Справа № 826/13624/14
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2014 року 12:06
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Літвінової А.В.,
при секретарі судового засідання
Давиденко Л.В., за участю представників
сторін, розглянув у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу
за позовомОСОБА_1додержавної
податкової інспекції у
Шевченківському районі головного
управління Державної фіскальної
служби України провизнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
13.05.2014 №227/26-59/17-01,На підставі частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 13 жовтня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Виготовлення
постанови у повному обсязі відкладено,
про що повідомлено осіб, які брали
участь у розгляді справи, з урахуванням
вимог частини другої статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Під час проголошення вступної
та резолютивної частин постанови
сторонам роз'яснено зміст судового
рішення, порядок і строк його
оскарження, а також порядок отримання
повного тексту постанови, визначеного
статтею 167 Кодексу адміністративного
судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва із
позовом до державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
головного управління Державної
фіскальної служби України
(правонаступник державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
головного управління Міністерства
доходів і зборів у місті Києві) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
13.05.2014 №227/26-59/17-01.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
державною податковою інспекцією в
Шевченківському районі головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві не враховано, що
анульована банком за кредитними
договорами сума заборгованості у
розмірі 243 152,99 доларів США є
безнадійною заборгованістю, яка не
входить до оподатковуваного доходу,
оскільки не є додатковим благом.

Відповідач проти позову заперечив із
посиланням на приписи абзацу «д»
підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164
Податкового кодексу України, якими
чітко передбачено оподаткування
зазначеного доходу, чого позивачем
зроблено не було.

Розглянувши подані сторонами
документи, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у
Шевченківському районі головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку фізичної особи ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків за
період з 01.01.2012 по 31.12.2012.

За результатами проведеної перевірки
державною податковою інспекцією у
Шевченківському районі головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві складено акт
перевірки від 25.04.2014 №176/17-01/НОМЕР_1, яким
зафіксовано факт порушення позивачем
статті 176, підпункту 164.2.17 пункту 164.2
статті 164, пункту 167.1 статті 167
Податкового кодексу України, а саме:
занижено суму отриманого додаткового
блага у вигляді прощеного анулювання
боргу на суму 847 509,47 грн. та занижено і
не доплачено у бюджет податок з доходів
фізичних осіб за 2012 рік на суму 144 076,61
грн.

На підставі акту перевірки від 25.04.2014
№176/17-01/НОМЕР_1 державною податковою
інспекцією у Шевченківському районі
головного управління Міністерства
доходів і зборів у місті Києві прийнято
податкове повідомлення-рішення від
13.05.2014 №227/26-59/17-01, яким ОСОБА_1 визначено
суму грошового зобов'язання у розмірі
180 095,76 грн., у тому числі: за основним
платежем - 144 076,61 та за штрафними
(фінансовими) санкціями - 36 019,15 грн.

Не погоджуючись з зазначеним
податковим повідомленням-рішенням,
позивач звернувся до суду з даним
позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.

Відповідно до пункту 177.1 статті 177
Податкового кодексу України доходи
фізичних осіб - підприємців, отримані
протягом календарного року від
провадження господарської діяльності,
оподатковуються за ставками,
визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього
Кодексу.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

З акту перевірки від 25.04.2014
№176/17-01/НОМЕР_1 вбачається, що висновки
щодо порушення позивачем приписів
податкового законодавства зроблено з
огляду на те, що позивачем не сплачено
податок з доходів фізичних осіб за 2012
рік у розмірі 144 076,61 грн. у вигляді
анульованої заборгованості за
кредитними договорами.

З матеріалів справи вбачається, що між
позивачем та публічним акціонерним
товариством «УкрСиббанк» укладено
договори про надання споживчого
кредиту від 15.11.2006 №0 та від 28.02.2008
№0.

Водночас, між публічним акціонерним
товариством «УкрСиббанк» та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Кей-колект»
укладено договори: факторингу,
відступлення права вимоги за договором
іпотеки від 12.12.2011, в результаті чого
право вимоги за договором споживчого
кредиту та іпотеки перейшло до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кей-колект».

