Справа № 823/2725/14
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року
справа № 823/2725/14

м. Черкаси

16 год. 20 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Гараня С.М., суддів
Орленко В.І., Руденко А.В.,

при секретарі - Рахліній В.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 -
за довіреністю,

представника відповідачів
Соснівського РВ у місті Черкаси УДМС
України в Черкаській області,
начальника Соснівського РВ у місті
Черкаси УДМС України в Черкаській
області Черниша Володимира Петровича -
Слобожаник А.В. - за довіреністю,

представника відповідача голови
Державної міграційної служби України
Радутного Сергія Івановича - Ткаченко
О.М. - за довіреністю,

третьої особи ОСОБА_7,

третьої особи ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_9 до Соснівського районного
відділу у м. Черкаси УДМС України у
Черкаській області, начальника
Соснівського районного відділу у м.
Черкаси УДМС України у Черкаській
області Черниша Володимира Петровича,
голови Державної міграційної служби
України Радутного Сергія Івановича,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів - ОСОБА_7 та ОСОБА_8
про визнання дій, бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява ОСОБА_9 (надалі - позивач),
в якій останній просить:

- визнати протиправними дії
Соснівського РВ у м. Черкаси УДМС
України у Черкаській області (надалі -
відповідач 1), що пов'язані з
реєстрацією місця проживання громадян
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у квартирі АДРЕСА_1;

- визнати протиправними дії начальника
Соснівського РВ у м. Черкаси УДМС
України у Черкаській області ОСОБА_3
(надалі - відповідач 2), що пов'язані з
реєстрацією місця проживання громадян
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у квартирі АДРЕСА_1;

- визнати протиправною бездіяльність
голови Державної міграційної служби
України Радутного С.І. (надалі -
відповідач 3), що пов'язана з
незабезпеченням виконання Соснівським
РВ у м. Черкаси УДМС України у
Черкаській області та його посадовими
особами Конституції України, Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» та Порядку реєстрації місця
проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні;

- зобов'язати начальника Соснівського
РВ у м. Черкаси УДМС України у
Черкаській області ОСОБА_3 забезпечити
зняття громадян ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з
реєстрації місця проживання у квартирі
АДРЕСА_1;

- зобов'язати Соснівський РВ у м.
Черкаси УДМС України у Черкаській
області зняти громадян ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 з реєстрації місця проживання у
квартирі АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи вимоги позивач вказує,
що відповідач 1, як орган реєстрації
місця проживання та відповідач 2, як
керівник органу реєстрації місця
проживання, без належних на те
повноважень, перебрали на себе функцію
органів судової влади допустивши
самовільний поворот виконання рішення
апеляційного суду Черкаської області
від 04.07.2014 р., яким скасовано заочне
рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 18.02.2014 р. про визнання
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 такими, що втратили
право користування квартирою АДРЕСА_1,
чим грубо порушили вимоги Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» та положення Порядку
реєстрації місця проживання та місця
перебування фізичних осіб в Україні.
Щодо позовних вимог до відповідача 3
зазначено, що останній неналежним
чином забезпечив виконання вказаними
відповідачами своїх посадових
обов'язків, чим допустив бездіяльність,
яка має триваючий характер та порушує,
тим самим, права та інтереси позивача.

В судовому засіданні представник
позивача вимоги позовної заяви
підтримав в повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідачів 1 та 2 до зали
судового засідання прибув та заперечив
проти задоволення позовних вимог в
повному обсязі, з підстав викладених в
запереченні. Додатково наголосив, що
відповідач 2, в межах своїх повноважень,
керуючись нормами чинного
законодавства та на виконання рішення
апеляційного суду Черкаської області
від 04.07.2014р. прийняв рішення про
скасування зняття з реєстрації місця
проживання за спірною адресою ОСОБА_7
та ОСОБА_8, про що в картках
реєстраційної форми № 16 відповідачем 1
зроблено відмітки з проставленням
штампу - «Анульовано». Представник
відповідачів 1 та 2 додатково зауважив,
що листом ДМС України від 26.08.2014р. №
Л-2023/6-14 позивачеві було роз'яснено, що
не передбачено в порядку повороту
виконання судового рішення вирішення
питання щодо відновлення місця
проживання.

З огляду на вищевказані обставини
представник відповідачів 1 та 2 просив
відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_9 в повному обсязі.

Представник відповідача 3 заперечив
проти задоволення позовних вимог
ОСОБА_9 у відношенні до голови
Державної міграційної служби України з
посиланням на те, що предметом розгляду
даної справи є здійснення реєстрації
або зняття з реєстрації місця
проживання фізичних осіб в Україні, що
у встановленому законом порядку
віднесено до компетенції
територіальних підрозділів ДМС
України. Фактично, наголосив
представник відповідача 3,
правовідносини між позивачем та
відповідачем 3 щодо реєстрації/зняття з
реєстрації місця проживання фізичних
осіб в Україні не виникли. Крім цього
зазначив, що позивач звернувся до ДМС
України із скаргою, яка була розглянута
останнім з дотриманням вимог Закону
України «Про звернення громадян».
Жодних доказів щодо порушення ДМС
України вимог законодавства у сфері
звернення громадян позивачем надано не
було.

