Справа № 2506/2566/12 (2506/1240/12)
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" жовтня 2014 р.
К/9991/61733/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Головуючого судді Малиніна
В.В.,суддів Черпака Ю.К., Швеця
В.В.розглянувши у попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області на постанову
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 16 травня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 вересня
2012 року за позовом ОСОБА_4 до Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області, третя особа -
Головне управління Пенсійного фонду
України в Чернігівській області про
визнання неправомірними дій та
бездіяльності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Деснянського
районного суду м. Чернігова
з позовом до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області, третя особа - Головне
управління Пенсійного фонду України в
Чернігівській області, у якому з
урахуванням уточнених позивних вимог
просив: визнати неправомірною
бездіяльність відповідача щодо
невжиття заходів до виконання судового
рішення; визнати неправомірними дії
державного виконавця щодо прийняття
постанови 15 березня 2012 року про
повернення виконавчого листа;
скасувати постанову старшого
державного виконавця Сенченко М.В. від
15.03.2012 року; зобов'язати відповідача
вжити заходів впливу до боржника з
метою спонукання до виконання
постанови.

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 16.05.2012 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 18.09.2012 року позов задоволено
частково визнано протиправним і
скасовано постанову старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Чернігівській області Сенченко Марії
Василівни про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 15.03.2012 року.
В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Вважаючи, що рішення першої та
апеляційної інстанцій прийнято з
порушенням норм процесуального права,
відповідач звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати, у задоволенні позову
відмовити.

Письмових заперечень на касаційну
скаргу від позивача до суду касаційної
інстанції не надходило.

Відповідно до частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга відповідача не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що на
підставі постанови Деснянського
районного суду міста Чернігова від
28.10.2011 року, за заявою позивача, 11.11.2011
року цим же судом було видано
виконавчий лист № 2-а/2506/19333/11, який
знаходився на примусовому виконанні у
Відділі примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Чернігівській області.

15.03.2012 року старший державний
виконавець відділу Сенченко М.В.
винесла постанову про повернення
виконавчого листа стягувачу, з підстав
встановлених пунктом 9 частини 1 статті
47 Закону України «Про виконавче
провадження» - встановлення заборони
щодо звернення стягнення на майно та
кошти боржника.

Суди попередніх інстанцій, з чим
погоджується колегія суддів, виходили
з того, що у старшого державного
виконавця не було законних підстав для
винесення оскаржуваної постанови,
передбачених пунктом 9 частини 1 статті
47 Закону України «Про виконавче
провадження».

Повернення виконавчого документа
стягувачу здійснюється за наявності
підстав та в порядку, визначеному у
статті 47 Закону України «Про виконавче
провадження» (в редакції, що була
чинною на момент виникнення спірних
правовідносин) № 606-ХІV від 01.04. 1999 року.

При цьому, при поверненні виконавчого
документа необхідно враховувати, що
підставою для повернення виконавчого
документа згідно з пунктом 9 частини
першої статті 47 Закону є встановлення
безпосередньо у Законі заборони
звертати стягнення на окреме майно чи
кошти боржника, тобто при виконанні
рішення майнового характеру, зокрема
про стягнення коштів або про звернення
стягнення на майно.

Як вбачається з матеріалів справи
рішення суду, яке підлягало до
виконання не містить у резолютивній
частині даних зобов'язань, а отже у
старшого держаного виконавця не було
законних на те підстав для повернення
виконавчого листа, з підстав,
передбачених пунктом 9 частини першої
статті 47 Закону.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального права при вирішенні цієї
справи не допущено. Правова оцінка
обставин у справі дана правильно, а
тому касаційну скаргу слід відхилити, а
оскаржувані рішення - залишити без
змін.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, висновків судів першої та
апеляційної інстанцій і обставин
справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційні скарги без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області залишити без задоволення.

2. Постанову Деснянського районного
суду м. Чернігова від 16 травня 2012 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 вересня
2012 року у справі № 2506/2566/12 (2506/1240/12)
залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.В. Малинін

Судді:
Ю.К. Черпак

В.В. Швець