Від товариства з обмеженою
відповідальністю «Кей-колект» до
позивача надійшла пропозиція про
часткове прощення боргу за кредитними
договорами за умови погашення
заборгованості у сумі 127 136 доларів США.

ОСОБА_1 квитанціями від 15.03.2012 №4 та від
15.03.2012 №5 погашено заборгованість на
загальну суму 127 136 доларів США.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кей-колект» листами
від 15.03.2012 №1050 та №1051 повідомило
позивача про анулювання боргу на
загальну суму 243 152,99 доларів США.

При цьому, згідно листів від 15.03.2012 №1050
та №1051 товариство з обмеженою
відповідальністю «Кей-колект»
звернуло увагу ОСОБА_1 на його обов'язок
щодо відображення зазначеної суми у
річній податковій декларації і
необхідності самостійної сплати суму
податку на доходи фізичних осіб
відповідно до вимог абзацу «д»
підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164
Податкового кодексу України.

За наслідками листування між державною
податковою інспекцією у
Шевченківському районі головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві та товариством з
обмеженою відповідальністю
«Кей-колект» щодо отриманого у період з
01.01.2012 по 31.12.2012 фізичною особою ОСОБА_1
доходу, товариство з обмеженою
відповідальністю «Кей-колект»
повідомило контролюючий орган (лист
від 25.03.2014 №135-12840), що анулювання
заборгованості за договорами про
надання споживчого кредиту від 15.11.2006
№0 та від 28.02.2008 №0 відбулось
15.03.2012, в податковому розрахунку за ф. №
1ДФ за 2012 рік відображено нарахований
та виплачений дохід фізичній особі
ОСОБА_1 за ознакою доходу - 126 «додаткове
благо».

Під час здійснення перевірки ОСОБА_1,
контролюючим органом встановлено, що
відповідну суму анулювання
заборгованості за договорами про
надання споживчого кредиту від 15.11.2006
№0 та від 28.02.2008 №0 у
декларації позивача за 2012 рік (подано
до контролюючого органу 30.04.2013) не
відображено як суму додаткового блага,
податок не сплачено.

Внаслідок подання ОСОБА_1 уточнюючої
декларації за 2012 рік (подано до
контролюючого органу 12.04.2014) відповідна
сума отриманого додаткового блага
задекларована позивачем частково, а
саме лише у сумі - 1 093 824 грн., замість
правильної 1 941 333,47 грн.

За таких обставин позивачем не
задекларовано у повному обсязі суму
отриманого додаткового блага у вигляді
прощеного анулювання боргу, занижено
відповідний дохід на суму 847 509,47 грн. та
занижено і не доплачено у бюджет
податок з доходів фізичних осіб за 2012
рік на суму 144 076,61 грн. (відповідний
обґрунтований розрахунок містить акт
перевірки від 25.04.2014 №176/17-01/НОМЕР_1).

Відповідно пункту 177.6 статті 177
Податкового кодексу України у разі
якщо фізична особа - підприємець
отримує інші доходи, ніж від
провадження підприємницької
діяльності, у межах обраних ним видів
такої діяльності, такі доходи
оподатковуються за загальними
правилами, встановленими цим Кодексом
для платників податку - фізичних осіб.

Згідно з абзацом «д» підпункту 164.2.17
пункту 164.2 статті 164 Податкового
кодексу України до загального
місячного (річного) оподатковуваного
доходу платника податку включається
дохід, отриманий платником податку як
додаткове благо (крім випадків,
передбачених статтею 165 цього Кодексу)
у вигляді суми боргу платника податку,
анульованого (прощеного) кредитором за
його самостійним рішенням, не
пов'язаним з процедурою банкрутства, до
закінчення строку позовної давності.
Якщо кредитор повідомляє платника
податку-боржника рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
або шляхом укладення відповідного
договору, або шляхом надання
повідомлення боржнику під підпис
особисто про анулювання (прощеного)
боргу та включає суму анульованого
(прощеного) боргу до податкового
розрахунку суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, за підсумками звітного
періоду, у якому такий борг було
анульовано (прощеного), такий боржник
самостійно сплачує податок з таких
доходів та відображає їх у річній
податковій декларації.

