Справа № 607/14687/14-а
Суддя: Берегуляк Ф. Г.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2014 рокуСправа №607/14687/14-а
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

Головуючого Берегуляка Ф.Г.

За участю секретаря Нищої О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України в
Тернопільській області про визнання
протиправною та скасування постанови в
справі про адміністративне
правопорушення,-

в с т а н
о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом
до відповідача УДАІ УМВСУ в
Тернопільській області про скасування
постанови в справі про
адміністративне правопорушення ВО1 №
185659 від 17.06.2014 року, якою його
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу у
сумі 255 гривень за ч. 1 ст. 122 КУпАП,
посилаючись на те, що оскаржувана
постанова не відповідає дійсності та
не відображає фактичних обставин
справи. 10.06.2014 року він був зупинений
інспектором ДАІ поза межами населеного
пункту - с. Зелена Бучацького району
Тернопільської області, де
дозволяється швидкість руху в межах до
90 км/год. Він рухався із дотриманням
вимог ПДР України та не перевищував
встановлених обмежень швидкості руху.
Інспектор ДАІ не взяв до уваги його
пояснень, вимірювання швидкості
проводилось в ручному режимі, з
використанням приладу Візир, що не
працює в автоматичному режимі. Йому не
було представлено будь-яких доказів
правомірності проведеного вимірювання
швидкості руху, належності
зафіксованої швидкості саме його
автомобілю, документів про те, що
вказаний вимірювач швидкості пройшов
державну повірку та сертифікацію та
включений у перелік технічних засобів
дозволених до використання і його дані
можуть використовуватись в якості
доказу. За таких обставин вважає, що
його неправомірно притягнуто до
адміністративної відповідальності та
накладено адміністративне стягнення.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав
із мотивів, викладених у позовній заяві
та просить скасувати постанову про
накладення адміністративного
стягнення серії ВО1 № 185659 від 17.06.2014
року як незаконну.

Представник відповідача УДАІ
УМВСУ в Тернопільській області у
судовому засіданні відносно позову
заперечив та суду пояснив, що ОСОБА_1
10.06.2014 року, керуючи транспортним
засобом в населеному пункті-с. Зелена
Бучацького району Тернопільської
області рухався зі швидкістю 86 км/год.
Фіксування швидкості здійснювалось в
ручному режимі за допомогою
радіолокаційного вимірювача швидкості
Візир №0812350, який пройшов державну
повірку, був сертифікований та
визнаний придатним до застосування, що
стверджується представленим
свідоцтвом. Факт правопорушення
зафіксовано в протоколі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 143723 від 10.06.2014 року та на відео.
Ніяких доказів в обґрунтування своїх
заперечень позивачем не наведено, а
тому постанова про накладення
адміністративного стягнення на ОСОБА_1
є обґрунтованою та винесена у
відповідності до вимог закону,
підстави для її скасування відсутні, у
задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд встановив такі факти:

Постановою в справі про
адміністративне правопорушення ВО1 №
185659 від 17.06.2014 року ОСОБА_1 притягнуто
до адміністративної відповідальності
за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у сумі 255 гривень.

З постанови вбачається, що ОСОБА_1
10.06.2014 року о 10 год. 38 хв., керуючи
транспортним засобом марки BMW номерний
знак НОМЕР_1 в с. Зелена Бучацького
району Тернопільської області,
перевищив швидкість руху на 26 км/год та
рухався зі швидкістю 86 км/год, чим
порушив вимоги п. 12.4 ПДР України.
Швидкість вимірювалась приладом Візир
№ 0812350.

Постанова винесена на підставі
протоколу про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 143723 від
10.06.2014 року.

Відповідно до ст.245 КУпАП
завданнями провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом та інше.

Орган (посадова особа) при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна особа в його
вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи-ст.280
КУпАП.

Доказами в справі про
адміністративне правопорушення у
відповідності до ст. 251 КУпАП, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються показаннями технічних
приладів та технічних засобів, що мають
функції фото - і кінозйомки,
відеозапису чи засобів фото - і
кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху.

У відповідності до п.12.4 Правил
дорожнього руху України, затверджених
постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001
р. зі змінами, у населених пунктах рух
транспортних засобів дозволяється із
швидкістю не більше 60 км/год.

Позивач ОСОБА_1 у судовому
засіданні пояснив, що 10.06.2014 року був
зупинений інспектором ДАІ поза межами
населеного пункту -с. Зелена Бучацького
району Тернопільської області, при
цьому швидкість руху керованого ним
транспортного засобу не перевищувала
встановлених обмежень. Вимірювання
швидкості проводилось із
використанням приладу Візир, в ручному,
а не автоматичному режимі.

