Справа № 802/2307/14-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/2307/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Заброцька Л.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової
Т.В.

за участю:

секретаря судового засідання:Майданюк
Я.Л.,

позивачки: ОСОБА_3

представника позивача: ОСОБА_4

представника відповідача: Терепи С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Вінницькій області на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 12 серпня 2014
року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у Вінницькій
області про визнання протиправними та
скасування податкового
повідомлення-рішення , -

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2014 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась
до Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Вінницькій області, в якому просила
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
№ від 15 травня 2014 року, прийняте
щодо неї Вінницькою об'єднаною
державною податковою інспекцією ГУ
Міндоходів у Вінницькій області.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 14.05.2014 року
адміністративний позов задоволено
повністю: визнано протиправним та
скасовано податкове повідомлення -
рішення № від 15 травня 2014 року,
прийняте Вінницькою об'єднаною
державною податковою інспекцією ГУ
Міндоходів у Вінницькій області щодо
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції від 14.05.2014 року та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом при ухваленні
рішення норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав доводи
апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Позивачка та її представник в судовому
засіданні заперечили відносно
задоволення апеляційної скарги та
просили рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, законність і обґрунтованість
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, давши правову
оцінку обставинам у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від
14.05.2014 року - без змін, виходячи з
наступного.

Згідно Свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця,
виданого виконавчим комітетом
Вінницької міської ради, 24.12.2002 року
ФОП ОСОБА_3 зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності, основним
видом діяльності якого є виробництво
продуктів борошномельно-круп'яної
промисловості.

26.12.2002 року ФОП ОСОБА_3 взято на
податковий облік за №2750, та вона
перебуває на загальній системі
оподаткування, є платником податку на
додану вартість.

В період з 12.03.2014 року року по 25.03.2014 року
заступником начальника відділу
контрольно-перевірочної роботи
доходів і зборів з фізичних осіб
управління доходів і зборів з фізичних
осіб Вінницької ОДПІ Ключківським В.П.
проведено планову виїзну
документальну перевірку ФОП ОСОБА_3
щодо дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року.

За результатами перевірки 01.04.2014 року
перевіряючим складено акт
№823/1701/НОМЕР_1, де встановлено порушення
ФОП ОСОБА_3 п. 198.5, п. 198.3 ст. 198
Податкового кодексу України, внаслідок
чого занижено податок на додану
вартість за грудень 2013 року в сумі 49696,00
грн.

На підставі акта №823/1701/НОМЕР_1 від
01.04.2014 року податковим органом винесено
податкове повідомлення-рішення форми
"Р" № від 15.05.2014 року, яким
позивачці нараховане грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 74544 гри. з них: за
основним платежем - 49696 грн. та за
штрафними санкціями - 24848 грн.

Не погоджуючись з прийнятим
відповідачем рішенням, позивачка
оскаржила його в судовому порядку.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог, з
чим погоджується і суд апеляційної
інстанції з огляду на наступне.

Пунктом 198.3. статті 198 Податкового
кодексу України визначено, що
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг
з метою їх подальшого використання
в оподатковуваних операціях у
межах господарської діяльності
платника податку.

Згідно п.198.6. ст. 198 Податкового кодексу
України, не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою для винесення оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення
стали висновки податкового органу, що
викладені в акті перевірки, щодо
віднесення позивачкою до складу
податкового кредиту сум податку на
додану вартість щодо господарських
операцій з придбання канцтоварів,
меблів, офісної оргтехніки
(комп'ютерний планшет), будівельних
товарів, електродвигунів,
автозапчастин, а також суми сплачені
за отримані маркетингові послуги від TOB
"Фоззі-Фуд", які, на думку податкового
органу, використані в операціях, що не є
господарською діяльністю позивача.

01.01.2013 року між ФОП ОСОБА_3 та TOB
"Фоззі-Фуд" укладений договір №8-МЧ/13
про надання маркетингових послуг,
перелік яких визначений в додатку №1 до
договору, відповідно до якого,
позивачці надавались послуги по
перепродажній підготовці товару.

Таким чином, зі змісту перелічених в
додатку № 1 до договору №8-МЧ/13 від
01.01.2013 року послуг та виходячи з виду
господарської діяльності позивача та
існування господарських відносин щодо
купівлі - продажу товару між TOB
"Фоззі-Фуд" та ОСОБА_3, які
підтверджуються первинними
документами, що містяться в матеріалах
справи, колегія суддів вважає, що
маркетингові послуги, отримані
позивачкою від TOB "Фоззі-Фуд",
безпосередньо пов'язані з
господарською діяльністю позивачки.

Крім того, надання маркетингових
послуг підтверджується наступними
первинними документами, наявними в
матеріалах справи та дослідженими
судом першої інстанції.

З приводу отриманих ФОП ОСОБА_3
канцтоварів, фарби штемпельної, тощо,
представник позивачки суду пояснив, що
остання в тому числі несе витрати по
закупівлі групи канцтоварів, які
необхідні підприємцю для ведення
бухгалтерського обліку. Крім того, для
ведення бухгалтерського обліку, у
зв'язку з відсутністю у підприємця
стаціонарного комп'ютера, ФОП ОСОБА_3
був придбаний планшетний комп"ютер (
планшет ).