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів - ОСОБА_7 та ОСОБА_8
надали письмові заперечення з яких
вбачається, що позивач обрав
неналежний спосіб захисту свого
порушеного права, оскільки ОСОБА_9 в
позові просить зобов'язати
відповідачів зняти третіх осіб з
реєстрації, що не передбачено чинним
законодавством та повноваженням
відповідачів 1 та 2. Крім цього
зазначили, що в даному спорі відсутні
ознаки публічно-правових відносин
(користування житловим приміщенням є
індивідуальним правом громадян і не
може бути розглянутим в порядку
адміністративного судочинства).

Заслухавши пояснення представників
сторін, а також третіх осіб,
розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, колегія суддів дійшла
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог з огляду на
наступне.

У відповідності до копії витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності (а.с.6), власником квартири
АДРЕСА_1 є ОСОБА_9.

З пояснень представника позивача суд
встановив, що разом з позивачем
проживає його батько - ОСОБА_1.

При отриманні останнім довідки від
22.07.2014 р. № 5887 КП «Соснівська служба
утримання будинків» Черкаської
міської ради, дільниця №4 (а.с.8) було
з'ясовано, що крім нього за
вищевказаною адресою зареєстровано
колишню дружину позивача ОСОБА_7 та
його доньку ОСОБА_8.

Судом встановлено, що заочним рішенням
Соснівського районного суд м. Черкаси
від 18.02.2014 р. у справі № 721/13029/13-ц за
позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням,
визнано ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8
ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право
користування житловим приміщенням у
квартирі АДРЕСА_1, що в м. Черкаси, в
зв'язку з тривалою відсутністю, без
поважних причин (а.с.9-10).

21.03.2014р. зазначене рішення вступило в
законну силу та, як наслідок,
вищевказані особи були зняті з
реєстрації місця проживання за
вказаною адресою.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 04.07.2014 р. апеляційну скаргу
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задоволено повністю,
заочне рішення Соснівського районного
суд м. Черкаси від 18.02.2014р. у справі №
721/13029/13-ц скасовано, а провадження у
справі закрито (а.с.11-13). Вказане рішення
набрало законної сили 04.07.2014р.

В подальшому, на підставі рішення суду
апеляційної інстанції відповідачем 2
було прийнято рішення про скасування
зняття з реєстрації місця проживання
за спірною адресою ОСОБА_7 та ОСОБА_8,
про що в картках реєстраційної форми №
16 зроблено відмітки з проставленням
штампу - «Анульовано».

Вважаючи, що дії посадових осіб
територіального підрозділу ДМС
України щодо вчинення вищевказаних дій
є протиправними, ОСОБА_1 звернувся із
відповідною скаргою до Державної
міграційної служби України (а.с.14).

За результатами розгляду зазначеної
скарги, ДМС України було прийнято
рішення, яким протиправних дій та
порушень вимог чинного законодавства
з боку відповідачів 1 та 2 під час
поновлення місця проживання громадян
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в квартирі, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
виявлено не було (а.с.15).

Вважаючи що вищевказаними діями та
бездіяльністю суб'єктів владних
повноважень були порушені його права
та інтереси, ОСОБА_9 звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з
наступного.

Правовідносини щодо реєстрації місця
проживання фізичних осіб в Україні
регулюється, зокрема, наказом
Міністерства внутрішніх справ України
від 22.11.2012р. № 1077 «Про затвердження
Порядку реєстрації місця проживання та
місця перебування фізичних осіб в
Україні та зразків необхідних для
цього документів» (надалі - Порядок).

Зняття з реєстрації місця проживання
особи визначається розділом ІІІ
Порядку.

Абзацом 3 п.3.1 зазначеного Порядку
передбачено, що зняття з реєстрації
місця проживання особи здійснюється,
зокрема, на підставі судового рішення,
яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
про визнання особи безвісно відсутньою
або оголошення її померлою.

Натомість суд зазначає, що за приписами
п.7.1 розділу VII Порядку,
реєстрація/зняття з реєстрації місця
проживання/перебування особи
скасовується в разі їх проведення з
порушенням вимог законодавства.

Тобто, прийняття рішення про
скасування реєстрації/зняття з
реєстрації місця
проживання/перебування особи, в разі їх
проведення з порушенням вимог
законодавства відноситься до прав
підрозділу ДМС України.

У разі виявлення такого порушення
керівник територіального підрозділу
ДМС України проводить перевірку
підстав реєстрації/зняття з реєстрації
місця проживання/перебування особи, за
її результатами складає висновок та
приймає рішення про скасування
реєстрації/зняття з реєстрації місця
проживання/перебування особи (п.7.2
Порядку).

