Справа № 821/3971/14
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/3971/14
Херсонський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Пекного А.С.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Державної податкової
інспекції у м. Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкового
боргу,

встановив:

Державна податкова інспекція у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області
(далі-позивач, ДПІ в м.Херсоні)
звернулася до суду з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(далі-відповідач, ФОП ОСОБА_1), в якому
просить стягнути заборгованість по
єдиному податку з фізичних осіб в сумі
2430,19 грн.

Позов мотивований тим, що відповідач є
платником єдиного податку та має
узгоджену податкову заборгованість в
сумі 2430,19 грн. На даний час податковий
борг не сплачено, що стало підставою
для звернення з даним позовом до суду.

Представник позивача надав до суду
клопотання, в якому просив розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Відповідач в судове засідання не
з'явився. Судом було направлено на
адресу відповідача копію ухвали про
відкриття провадження у справі та
закінчення підготовчого провадження і
призначення справи до судового
розгляду, яким відповідач був
повідомлений про місце, дату та час
розгляду справи. Однак, поштове
відправлення повернулось з причин
незалежних від суду.

Відповідно до ст. 33 Кодексу
адміністративного судочинства України
юридичним особам та фізичним
особам-підприємцям судовий виклик або
судове повідомлення надсилаються за
адресою місцезнаходження (місця
проживання), що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців. У разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за такою адресою вважається, що
судовий виклик або судове повідомлення
вручене їм належним чином.

Згідно з ч.11 ст.35 КАС України розписку
про одержання повістки (повістку у разі
неможливості вручити її адресату чи
відмови адресата її одержати) належить
негайно повернути до
адміністративного суду. У разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Враховуючи, що ухвала суду з
повідомленням про час та місце
розгляду справи була направлена
відповідачу на адресу, яка зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців, суд
вважає, що відповідач був повідомлений
про дату, час і місце судового
засідання належним чином.

Статтею 122 КАС України передбачено, що
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення ст.ст. 122, 128 КАС
України, суд розглядає справу у порядку
письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши норми чинного
законодавства, прийшов до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП
ОСОБА_1 здійснює підприємницьку
діяльність на підставі Свідоцтва про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця, виданого Виконавчим
комітетом Херсонської міської ради від
01.03.2002 р. №2682 та перебуває на обліку в
ДПІ у м. Херсоні з 12.03.2002 р. за №14334.

Згідно поданої заяви ФОП ОСОБА_1 до ДПІ
у м.Херсоні, відповідачем обрана
спрощена система оподаткування.

Відповідно до п.291.3 ст. 291 Податкового
Кодексу України (далі-ПК України)
юридична особа чи фізична
особа-підприємець може самостійно
обрати спрощену систему оподаткування,
якщо така особа відповідає вимогам
передбаченим ПК України та
реєструється платником єдиного
податку.

Податковим Кодексом України
встановлено, що ставки єдиного податку
встановлюються у відсотках (фіксовані
ставки) до розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року
(далі - мінімальна заробітна плата), та у
відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Згідно зі п. 293.2 ст.293 ПК України
фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць.

Статтею 19-1 ПК України визначені
функції контролюючих органів, з поміж
яких є здійснення погашення
податкового боргу, стягнення своєчасно
ненарахованих та/або несплачених сум
єдиного внеску та інших платежів;
забезпечення визначення в
установлених цим Кодексом, іншими
законами України випадках сум
податкових та грошових зобов'язань
платників податків, застосування і
своєчасне стягнення сум передбачених
законом штрафних (фінансових) санкцій
(штрафів) за порушення податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК
України визначено, що контролюючий
орган зобов'язаний самостійно
визначити суму грошових зобов'язань,
зменшення (збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо дані
перевірок результатів діяльності
платника податків, крім електронної
перевірки, свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках.

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК
України визначено, що платник податків
зобов'язаний: подавати до контролюючих
органів у порядку, встановленому
податковим та митним законодавством,
декларації, звітність та інші
документи, пов'язані з обчисленням і
сплатою податків та зборів.