Щодо використання в своїй
господарській діяльності засобів
побутової хімії, позивачка пояснила, що
останні необхідні для підтримання у
відповідному санітарно-гігієнічному
стані приміщення (пекарні), в якому
відбувається процес виробництва
продовольчої продукції.

Витрати пов'язані з придбанням ОСОБА_3,
вищезазначених товарів підтверджені
відповідними податковими та
видатковими накладними, що
з"ясовувалися судом першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що витрати, пов'язані
з придбанням зазначених товарів,
безпосередньо пов'язані зі здійсненням
ФОП ОСОБА_3 господарської діяльності,
як такі, що використовуються для цілей
такої господарської діяльності.

Колегія суддів вважає, що саме для
потреб здійснення господарської
діяльності ФОП ОСОБА_3 також придбані у
ПАТ "Маяк", TOB "ПромАвтоматика Вінниця"
та TOB "НВП Електрон-Т" обігрівач "Термія",
електродвигун та електротен, зважаючи
на наступне.

З огляду на те, що виготовлення
хлібобулочних виробів, що є основним
видом діяльності позивачки, це є певний
технологічний процес, невід'ємною
складовою якого є підтримка в
виробничому приміщенні необхідної для
якісного виробництва продукції
температури (клімату); централізоване
опалення не забезпечує необхідної
температури повітря.

Придбання у ПАТ "Маяк", TOB
"ПромАвтоматика Вінниця" та TOB "НВП
Електрон-Т" обігрівача "Термія",
електродвигуна та електротена
підтверджується наступними первинними
документами, дослідженими судом та
наявними в матеріалах справи, а саме:
податковою накладною від 15.02.2013 року
№0200204 на суму 449 грн. без ПДВ (89,80 грн.
-ПДВ), від 31.01.2013 року №319 на суму 614,20 грн.
без ПДВ (122,84 грн. -ПДВ), від 26.03.2012 року
№369 на суму 702 грн. без ПДВ (140,40 грн. -ПДВ);
видатковими накладними №ЕТ-0000700 від
22.02.2013 року, №АМ000000023 від 13.02.2013 року,
№2603-016 від 26.03.2012 року (том 1 а.с. 89-90, 91-92,
95-96).

Щодо підтвердження використання ФОП
ОСОБА_3 в межах власної господарської
діяльності придбаних в перевіряємий
період будівельних матеріалів, у тому
числі фарби, судом першої інстанції
встановлено, що з метою розміщення
технічних засобів виробництва, а також
працівників, що перебувають у трудових
відносинах з позивачкою та виконують
роботи, пов'язані із управлінням такими
засобами та їх обслуговуванням, осіб,
що здійснюють облік та аудит
підприємницької діяльності ОСОБА_3,
остання відповідно до договору оренди
нежитлового приміщення від 01.01.2012 року
№7 орендує у ТОВ НВП
"Термінал-спецтехніка" нежитлове
приміщення загальною площею 148 м.кв. за
адресою: АДРЕСА_1.

До обов'язків орендаря, передбачених
пунктами 7.1.3. 7.1.5 договору належить
обов'язок із утримання приміщення, що
орендується, у належному санітарному
стані, а також здійснення за власний
рахунок поточного ремонту приміщення.

Крім того, за результатами санітарного
обстеження мініпекарні ФОП ОСОБА_3 за
адресою: АДРЕСА_1, перевіряючими
складено акт перевірки дотримання ФОП
ОСОБА_3 санітарного законодавства від
25.05.2012 року та того ж дня головним
державним санітарним лікарем м.
Вінниці винесено припис, яким, зокрема,
зобов'язано останню провести в
приміщенні пекарні поточний ремонт.

Саме на виконання вищезазначених умов
договору оренди приміщення, а також, з
метою дотримання норм законодавства у
сфері санітарно-гігієнічного контролю
процесу виробництва продовольчої
продукції, у період, що перевірявся,
зокрема, у 2012 році ФОП ОСОБА_3 здійснено
поточний (косметичний) ремонт
орендованого приміщення.

З тверджень позивачки вбачається, що
ремонтні роботи проведені власними
силами, без залучення третіх осіб, з
використанням для цього придбаних
будівельних матеріалів, у тому числі
фарби, на загальну суму 9597,46 грн., з яких
сума ПДВ складає 1 599,58 грн.

Придбання вищезазначених будівельних
матеріалів також підтверджується
наявними в справі первинними
документами, дослідженими судом першої
інстанції.

З приводу підтвердження здійснення ФОП
ОСОБА_3 в межах власної господарської
діяльності ремонтних та інших
пов'язаних із експлуатацією належних
підприємцю автомобілів, в тому числі
використання придбаних в перевіряємий
період автозапчастин, колегія суддів
зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у
власності ФОП ОСОБА_3 знаходиться
автомобіль вантажно-пасажирський
(фургон малотоннажний-В) марки ИЖ 27175
днз.НОМЕР_3, 2006 року випуску та
автомобіль вантажно-пасажирський
(фургон малотоннажний-В) марки ИЖ 27175
днз.АВ3527ВС, які використовуються
позивачкою для перевезення при
реалізації виготовленої в пекарні
продукції, що підтверджується копіями
технічних паспортів вищезазначених
транспортних засобів.

