Справа № 820/16750/14
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 жовтня 2014 р.
№ 820/16750/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді
Самойлової В.В.

за участю секретаря
судового засідання - Таранової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові адміністративну
справу за позовом приватного
акціонерного товариства "Новий Стиль"
до Харківської митниці Міндоходів про
скасування рішень,

В С Т А Н
О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Новий
Стиль" звернулось до Харківського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просить:

- скасувати рішення Харківської
митниці Міндоходів про коригування
митної вартості товарів № 807000003/2014/000416/2
від 28.03.2014 року, № 807000003/2014/000602/2 від
25.04.2014 року, прийняті відносно нього;

- скасувати картки відмови Харківської
митниці Міндоходів в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
807100000/2014/00258 від 31.03.2014 року, №
807100000/2014/00352 від 25.04.2014 року, прийняті
стосовно нього.

В обгрунтування своїх вимог, позивач
посилається на наступне.

Так, на підставі контракту з фірмою Spolka
z ograniczona odpowiedzialnoscia S. K.A. (Польща) № 19022014
від 19.02.2014 p. він ввіз на територію
України товар (меблеву фурнітуру) та
надав відповідачеві митну декларацію,
в якій зазначив митну вартість, що
дорівнює ціні товару за контрактом.

Проте, відповідач не прийняв до митного
оформлення зазначений товар за ціною
договору, про що ним були прийняти
рішення про коригування митної
вартості товарів №807000003/2014/000416/2 від
28.03.2014 року, № 807000003/2014/000602/2 від 25.04.2014
року.

Митну вартість відповідно до даних
рішень відповідачем скориговано та,
відповідно, збільшено, що на його думку
є незаконним, необґрунтованим та таким,
що порушує його права та законні
інтереси, які потребують судового
захисту.

Представник позивача за довіреністю
Москаленко Я.М. у судовому засіданні
заявлені позовні вимоги підтримала та
просила задовольнити їх у повному
обсязі.

Представник відповідача за
довіреністю Красникова О.В. у судовому
засіданні проти позову заперечувала,
вважаючи оскаржувані рішення та картки
відмови у прийнятті митної декларації
законними та обґрунтованими, а
визначення митної вартості митним
органом - правомірним.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить висновку про задоволення
позову, з огляду на наступне.

Встановлено, що 19 лютого 2014 року між
приватним акціонерним товариством
"Новий Стиль" та виробником товару GTV
Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia S. K.A. (Польща) було
укладено контракт № 19022014 (надалі
Контракт), відповідно до якого фірмою GTV
Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia S. K.A. (Польща)
(надалі продавець) зобов'язувався
продати, a AT "Новий Стиль" (надалі
покупець) - прийняти та оплатити
Мебельну фурнітуру, (надалі товар).

На підставі викладеного, ПAT "Новий
Стиль" у квітні та березні 2013 р. ввезло
на територію України товар - меблеву
фурнітуру

Як свідчать докази у справі, ввезення
товару здійснювалось на підставі нижче
вказаних документів:

- контракту з GTV Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia S.
K.A. (Польща) № 19022014 від 19.02.2014 p. (надалі -
Контракт);

- специфікації № 1 від 26.02.2014 p., № 2 від
16.04.2014 p. до Контракту;

- інвойсу № (S) FSE - 33/14/03 від 19.03.2014 p.; (S) FSE
30/14SK3/04 від 16.04.2014 р. та (S) FSE - 32/14/04 від
16.04.2014 р.

Відповідно до пункту 4.1. розділу 4
вказаного контракту, ціна на товар, що
поставляється, вказується в
специфікаціях та інвойсах на конкретну
партію товару.