У відповідності до ст.71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Як слідує із оскаржуваної
постанови ВО1 № 185659 від 17.06.2014 року
швидкість руху автомобіля позивача
вимірювалась за допомогою вимірювача
швидкості Візир № 0812350.

Наказом Міністра ВС України від
13.11.2006 р. № 1111, зареєстрованим в
Міністерстві Юстиції України 29.11.2006 р.
за № 1243/13117 «Про затвердження
Інструкції з діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС України»-розділ
13 визначено, що спеціальні
контрольно-вимірювальні прилади для
визначення швидкості руху, фіксації
порушень правил, норм та стандартів у
сфері безпеки дорожнього руху, прилади
для виявлення підробок у документах,
інші спеціальні технічні засоби
застосовуються згідно з інструкціями
та методичними вказівками про порядок
використання цих технічних
засобів-п.13.1.

Забороняється застосування
засобів вимірювання, які не пройшли
метрологічної повірки або мають
свідоцтво про таку повірку, термін дії
якого минув-п.13.2. На кожний засіб
вимірювання заводиться журнал обліку
роботи технічних засобів вимірювання.
Використання під час роботи
спеціальних технічних засобів не
передбачених табельною належністю
підрозділу забороняється-п.13.4
інструкції.

В обґрунтування своїх заперечень
представником відповідача
представлено суду матеріали
відеофіксації від 10.06.2014 року,
свідоцтво про повірку робочого засобу
вимірювальної техніки № 10А/63 від 05.05.2014
року, видане ДП Всеукраїнський
державний науково-виробничий центр
стандартизації, метрології,
сертифікації та захисту прав
споживачів (ДП "Укрметртестстандарт")
та відеозапис від 10.06.2014 року на якому
зафіксовано автомобіль марки BMW
номерний знак НОМЕР_1, що рухався зі
швидкістю 86 км/год.

Однак, судом встановлено, що
фіксування швидкості руху приладом
Візир проводилось у ручному режимі.
Також відповідачем не представлено
доказів щодо складання протоколу
уповноваженою службовою особою. В ході
перегляду відео та фото доказів,
виявлено розбіжності щодо напрямку
руху автомобіля BMW номерний знак НОМЕР_1
та встановлено, що зупинка
транспортного засобу проводилась біля
кладовища, де на асфальтному покритті
нанесено розмітку пішохідний перехід.

Будь-яких переконливих даних про
те, що рух автомобіля BMW номерний знак
НОМЕР_1 здійснювався в межах населеного
пункту з прив»язкою до дорожніх знаків
3.29,3.31, якими у відповідності до п.п.12.4-12.9
ПДР України забороняється
перевищувати максимальну швидкість
руху в судовому засіданні не здобуто.
Також суду не було надано технічний
паспорт на вимірювальний прилад, що
позбавило можливості переконатись у
його сертифікації, правомірності
застосування та достовірності його
показників.

Крім цього, під час фіксування
правопорушення вказаний прилад не
було представлено для огляду позивачу
для перевірки відповідності номера та
клейма державної повірки та
опломбування.

Всупереч вимог ст. 256 КУпАП протокол про
адміністративне правопорушення АА2
№717263 від 17.06.2013 року не засвідчений
підписами свідків.

Згідно ст.280 КУпАП при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення орган (посадова особа)
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23.12.2005 р. №
14 «Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті»
визначено, що зміст постанови у справі
про адміністративне правопорушення
має відповідати вимогам, передбаченим
ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають
бути наведені докази, на яких
ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та мотиви відхилення
інших доказів, на які посилався
правопорушник, чи висловлених останнім
доводів.

За таких обставин, аналізуючи
зібрані у судовому засіданні докази у
їх сукупності, суд приходить до
переконання, що відповідачем не
представлено будь-яких доказів
вчинення позивачем адміністративного
правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122
КУпАП, із зазначенням мотивів
відхилення доказів позивача, а тому
позов ОСОБА_1 слід задоволити та
скасувати постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
ВО1 № 185659 від 17.06.2014 року.

Керуючись ст.ст. 1 ч.1, 10, 11, 18 ч.1 п.2,
71, 158-163,171-2 КАС України, ст.ст.122 ч.1, 251, 254,
258, 280, 293 КУпАП, Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 23.12.2005 р. №
14, п.п. 12.4 ПДР України, затверджених
постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001
р. зі змінами, суд,-

п о с т
а н о в и в:

Позов - задовольнити.

Постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
ВО1 № 185659 від 17.06.2014 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 255 гривень - скасувати.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяФ. Г. Берегуляк