Справа № 149/1962/14-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 149/1962/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Клімик К.О.
Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В.,
Мельник-Томенко Ж.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління пенсійного фонду України в
м.Хмільнику та Хмільницькому районі
Вінницької області на постанову
Хмільницького міськрайонного суду
Вінницької області від 07 серпня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду
України в м.Хмільнику та Хмільницькому
районі Вінницької області про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області з адміністративним позовом до
Управління пенсійного фонду України в
м.Хмільнику та Хмільницькому районі
Вінницької області про перерахунок
пенсії.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач
посилався на протиправність дій
пенсійного органу щодо незарахування
йому до пільгового стажу за Списком №2
періоду роботи на підприємстві в
Козятинському МПК-2.

Постановою Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 07.08.2014 року позов
задоволено, а саме, визнано
протиправними дії Управління
пенсійного фонду України в м. Хмільнику
та Хмільницькому районі Вінницької
області по відмові у призначенні
ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових
умовах; зобов'язано Управління
пенсійного фонду України в м. Хмільнику
та Хмільницькому районі Вінницької
області призначити ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до ст.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" з дня досягнення
пенсійного віку, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, відповідачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити позивачу в задоволенні
позову.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України. Представником
відповідача подано заяву про
здійснення апеляційного розгляду без
його участі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 Кодексу
адміністративного судочинства
(далі-КАС) України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції, суд
апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
позивач перебуває на пенсійному обліку
в Управління пенсійного фонду України
в м. Хмільнику та Хмільницькому районі
Вінницької області.

У зв"язку з досягненням пенсійного
віку, позивач звернувся із заявою до
відповідача про призначення йому
пенсії за віком на пільгових умовах за
Списком №2, проте отримав відмову, у
зв'язку із не зарахуванням до
пільгового стажу стажу роботи на
підприємстві в Козятинському ПМК-2.

Не погоджуючись із зазначеною відмовою
відповідача, позивач оскаржив її до
суду.

Суд першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови виходив з
обґрунтованості та доведеності
позовних вимог, а відтак наявності
правових підстав для задоволення
адміністративного позову.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Згідно ст. 13 пункту «б» Закону України
«Про пенсійне забезпечення» право на
пенсію за віком на пільгових умовах по
Списку № 2 мають працівники, зайняті
повний робочий день на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років і 6 місяців на
зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Відповідно до ст. 83 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсії
призначаються з дня звернення за
пенсією. При цьому, відповідно до вимог
ст. 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач має пільговий стаж для
призначення пільгової пенсії за
Списком №2, а саме: Хмільницький
райміжколгоспбуд пільговий стаж на
даному підприємстві становить 1 рік 9
місяців та 1 день, що підтверджується
трудовою книжкок серії НОМЕР_1 виданої
на ім'я ОСОБА_2, уточнюючою довідкою та
архівною довідкою № 389 від 20 серпня 2012
року; Козятинська ПМК-2 пільговий стаж
на даному підприємстві становить 1 рік
11 місяців 26 днів, що підтверджується
трудовою книжкою серії НОМЕР_1 виданої
на ім'я ОСОБА_2 та уточнюючою довідкою;
ТОВ Вінницьке кар'єроуправління
Лознянського гранкар"єру пільговий
стаж на даному підприємстві становить 6
років 6 місяців 16 днів, даний факт
підтверджується уточнюючою довідкою
та трудовою книжкою; Колгосп «Дружба»
с. Уланів - 2 роки 3 місяці 15 днів. Таким
чином встановлено, що загальний
пільговий стаж роботи позивача
становить 12 років 6 місяців 28 днів.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами, колегія суддів враховує
наступне.

Відповідно до Наказу Міністерства
праці та соціальної політики України №
383 від 18.11.2005 року «Про затвердження
Порядку застосування Списків № 1 і № 2
виробництв, робіт, посад і показників
при обчисленні стажу роботи, що дає
право на пенсію за віком на пільгових
умовах» зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 1 грудня
2005 року за № 1451/1 1731 із змінами № 261 від 9
липня 2009 року п.10 Порядку - для
підтвердження стажу роботи зі
шкідливими і важкими умовами праці
необхідно подати трудову книжку із
оформленими належним чином записами
про займану посаду і період
виконуваної роботи, виписку із наказу
по підприємству про проведення
атестації на відповідному робочому
місці та, у разі відсутності в трудовій
книжці відомостей, що визначають праве
на пенсію на пільгових умовах,
уточнюючу довідку, передбачену п.20
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№ 637».

Відповідно до п. п. 1,2 Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 442 від 01 серпня 1992 року, атестація
робочих місць за умовами праці
проводиться на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріали є
потенційними джерелами шкідливих і
небезпечних виробничих факторів, що
можуть несприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхніх
нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Основна мета атестації полягає у
регулюванні відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах. А в ч. 2 п. 4
зазначеного Порядку вказано, що
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Тобто, непроведення керівництвом
підприємства, на якому працював
позивач належної атестації робочих
місць, не може позбавляти останнього
його конституційного права на
соціальний захист щодо вирішення
питань про право на пенсію за віком на
пільгових умовах, відповідно до ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Суд оцінює критично доводи апелянта
про відсутність таких відомостей й з
підстав того, що Порядок підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній № 637, як вбачається з його
назви та змісту, поширюється саме на
випадки відсутності трудової книжки
або записів у ній. Трудова книжка
позивача, відповідно до положень
внесення записів до неї, заповнена.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в м.Хмільнику
та Хмільницькому районі Вінницької
області залишити без задоволення, а
постанову Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 07 серпня 2014 року без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Сторчак В. Ю.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.