Таким чином, керуючись умовами
укладеного Контракту продавець
поставив позивачу:

1) відповідно до специфікації № 1 від
30.01.2014 р. та інвойсу № (S) FSE - 33/14/03 від
19.03.2014 р. товар на загальну суму 4037,00
доларів СІЛА що за курсом валюти 10, 1965
складало 41 163,27 грн. Витрати на
транспортування склали 6285,42 грн. Отже,
для митного оформлення товару позивач
24.03.2014 р. надав відповідачу митну
декларацію ІМ № 807100000/2014/011373 і вказав
митну вартість: 41 163,27 грн. + 3943,5983 грн. =
47448,69 грн. (Сорок п'ять тисяч сто шість
гривень 87 копійок);

2) відповідно до специфікації № 2 від
16.04.2014 р. та інвойсів (S) FSE 30/14SK3/04 від
16.04.2014 р. та (S) FSE - 32/14/04 від 16.04.2014 р. товар
на загальну суму 5399,36 доларів США, що за
курсом валюти 11,227373 складало 60 620,63 грн.
Витрати на транспортування склали 6285,42
грн. Отже, для митного оформлення
товару позивач 15.11.2013 р. надав
відповідачу митну декларацію ІМ №
807100000/2014/016103 і вказав митну вартість: 60
620,63 грн. + 6285,42 грн. = 66 906,05 грн.

Як свідчать докази у справі, на
підтвердження митної вартості товару
позивач відповідно до ч. 2 ст. 53 МК
України надав до Харківської митниці
Міндоходів обов'язкові документи, а
саме:

- декларацію митної вартості;

- контракт з GTV Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia S.
K.A. (Польща) № 19022014 від 19.02.2014 p.,
специфікації № 1 від 26.02.2014 p., № 2 від
16.04.2014 p. до контракту;

- інвойси № (S) FSE - 33/14/03 від 19.03.2014 p.; (S) FSE
30/14SK3/04 від 16.04.2014 р., (S) FSE 32/14/04 від 16.04.2014
р. до контракту;

- документи щодо транспортування
(перевезення) товар: контракт № 14012010
від 14.01.2010 р. на| перевезення вантажним
автомобільним транспортом в
міжнародному сполученні від 14.01.2010 p.;
калькуляції транспортних витрат від
21.03.2014 p., від 18.04.2014 p., довідки щодо
вартості перевезення від 20.03.2014 p., від
18.04.2014 p., міжнародну
товарно-транспортну накладну № 5265040
від 19.03.2014 р., № 5168396 від 17.04.2014 p.;

- банківські платіжні документи, щодо
оплати товару: платіжне доручення в
іноземній валюті або банківських
металах № 468 від 19.03.2014 p.; № 483 від 10.04.2014
p.;

Окрім того, на підставі ч. 6 статті 53 МК
України позивач надав до митниці
додаткові документи, а саме:

- сертифікат походження товару
загальної форми: PL/MF/AK 0368892 від 24.03.2014 p.;
PL/MF/AK 038312 від 17.04.2014 р.;

- митну декларацію країни відправлення
від 24.03.2014 p.; 17.04.2014 p.;

- лист про не проведення страхування;

- лист про відсутність
взаємозалежності (згідно ст. 58 МКУ);

- прайс-лист (прейскурант) виробника
товарів від 24.03.2014 p.; від 03.03.2014 p.

Так, під час контролю митної вартості
товару, відповідачем 24.03.2014 р. та 22.04.2014
р. були надані запити до позивача щодо
надання пояснень та додаткових
документів за декларацією ІМ №
807100000/2014/011373 та ІМ № 807100000/2014/016103.

Згідно наведених запитів позивачу було
запропоновано надання пояснення та
додаткові документи, а саме:

1) інформацію про відсутності обмежень
щодо прав покупця (імпортера) на
використання оцінюваних товарів, за
винятком тих, що: а) встановлюються
законом чи запроваджуються органами
державної влади в Україні; б) обмежують
географічний регіон, у якому товари
можуть бути перепродані (відчужені
повторно); в) не впливають значною мірою
на вартість товару; 2) щодо продажу
оцінюваних товарів або їх ціни
відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів; 3)
жодна частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу, розпорядження
або використання товарів покупцем не
надійде прямо чи опосередковано
продавцеві, якщо тільки не буде
зроблено відповідне коригування з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті; 4) покупець і продавець не
пов'язані між собою особи або хоч і
пов'язані між собою особи, однак ці
відносини не вплинули на ціну товарів;

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 8)
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

За митною декларацією ІМ № 807100000/2014/011373
позивач надав митному органу лист від
26.03.2014 р. № 2014/03-26-4 з інформацією та
поясненнями щодо поставки товару та
звіт про оцінку майна № 25.03.2014/02 від
25.03.2014 р.

За митною декларацією ІМ № 807100000/2014/016103
позивач надав митному органу лист №
2014/04 -24-2 від 24.04.2014 р. з інформацією та
поясненнями щодо поставки товару та
звіт про оцінку майна № 23/04/2014 /02 від
23.04.2014 р.

Позивач у відповідях на запити
попросив здійснити митне оформлення
товару за першим методом, вважаючи що в
наданих документах містяться всі
необхідні відомості, що підтверджують
числові складові митної вартості
товарів та відомості щодо ціни, що
підлягає сплаті за товари та у повній
мірі підтверджують заявлену ПAT "НОВИЙ
СТИЛЬ" митну вартість товару та обраний
метод її визначення (за ціною
контракту).

Не враховуючи вище надані документи,
відповідачем було відмовлено
позивачеві у митному оформленні товару
за ціною контракту та прийнято:

- рішення про коригування митної
вартості товарів № 807100000/2014/016969 від
25.04.2014 р. за 6 методом за наступним
розрахунком: товар № 1: 5,00 доларів
США/кг х 2442,85 = 12 214,25 доларів США; товар №
2: 6,00 доларів США/кг х 16,7 = 100,20 доларів
США; товар № 3: 3,80 доларів США/кг х 123,00 =
467,40 доларів США = 12781,85 доларів США;

- рішення про коригування митної
вартості товарів № 807100000/2014/012599 від
31.03.2014 р. за 3 методом за наступним
розрахунком:5,00 доларів США/кг х 2200 кг = 11
000,00 доларів США.

На підставі зазначених рішень
відповідачем також були видані картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №807100000/2014/00258
від 31.03.2014 р., №807100000/2014/00352 від 25.04.2014 р.

Із зазначеними рішеннями суб'єкта
владних повноважень суд не
погоджується, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 51 МК України митна
вартість товарів, що переміщуються
через митний кордон України,
визначається декларантом відповідно
до норм цього Кодексу. Митна вартість
товарів, що ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 53 МК
України у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Суд зазначає, що ч. 1 та ч. 2 ст. 53 МК
України визначено вичерпний перелік
документів, що подається декларантом
митному органу для підтвердження
заявленої митної вартості товарів та
обраного методу її визначення.

Вказана норма закону кореспондує з
положеннями статті 318 Митного кодексу
України, якою встановлено, що митний
контроль має передбачати виконання
митними органами мінімуму митних
формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Вказане також відповідає стандартним
правилам, встановленим пунктами 3.16 та
6.2 Загального додатку до Міжнародної
конвенції про спрощення та
гармонізацію митних процедур, до якої
Україна приєдналась згідно із Законом
України від 15.02.2011 року №3018-VI "Про
внесення змін до Закону України "Про
приєднання України до Протоколу про
внесення змін до Міжнародної конвенції
про спрощення та гармонізацію митних
процедур", якими запроваджено
стандартні правила: на підтвердження
декларації на товари митна служба
вимагає тільки ті документи, які є
необхідними для проведення контролю за
даною операцією та забезпечення
виконання усіх вимог щодо застосування
митного законодавства; митний контроль
обмежується мінімумом, необхідним для
забезпечення дотримання митного
законодавства.

Крім того, вказане узгоджується з
проголошеними у статті 8 МК України
принципами здійснення державної
митної справи на засадах законності та
презумпції невинуватості, єдиного
порядку переміщення товарів,
транспортних засобів через митний
кордон України, спрощення законної
торгівлі; заохочення доброчесності.

Частиною 3 ст. 53 МК України передбачено,
що у разі, якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
додаткові документи, визначені у ч. 3 ст.
53 МК України.

Пунктами 3.16, 3.17 Загального додатку до
Міжнародної конвенції про спрощення та
гармонізацію митних процедур
встановлено стандартне правило, що на
підтвердження декларації на товари
митна служба вимагає тільки ті
документи, які є необхідними для
проведення контролю за даною операцією
та забезпечення виконання усіх вимог
щодо застосування митного
законодавства. У випадках, коли окремі
підтверджуючі документи не можуть бути
представлені разом з декларацією на
товари з причин, які визнані митною
службою обґрунтованими, вона дозволяє
подачу таких документів протягом
визначеного періоду часу.

Послідовність дій посадових осіб
митного органу при здійсненні контролю
за правильністю визначення митної
вартості товарів під час здійснення їх
митного контролю та митного оформлення
також визначено Методичними
рекомендаціями щодо роботи посадових
осіб митних органів з аналізу,
виявлення та оцінки ризиків при
здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, затвердженими наказом
Державної митної служби України від
13.07.2012 р. № 362.

Згідно з приписами пункту 6 розділу 2
Методичних рекомендацій, при перевірці
розрахунку, здійсненого декларантом
або уповноваженою ним особою при
визначенні митної вартості товарів за
основним методом, та чисельного
значення заявленої митної вартості,
зокрема, аналізується: включення всіх
складових митної вартості; включення
всіх платежів, які відповідають
вимогам, встановленим частинами п'ятою
- восьмою статті 58 Кодексу, до ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті; наявність помилок при
перенесенні відомостей з документів,
які підтверджують митну вартість
товарів, до митної декларації та/або до
декларації митної вартості; наявність
арифметичних помилок в митній
декларації, декларації митної вартості
або документах, які підтверджують
митну вартість товарів; наявність
помилок при перерахунку сум в
іноземній та/або національній валютах;
наявність помилок при здійсненні
нарахувань (наприклад, знижок);
наявність помилок при перерахуванні
одиниць виміру оцінюваного товару на
одиниці виміру товару відповідно до
Митного тарифу України.

При перевірці розрахунку та числового
значення заявленої митної вартості
товарів здійснюється перевірка
наявності у підтверджуючих документах
всіх відомостей в кількісному виразі,
використаних при обчисленні митної
вартості, а саме: ДМВ (якщо ДМВ
подається); митній декларації графи 12,
20, 22, 31 (у частині зазначення
характеристик товару, які впливають
виключно на рівень його митної
вартості), 42, 43, 44 (у частині наявності
реквізитів документів, які
підтверджують митну вартість товарів),
45, 46; документах, поданих для здійснення
митного контролю та митного оформлення
товарів, для декларування яких не
застосовується митна декларація (в
частині зазначення характеристик
товару, які впливають виключно на
рівень його митної вартості);
рахунку-фактурі або іншому документі,
який визначає вартість товару (пункт 7
розділу 2 Методичних рекомендацій).

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України
митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Згідно з ч. 2 ст. 54 МК України контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

За результатами аналізу положень
частини 3 ст. 53, частин. 2, 4 - 6 ст. 54, ст. 58
МК України та пунктів 6, 7 розділу 2
Методичних рекомендацій суд вважає за
можливе дійти висновку про те, що
митний орган при здійсненні контролю
за правильністю визначення митної
вартості зобов'язаний перевірити
складові числового значення митної
вартості, правильність розрахунку,
здійсненого декларантом, упевнитись у
достовірності та точності заяв,
документів чи розрахунків, поданих
декларантом, а також відсутності
обмежень для визначення митної
вартості за ціною договору, наведених у
статті 58 МК України.

При цьому, митний орган має право
відійти від наведених вище
законодавчих обмежень, пов`язаних з
перевіркою основного переліку
документів, які підтверджують митну
вартість товарів, та витребувати від
декларанта додаткові документи лише у
тому випадку, коли надані декларантом
документи містять розбіжності, наявні
ознаки підробки або ці документи не
містять усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, тобто не
дозволяють митному органу законно
здійснити визначений законом мінімум
митних формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи для розмитнення
задекларованого товару.

Суд зазначає, що частиною 3 ст. 53 МК
України передбачене надання
декларантом додаткових документів
тільки за наявності певних умов, а саме:
у разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

За результатами аналізу вищевказаних
положень Митного кодексу України суд
зазначає, що відповідач прийняв
рішення про коригування митної
вартості товарів та оформив картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформлені чи пропуску товарів
і транспортних засобів комерційного
призначення з порушенням статей глави 8
та 9 Митного Кодексу України, наказу
Міністерства фінансів України "Про
затвердження форми рішення про
коригування митної вартості товарів,
Правил заповнення рішення про
коригування митної вартості товарів,
Переліку додаткових складових до ціни
договору" від 24.05.2012 р. № 598 та наказу
Мінфіна України "Про затвердження
Порядку виконання митних
формальностей при здійсненні митного
оформлення товарів із застосуванням
митної декларації на бланку єдиного
адміністративного документа" від 30.05.2012
р. № 63, а саме - за відсутністю
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі без обґрунтування причин
того, що позивачем невірно визначено
митну вартість товарів. Отже,
відповідач під час здійснення митного
контролю правильності визначення
позивачем митної вартості товарів і
митного оформлення діяв у спосіб, який
не відповідає вимогам Митного кодексу
України.

Крім того, відмовляючи позивачеві в
митному оформленні товару за основним
(першим) методом, митний орган послався
на те, що використані декларантом
відомості не підтверджені в повній
мірі документально, декларантом не
надано додаткових документів, надання
яких передбачено ч. 3 ст. 53 Митного
кодексу України.

Проте такий висновок відповідача не
ґрунтується на фактичних обставинах
справи та суперечить нормам діючого
законодавства, оскільки відповідно до
ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України
контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у ч.1 ст. 58 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 58 Митного кодексу
України метод визначення митної
вартості за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, застосовується
у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень
щодо прав покупця (імпортера) на
використання оцінюваних товарів, за
винятком тих, що: а) встановлюються
законом чи запроваджуються органами
державної влади в Україні; б) обмежують
географічний регіон, у якому товари
можуть бути перепродані (відчужені
повторно); в) не впливають значною мірою
на вартість товару; 2) щодо продажу
оцінюваних товарів або їх ціни
відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів; 3)
жодна частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу, розпорядження
або використання товарів покупцем не
надійде прямо чи опосередковано
продавцеві, якщо тільки не буде
зроблено відповідне коригування з
урахуванням положень ч.10 цієї статті; 4)
покупець і продавець не пов'язані між
собою особи або хоч і пов'язані між
собою особи, однак ці відносини не
вплинули на ціну товарів.

Суд зазначає, що відповідач у спірних
рішення про коригування митної
вартості товарів, запереченнях
проти позову, поясненнях у судовому
засіданні не вказав, які саме існували
обмеження щодо прав позивача на
використання оцінюваних товарів,
передбачені ч. 1 ст. 58 Митного кодексу
України.

Суд не приймає до уваги доводи
відповідача про те, що ненадання
позивачем додаткових документів,
передбачених ч. 3 ст. 53 Митного кодексу
України, не дало йому змоги визнати
заявлену декларантом митну вартість,
оскільки це спростовується вище
зазначеними обставинами.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку, відповідачем, як
суб'єктом владних повноважень, не
надано доказів законності та
обґрунтованості оскаржуваних рішень.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Так, перевіривши оскаржувані рішення
та картки відмови у прийнятті митної
декларації, суд дійшов висновку, що
відповідачем при їх прийнятті невірно
застосовано норми чинного
законодавства при неповному та
неправильному установленні дійсних
обставин справи, у зв'язку з чим вони
підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України
позивачу підлягають поверненню судові
витрати зі сплати судового збору в
розмірі 73,08 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 94, 159, 160, 162 КАСУ,
суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати рішення Харківської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів № 807000003/2014/000416/2 від
28.03.2014 року, № 807000003/2014/000602/2 від 25.04.2014
року, прийняті відносно приватного
акціонерного товариства "Новий Стиль".

Скасувати картки відмови Харківської
митниці Міндоходів в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
807100000/2014/00258 від 31.03.2014 року, №
807100000/2014/00352 від 25.04.2014 року, прийняті
стосовно приватного акціонерного
товариства "Новий Стиль".

Стягнути з Державного бюджету України
(УДКСУ в Червонозаводському районі
міста Харкова, код: 37999628, р/р 4011,
МФО 851011) на користь приватного
акціонерного товариства "Новий Стиль"
(юридична адреса: 61020, м. Харків,
Комсомольське шосе, буд. 88, ) судові витрати зі сплати судового
збору в розмірі 73,08 (сімдесят три) грн. 08
коп.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний
суд протягом 10 днів з дня її
проголошення, а в разі складання
постанови у повному обсязі відповідно
до ст. 160 КАСУ - з дня отримання копії
постанови, шляхом подачі апеляційної
скарги, з направленням її копії до
апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено
22.10.2014 року.

Суддя
Самойлова В.В.