Витрати, пов'язані із здійсненням
ремонтних робіт автомобілів, які
належать позивачці та
використовуються нею у господарській
діяльності, підтверджені податковими
накладними, а також актами виконаних
робіт, які наявні в матеріалах справи,
що свідчить про правомірність
включення до податкового кредиту сум
витрат з придбання ФОП ОСОБА_3 вказаних
товарів (запчастин) та послуг в
перевіряємий період, оскільки, по -
перше: самі операції з придбання
товарів та отримання послуг
підтверджені належним чином
оформленими первинними документами, а
по-друге, зазначені обставини свідчать
про використання таких товарів та
послуг позивачкою в межах здійснення
господарської діяльності з
виробництва хлібобулочної продукції.

Відносно підтвердження використання
ФОП ОСОБА_3 у власній господарській
діяльності в перевіряємий період
пального на загальну суму 95084,81 без ПДВ
(ПДВ - 19017,00 грн.), колегія суддів вказує
на таке.

Як вбачається з акту перевірки
№823/1701/НОМЕР_1 від 01.04.2014 року податковий
орган взяв до уваги та визнав суму
придбаного пального, що використано
позивачем при здійсненні
господарської діяльності лише в сумі
206434,84 грн., тоді як суму придбаного
пального в розмірі 95084,81 грн. визнано
такою, що не використовувалась
позивачкою в межах здійснення
господарської діяльності, оскільки
факт використання пального не
підтверджено документально.

Однак, колегія суддів в цій частині
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо безпідставності таких
висновків податкового органу.

В періоді, що перевірявся, ОСОБА_3 до
складу податкового кредиту включені
суми, витрачені на придбання пального
на загальну суму 301519,65 грн. від таких
постачальників як: TOB "Кредо", ВАТ
"Укрнафта", TOB "Колумбіні", факт
придбання якого підтверджено
відповідними податковими накладними.

Придбане пальне використовувалось
підприємством для доставки
виготовленої хлібобулочної продукції
власними транспортними засобами
контрагентам: ФОП ОСОБА_10, TOB "Фоззі-Фуд",
TOB "Аргон", Компанія "Метро Кеш енд Кери".

Факти доставки позивачкою товару до
пунктів продажу, з використанням
власного автомобільного транспорту, а
також витрати на придбання пального
для заправки цього транспорту,
підтверджуються наступними первинними
документами: товарно-транспортними
накладними та реєстрами
товарно-транспортних накладних за 2012,
2013 роки; подорожніми листами за
перевіряємий період; видатковими
накладними; відомостями на придбання
пального.

Також, заправлення пальним транспорту
здійснювалося за кошти позивачки, що
підтверджується Реєстром чеків на
придбання пального за 2012-2013 роки.

З огляду вищезазначене, колегія суддів
дійшла висновку про правомірність
віднесення до складу податкового
кредиту сум податку з придбання палива
за перевіряємий період, оскільки
останнє використане в операціях, які є
господарською діяльністю позивачки.

Щодо посилань податкового органу в
акті перевірки на відсутність у
позивачки документів на підтвердження
здійснення переробки або знищення
повернутої хлібної продукції, сировини
в загальній сумі 98190 грн. без ПДВ,
колегією суддів встановлено наступне.

З огляду на те, що хлібна продукція
відноситься до товарів, які швидко
псуються, та відсутність будь-яких
договірних відносин підприємця із
третіми особами щодо передачі їм
зіпсованої (простроченої) продукції,
така продукція була списана позивачем
як непридатна для споживання, що
підтверджується актами про списання та
знищення товарів у період 2012-2013 років.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що наявність вище
зазначених первинних документів
свідчить про правомірність дій ФОП
ОСОБА_3 на предмет формування суми
податкового кредиту в розмірі 292869 грн.,
у тому числі - 49095,72 грн. в періоді, що
перевірявся.

Отже, наявність підтверджуючих
первинних документів, їх належне
оформлення, а також наявність доказів
використання позивачкою придбаних
товарів/послуг у власній господарській
діяльності свідчать про правомірність
включення ФОП ОСОБА_3 сум податку на
додану вартість до складу податкового
кредиту, а тому збільшення
відповідачем суми грошового
зобов'язання позивачки з податку на
додану вартість є протиправним.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що позовна вимога щодо
скасування податкового повідомлення -
рішення форми " Р " № від 15.05.2014
року є обґрунтованою, відповідає
фактичним обставинам справи,
встановлених судом першої інстанції,
підтверджена належними доказами, а
тому задоволено правомірно.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що відповідачем не
надано суду достатньо належних доказів
на підтвердження безпідставності
позовних вимог, а доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не викликають
сумнівів щодо правильності висновків
суду першої інстанції та застосування
норм матеріального і процесуального
права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Вінницькій області, - залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 12
серпня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду буде складена в повному
обсязі протягом п'яти днів з дня
закінчення розгляду справи.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.