Відомості про скасування
реєстрації/зняття з реєстрації місця
проживання/перебування особи
вносяться, у відповідності до п.7.4
Порядку до карток реєстрації особи,
адресних карток та паспортного
документа шляхом внесення запису
«Скасовано» на штамп, що був внесений
до цих документів з порушенням
законодавства.

Суд також зазначає, що у відповідності
до ч.5 ст.124 Конституції України судові
рішення є обов'язковими до виконання на
всій території України і тому
вважаються законними, доки вони не
скасовані в апеляційному чи
касаційному порядку або не переглянуті
компетентним судом в іншому порядку,
визначеному процесуальним законом, в
межах провадження справи, в якій вони
ухвалені.

Таким чином, проаналізувавши норми
чинного законодавства, а також
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що в даному випадку
відповідач 2, в межах повноважень
визначених вищевказаним Порядком,
керуючись вимогами чинного
законодавства та на виконання ухвали
апеляційного суду Черкаської області
від 04.07.2014р. прийняв законне рішення про
скасування зняття з реєстрації місця
проживання за спірною адресою ОСОБА_7
та ОСОБА_8, про що в картках
реєстраційної форми № 16 відповідачем 1
зроблено відмітки з проставленням
штампу - «Анульовано». Тобто,
відповідачами була здійснена
реалізація своїх повноважень
передбачених чинним законодавством.

Твердження позивача, що в даному
випадку відбувся поворот виконання
судового рішення на думку суду є
хибним, оскільки у відповідності до
ст.ст. 380, 381 ЦПК України не передбачено
повороту виконання судового рішення
щодо відновлення реєстрації місця
проживання особи.

Аналогічна позиція суб'єкта владних
повноважень була роз'яснена позивачеві
листом ДМС України від 26.08.2014р. №
Л-2023/6-14.

Представник позивача зазначене
твердження, в судовому засіданні,
спростувати не зміг.

Стосовно вимоги ОСОБА_9 про визнання
протиправною бездіяльність голови
Державної міграційної служби України
Радутного С.І. (відповідач 3), що
пов'язана з незабезпеченням виконання
Соснівським РВ у м. Черкаси УДМС
України у Черкаській області та його
посадовими особами Конституції
України, Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» та Порядку
реєстрації місця проживання та місця
перебування фізичних осіб в Україні,
суд зазначає наступне.

Матеріалами справи встановлено, що
предметом даного позову є реєстрація
місця проживання фізичних осіб в
Україні.

У відповідності до п.1.3 Порядку,
реєстрація/зняття з реєстрації місця
проживання/перебування здійснюється
управліннями, відділами (секторами)
Державної міграційної служби України
(далі - ДМС України) в районах, районах у
містах, містах обласного,
республіканського (Автономної
Республіки Крим) значення.

Тобто, здійснення реєстрації/зняття з
реєстрації місця проживання фізичних
осіб в Україні, у встановленому законом
порядку, віднесено до компетенції
територіальних підрозділів ДМС
України, яким в даному випадку виступає
- Соснівський РВ у м. Черкаси УДМС
України у Черкаській області.

З урахуванням вищевказаного, колегія
суддів дійшла висновку, що
правовідносини у сфері
реєстрації/зняття з реєстрації місця
проживання фізичних осіб в Україні між
позивачем та ДМС України безпосередньо
не виникли, а тому між вказаними
сторонами відсутній відповідний
предмет спору.

При цьому, з наданих до суду документів
вбачається, що позивач звернувся до ДМС
України зі скаргою, в якій просив
здійснити перевірку фактів, що
призвели до порушення встановленого
законодавством порядку реєстрації
місця проживання вищевказаних осіб.

Суд зазначає, що вищевказана скарга
була розглянута ДМС України та надана
законна та вмотивована відповідь, з
дотриманням вимог Закону України «Про
звернення громадян». Як наголосив
представник відповідача 3, позивач
жодних доказів порушення ДМС України
вимог законодавства у сфері звернення
громадян надати не зміг. Не були надані
такі докази і на вимогу суду.

Таким чином, вимоги позивача щодо
визнання протиправною бездіяльності
голови ДМС України не ґрунтуються на
вимогах чинного законодавства та є
безпідставними, більш того, в силу
імперативних приписів ст. 28 Закону
України «Про звернення громадян»
стороною таких правовідносин є орган
державної влади, а не посадова особа,
яка його очолює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що відповідачі довели, що під
час вчинення дій з приводу яких подано
позов, вони діяв на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України, а тому вимоги позивача є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частини 2 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги яка подається до Київського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції протягом
десяти днів з дня її проголошення.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Якщо суб'єкта владних
повноважень у випадках та порядку,
передбачених частиною четвертою
статті 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, було повідомлено
про можливість отримання копії
постанови суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Головуючий

С.М. Гарань

Судді
В.І. Орленко

А.В. Руденко

Повний текст постанови виготовлено
20.10.2014р.