Відповідно до пунктів 1 і 3 ст. 36 ПК
України податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені Податковим
кодексом України, законами з питань
митної справи, податковий обов'язок є
безумовним і першочерговим стосовно
інших неподаткових обов'язків платника
податків, крім випадків, передбачених
законом.

Положеннями п.295.1 ст.295 ПК України
визначено, що платники єдиного податку
першої і другої груп сплачують єдиний
податок шляхом здійснення авансового
внеску не пізніше 20 числа (включно)
поточного місяця.

Як вбачається з облікової картки
платника відповідач, станом на 31.12.2013 р.
має заборгованість в загальній сумі
2430,19 грн.

Вказана заборгованість виникла з 07.10.2013
р. в результаті несплати грошових
зобов'язань, нарахованих згідно
штрафних санкцій податковим
повідомленням-рішенням від 30.07.2013 р.
№ в сумі 1020,00 грн. (яке було
прийнято на підставі акту перевірки
№1035/17.1 від 30.07.2013 р.), а також згідно
нарахованих узгоджених грошових
зобов'язань самостійно задекларованих
платником в податковій декларації від
11.12.2013 р. № в сумі 1500,00 грн. Таким
чином, враховуючи наявність переплати
в сумі 89,81 грн., податкова
заборгованість, яка рахується за
відповідачем, складає 2430,19 грн.

Статтею.14 ПК України визначено, що
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений
Податковим кодексом України строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно із ст.300 Податкового кодексу
України платники єдиного податку
несуть відповідальність відповідно до
цього Кодексу за правильність
обчислення, своєчасність та повноту
сплати сум єдиного податку, а також за
своєчасність подання податкових
декларацій.

Згідно з п. 56.11. ст. 56 Податкового
кодексу України не підлягає оскарженню
грошове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків.

Із вищезазначеного слідує, що
податкове зобов'язання відповідача є
узгодженим.

Положеннями п.59.1 ст.59 Податкового
кодексу України визначено, що у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем було сформовано та надіслано
на адресу відповідача податкову вимогу
форми "Ф" від 08.10.2013 р. № 3838-17 на суму 930,19
грн., яка направлена на адресу
відповідача та отримана останнім 24.10.2013
р.

Пунктом 59.5. ст. 59 ПК передбачено, що у
разі коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

Не зважаючи на вжиті позивачем заходи
ФОП ОСОБА_1 податкова заборгованість в
загальній сумі 2430,19 грн. не погашена.

Відповідно до ст.. 89 ПК України право
податкової застави виникає у разі:

несплати у строки, встановлені цим
Кодексом, суми грошового зобов'язання,
самостійно визначеної платником
податків у податковій декларації, - з
дня, що настає за останнім днем
зазначеного строку;

несплати у строки, встановлені цим
Кодексом, суми грошового зобов'язання,
самостійно визначеної контролюючим
органом, - з дня виникнення податкового
боргу.

З урахуванням положень цієї статті
право податкової застави поширюється
на будь-яке майно платника податків,
яке перебуває в його власності
(господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених пунктом 89.5
цієї статті, а також на інше майно, на
яке платник податків набуде прав
власності у майбутньому.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем 08.10.2013 р. прийнято рішення №439
про опис майна у податкову заставу.

Відповідно до статті 67 Конституції
України та статті 16 Податкового
кодексу України, підприємство
зобов'язано своєчасно та у повному
обсязі сплачувати до бюджетів належні
суми податків та зборів (обов'язкових
платежів), однак вказані зобов'язання
відповідач не виконав.

Таким чином, виходячи з аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
дійшов висновку, що викладені в
позовній заяві доводи позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 128, 158-163, 167 КАС
України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити в
повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1),
податковий борг по єдиному податку з
фізичних осіб на загальну суму 2430 (дві
тисячі чотириста тридцять) грн. 19 коп.
до місцевого бюджету, код платежу 18050400,
отримувач: УДКСУ у Херсонській області
37959779, банк ГУДКС МФО 852010.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. В разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
Пекний
А.С.

кат. 8.2.3