Справа № 2а-554/303/13
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2014 року
м. Київ К/800/2598/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_3 до Відділу примусового
виконання рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області, третя особа - Управління
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м. Полтаві про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, касаційне провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_3
на постанову Октябрського районного
суду м. Полтава від 16 серпня 2013 року та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 26 листопада
2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Відділу примусового
виконання рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області, третя особа - Управління
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м. Полтаві, в якому просив
визнати дії відповідача протиправними
та скасувати постанову старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області про закриття
виконавчого провадження ВП № 36276006 від
17 квітня 2013 року.

Постановою Октябрського районного
суду м. Полтава від 16 серпня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 26 листопада
2013 року, позивачу відмовлено у
задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, ОСОБА_3 звернувся з касаційною
скаргою, в якій просить рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задовольнити його позовні вимоги
у повному обсязі, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на виконання
виконавчого листа № 2а- 5206/11 від 27
травня 2011 року УПФУ Октябрського
району в м. Полтава
перераховано пенсію позивачу
починаючи з 18 жовтня 2010 року відповідно
до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» по другій групі
інвалідності у розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком.

17 квітня 2013 року старшим державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області Приймак О.В. винесена
постанова про закінчення виконавчого
провадження ВП № 36276006. Зазначена
постанова винесена на підставі п. 8 ст.
49 Закону України «Про виконавче
провадження».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився і суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що оскаржувана
постанова винесена на підставі
діючого законодавства, а тому
скасуванню не підлягає.

Такий висновок судів першої та
апеляційної інстанцій відповідає
обставинам справи, нормам
матеріального та процесуального права.

Статтею 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 2 статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження» (в
редакції від 4 листопада 2011 року)
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (виконавчий документ), у спосіб
та в порядку, встановленому виконавчим
документом і цим Законом.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті
49 Закону України «Про виконавче
провадження» виконавче провадження
підлягає закінченню у разі, в тому
числі, фактичного виконання в повному
обсязі рішення згідно з виконавчим
документом.

Стаття 63 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» закріплює норму, якою
встановлюється, що фінансування
витрат, пов'язаних з реалізацією цього
Закону, здійснюється за рахунок
державного бюджету. Виконання цього
Закону залежить від фінансових
ресурсів доходної частини Державного
бюджету України.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» від 14 червня 2011року
встановлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовується в порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік. На
виконання цього Закону Кабінетом
Міністрів України було прийнято
Постанови №745 від 06 липня 2011 року та №
1381 від 28 грудня 2011 року, в яких
врегульовані окремі питання стосовно
захисту соціальних прав громадян, в
тому числі тих осіб, на яких
поширюється правовий статус
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи, в межах наявного
фінансового ресурсу.

Отже, з моменту набрання чинності
Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про державний бюджет
України на 2011 рік», Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» при
обчисленні пенсії позивачу підлягають
застосуванню порядок та розмір,
встановлені Кабінетом Міністрів
України, а саме постановою Кабінету
Міністрів України від 6 липня 2011 року №
745 «Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету».

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суди попередніх інстанцій дійшли
правильного висновку про те, що
відповідач діяв на підставі діючого
законодавства, оскільки постанова
Октябрського районного суду м. Полтави
від 27 травня 2011 року по справі 2а-5206/11
УПФУ Октябрського району в м. Полтава
виконана відповідно до діючого
законодавства.

Відповідно до частини третьою
статті 2201 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Враховуючи вказане, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки судові рішення
постановлені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
постанову Октябрського районного суду
м. Полтава від 16 серпня 2013 року та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 26 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: