Справа № 826/13097/14
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2014 року 13:25
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді - Шулежка В.П.,
при секретарі Пасічнюк С.В.,
представника позивача - Мельников Д.О.,
представника відповідача - Пацюк К.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Державного підприємства
«Управління промислових підприємств
державної адміністрації залізничного
транспорту України» до відділу
державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у місті Києві про визнання
протиправною та скасування постанови
про накладення штрафу,
З позовом до Окружного
адміністративного суду міста Києва
звернулось Державне підприємство
«Управління промислових підприємств
державної адміністрації залізничного
транспорту України» (надалі - ДП «УПП
державної адміністрації залізничного
транспорту України», позивач) до
відділу державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у місті Києві (надалі - ВДВС
Солом'янського РУЮ у м. Києві,
відповідач) про визнання протиправною
та скасування постанови про накладення
штрафу від 29.07.2014р. (реєстраційний
номер виконавчого провадження 41412344),
винесеної головним державним
виконавцем Козаком Романом Павловичем
ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві.
Свої позовні вимоги ДП «УПП державної
адміністрації залізничного транспорту
України» обґрунтовує тим, що постанова
про накладення штрафу винесена
відповідачем необґрунтовано, оскільки
позивач зі свого боку виконав вимогу
КРУ, а саме в порядку, встановленому
чинним законодавством, здійснив всі
заходи, направлені на відшкодування
збитків за рахунок винних осіб.
У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, просив суд позов
Представник відповідача позовні
вимоги не визнав повністю та зазначив,
що оскаржувана постанова винесена ВДВС
Солом'янського РУЮ у м. Києві
відповідно до вимог чинного
законодавства, оскільки позивачем в
добровільному порядку не виконано
рішення суду.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін судом
встановлено наступне.

Головним контрольно-ревізійним
управлінням України (далі - КРУ)
проведено позапланову перевірку щодо
дотримання ДП «УПП державної
адміністрації залізничного транспорту
України» вимог чинного законодавства
при проведенні окремих процедур
закупівель за 2007-2009 роки, за
результатами якої складено акт від
08.07.2011р. № 31-21/18.

Перевіркою встановлено, що при
закупівлі анкеру закладного АЗ-2 до
пружних рейкових скріплень КПП-5 у 2007-2009
роках посадовими особами позивача на
порушення п.4.4 договору від 08.01.2008р. №
ЦУПП-04/0001/08, укладеного з TOB «Корпорація
Колійні ремонтні технології» (далі -
Договір), абз.2 п.84 Тимчасового
положення про закупівлю товарів, робіт
і послуг за державні кошти,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 28.03.2008р. № 274 (далі
- Положення №274), та як наслідок -
частини 2 ст.632 Цивільного кодексу
України укладено додаткову угоду № 1 до
Договору, в частині збільшення
вартості продукції на 15%, що в грошовому
еквіваленті становить 9 186 576,00 грн., чим
нанесено підприємству збитків
(матеріальної шкоди) на зазначену суму.

Також, перевіркою встановлено, що
аналогічно в порушення п.4.4 Договору,
абз.2 п.84 Положення №274 та як наслідок -
частини 2 ст.632 Цивільного кодексу
України, посадовими особами позивача
укладено додаткову угоду № 2 від
10.07.2008р. до Договору в частині
збільшення вартості продукції в
кількості 2372000 шт., що в грошовому
еквіваленті становить 8 075 472,00 грн., чим
нанесено підприємству збитків
(матеріальної шкоди) на зазначену суму.

Окрім того, перевіркою встановлено, що
внаслідок неправомірного підвищення
вартості анкеру закладного АЗ-2 до
пружних рейкових скріплень КПП-5 шляхом
укладення додаткових угод №№1, 2, при
укладенні додаткової угоди №З щодо
пролонгації Договору з використанням
ціни продукції, що перевищує початкову
визначену Договором, підприємству
нанесено збитків (матеріальної шкоди)
на суму 1 328 400,00 грн.

На підставі даного акту ревізії
підприємству надіслано вимогу про
усунення виявлених порушень та
недоліків від 07.09.2011р. № 31-14/881 (надалі -
Вимога КРУ), відповідно до якої
позивача зобов'язано відшкодувати за
рахунок осіб, винних у нанесенні
збитків, кошти на загальну суму 18 590 448,00
грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21.12.2011р. у справі № 2а-14451/11/2670 за позовом
ДП «УПП державної адміністрації
залізничного транспорту України» до
КРУ про визнання протиправним та
скасування вимоги від 07.09.2011р. № 31-14/881 у
задоволенні позову відмовлено. Ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 04.09.2012р.
апеляційну скаргу ДП «УПП державної
адміністрації залізничного транспорту
України» залишено без задоволення, а
рішення Окружного адміністративного
суду міста Києва - без змін.

Крім того, постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19.12.2012р. у справі №2а-15676/12/2670 за позовом
Державної фінансової інспекції
України (яка утворена в зв'язку з
реорганізацією Головного
контрольно-ревізійного управління
України) до ДП «УПП державної
адміністрації залізничного транспорту
України» про виконання вимоги від
07.09.2011р. № 31-14/881 в частині відшкодування
завданої матеріальної шкоди на суму 18
590 448,00 грн. - позов задоволено. Ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.03.2013р.,
апеляційну скаргу Державного
підприємства «Управління промислових
підприємств державної адміністрації
залізничного транспорту України»
залишено без задоволення, а рішення
першої інстанції - без змін.

ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві на
підставі виконавчого листа №2а-15676/12/2670
виданого 13.11.2013р. Окружним
адміністративним судом міста Києва та
заяви стягувача винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
від 11.01.2014р. ВП № 41412344.

Позивач листом від 24.01.2014р. повідомив
ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві про
виконання рішення суду, зокрема,
позивач зазначив, що на виконання
вимоги КРУ від 07.09.2011р. №31-14/881 в частині
відшкодування завданої матеріальної
шкоди на суму 18 590 448,00 грн. позивачем
направлено на адресу ОСОБА_3 та ОСОБА_4
листи №ЦУПП-8/1187 та №ЦУПП-8/1186 від
16.04.2013р. з проханням у добровільному
порядку перерахувати ДП «УПП УЗ» кошти
у розмірі 1 328 400,00 грн. та 17 262 048,00 грн. на
відповідні рахунки, проте ні ОСОБА_3, ні
ОСОБА_4 не здійснили будь-яких дій
стосовно відшкодування.

Позивач у листі зазначає, що на цьому
всі законні дії з його боку, направлені
на виконання вимоги КРУ вичерпані.

Також позивач зазначає, що оскільки
відповідно до ст. 136 Кодексу законів про
працю України стягнення з керівників
підприємств, установ, організацій та їх
заступників матеріальної шкоди в
судовому порядку провадиться за
позовом вищестоящого в порядку
підлеглості органу або за заявою
прокурора, позивачем направлено лист
до вищестоящого органу - Державної
адміністрації залізничного транспорту
(Укрзалізниці) для вчинення дій,
передбачених ст. 136 Кодексу законів про
працю України.

ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві на
адресу позивача направлена вимога від
21.07.2014р., в якій зазначається про
необхідність у строк до 28.07.2014р. надати
державному виконавцю підтверджуючі
документи про відшкодування
матеріальної шкоди (збитків) на суму 18
590 54,00 грн. згідно вимоги від 07.09.2011р.
№31-14/881 на виконання постанови
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 19.12.2012р. у справі
№2а-15676/12/2670.

За невиконання судового рішення
державним виконавцем ВДВС
Солом'янського РУЮ у м. Києві на
підставі ст. 89 Закону України «Про
виконавче провадження» винесено
постанову від 29.07.2014р. про накладення
штрафу на боржника у розмірі 680,00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку про необґрунтованість
позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про виконавче провадження" виконавче
провадження, як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Стаття 5 Закону України "Про виконавче
провадження" визначає, що державний
виконавець зобов'язаний здійснювати
необхідні заходи щодо своєчасного і
повного виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб і порядок, визначені виконавчим
документом.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому
повноваження у точній відповідності із
законом і не допускати у своїй
діяльності порушення прав та законних
інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 75 Закону України «Про
виконавче провадження» після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення.

Якщо рішення підлягає негайному
виконанню, його виконання
перевіряється не пізніше наступного
робочого дня після відкриття
виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання
може бути проведено без участі
боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом, та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладає штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі, якщо виконати рішення без
участі боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Згідно ст. 89 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподаткованих
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - віл сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк для виконання.

У разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у розмірі та
звертається до правоохоронних органів
з поданням (повідомленням) про
притягнення боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

З матеріалів справи вбачається, що ВДВС
Солом'янського РУЮ у м. Києві
постановою про відкриття виконавчого
провадження зобов'язано боржника
виконати вимогу від 07.09.2011р № 31-14/881 в
частині відшкодування завданої
матеріальної шкоди (збитків) на суму 18
590 448,00 грн.

Вказаною постановою також попереджено
боржника про відповідальність у разі
невиконання рішення в наданий для
добровільного виконання строк.

Проте, ДП «УПП державної адміністрації
залізничного транспорту України»
добровільно рішення суду у
встановлений для добровільного
виконання строк не виконано.

Окрім того, як вбачається з матеріалів
виконавчого провадження, державним
виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м.
Києві на адресу позивача направлена
вимога від 21.07.2014р., в якій зазначається
про необхідність у строк до 28.07.2014р.
надати державному виконавцю
підтверджуючі документи про виконання
судового рішення.

У вказаній вимозі позивача
попереджено, що у разі невиконання у
встановлений законом строк рішення, до
позивача будуть застосовані штрафні
санкції згідно ст. 89 Закону України
«Про виконавче провадження».

Проте, і після отримання вимоги
державного виконавця позивачем
рішення суду в добровільному порядку
не виконано.

Суд не бере до уваги твердження
позивача про добровільне виконання
рішення, оскільки це прямо
спростовується доказами, наявними в
матеріалах справи.

Зокрема, відповідно до ст. 136 Кодексу
законів про працю України стягнення з
керівників підприємств, установ,
організацій та їх заступників
матеріальної шкоди в судовому порядку
провадиться за позовом вищестоящого в
порядку підлеглості органу або за
заявою прокурора, в той же час, як
зазначив позивач, до прокуратури із
відповідною заявою він не звертався.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що ВДВС Солом'янського РУЮ у
м. Києві керуючись ст.ст. 75,89 Закону
України «Про виконавче провадження»,
правомірно винесено постанову від
29.07.2014р. про накладення штрафу на
боржника за невиконання рішення суду.

Частиною другою статті 19 Конституції
України закріплено обов'язок органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, їх посадових осіб
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку відповідачем доведено
правомірність винесення оскаржуваної
постанови.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку про
необґрунтованість позовних вимог і
відсутність підстав для їх
задоволення.

Враховуючи положення ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
відшкодування судового збору позивачу
не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог
Державного підприємства «Управління
промислових підприємств державної
адміністрації залізничного транспорту
України» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Окружного адміністративного суду
міста Києва апеляційної скарги на
постанову протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Повний текст постанови складений та
підписаний 03.10.2014р.

Суддя
В.П. Шулежко