, що саме після
подачі та реєстрації декларації у
відповідача виникли сумніви щодо
визначення категорії складності, у
зв'язку зі чим було проведено
перевірку, після якої посадові особи
відповідача прийшли до висновків, що:
позивач експлуатує будівлю без її
введення в експлуатацію; будівельні
роботи проводились без реєстрації про
початок проведення таких робіт; та
вказана в декларації категорія
складності не відповідає дійсності.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що прийняті відповідачем
постанови від 12.12.2013 № 3-1212/1-7/10-79/1212/08/04
та № 3-1212/2-7/10-80/1212/08/04, якими на позивача
накладено штрафні санкції за виконання
будівельних робіт без реєстрації
декларації про початок виконання таких
робіт у розмірі 109620,00 грн. та за
експлуатацію об'єктів будівництва, не
прийнятих в експлуатацію у розмірі
109620,00 грн. відповідно є правомірними.

Враховуючи все вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції про
задоволення позовних вимог було
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
докази, які наявні в матеріалах справи
не досліджено належним чином, а тому
колегія суддів приходить до висновку,
що винесені припис та постанова про
накладення штрафу не відповідають
вимогам чинного законодавства, та
підлягають скасуванню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судового
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального та процесуального
права.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції при ухваленні постанови
неповно з'ясовані обставини, що мають
значення для справи та порушено норми
права, у зв'язку з чим, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
задовольнити, а постанову суду -
скасувати.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області -
задовольнити.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 25 лютого 2014
року - скасувати, та постановити нову,
якою в задоволенні позовних вимог
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 -
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді

Головуючий суддя

Шурко О.І.

Судді:

Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.