На підставі пункту 176.1 статті 176
Податкового кодексу України платники
податку зобов'язані, зокрема: вести
облік доходів і витрат в обсягах,
необхідних для визначення суми
загального річного оподатковуваного
доходу, у разі якщо такий платник
податку зобов'язаний відповідно до
цього розділу подавати декларацію або
має право на таке подання з метою
повернення надміру сплачених податків,
у тому числі при застосуванні права на
податкову знижку; подавати податкову
декларацію за встановленою формою у
визначені строки у випадках, коли
згідно з нормами цього розділу таке
подання є обов'язковим.

Пунктом 167.1 статті 167 Податкового
кодексу України визначено, що ставка
податку становить 15 відсотків бази
оподаткування щодо доходів,
нарахованих (виплачених, наданих) (крім
випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5
цієї статті), у тому числі, але не
виключно у формі заробітної плати,
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат або інших виплат
і винагород, які нараховуються
(виплачуються, надаються) платнику у
зв'язку з трудовими відносинами та за
цивільно-правовими договорами; виграшу
в державну та недержавну грошову
лотерею, виграш гравця (учасника),
отриманий від організатора азартної
гри. Якщо база оподаткування, яка
визначена з урахуванням норм пункту 164.6
статті 164 цього розділу щодо доходів,
зазначених в абзаці першому цього
пункту, в календарному місяці
перевищує десятикратний розмір
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
звітного податкового року, до суми
такого перевищення застосовується
ставка 17 відсотків.

Досліджені в судовому засіданні докази
засвідчили, що позивачем отримано
додаткове благо у вигляді суми боргу,
анульованого (прощеного) кредитором
товариством з обмеженою
відповідальністю «Кей-колект» за його
самостійним рішенням.

Так, товариством з обмеженою
відповідальністю «Кей-колект»
включило суму анульованого (прощеного)
боргу до податкового розрахунку суми
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платника податку.

Однак, позивач самостійно не сплатив
податок з доходу, отриманого як
додаткове благо.

Відтак, висновки відповідача про
порушення позивачем податкового
законодавства є обґрунтованими, а
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 13.05.2014
№227/26-59/17-01 прийнятим в межах
повноважень і в спосіб, передбачений
діючим законодавством України.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат за наслідками відмови у
задоволенні позову, суд наголошує на
наступному.

Згідно з частиною першою статті 87
Кодексу адміністративного судочинства
України судові витрати складаються із
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи.

Згідно із приписами статті 4 Закону
України "Про судовий збір" за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру судовий збір становить 2
відсотки розміру майнових вимог, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 4
розмірів мінімальної заробітної плати.
Під час подання адміністративного
позову майнового характеру
сплачується 10 відсотків розміру ставки
судового збору. Решта суми судового
збору стягується з позивача або
відповідача пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Оскаржуваним податковим
повідомленням-рішенням від 13.05.2014
№227/26-59/17-01 позивачеві визначено суму
грошового зобов'язання у розмірі 180 095,76
грн., 2 відсотка від якої складає суму 3
601,91 грн.

Враховуючи сплачену позивачем при
зверненні до суду суму судового збору у
розмірі 361,23 грн., з позивача підлягає
стягненню сума судового збору у
розмірі 3 240,68 грн. (3 601,91 грн. - 361,23 грн.).

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Державного бюджету України
(розрахунковий рахунок ГУ ДКСУ в місті
Києві №4007, МФО 820019, код отримувача
38004897) судовий збір у розмірі 3 240 (три
тисячі двісті сорок гривень) грн. 68 коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному статтею 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Літвінова А.В.

Повний текст постанови складено 14.10.2014