Справа № 802/643/14-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/643/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Томчук А. В.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Боровицького О. А.

за участю:

секретаря судового засідання:
Майданюк Я.Л.

позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Вінницького окружного
адміністративного суду від 24 червня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Центральної виборчої
комісії України про визнання дій
неправомірними, стягнення коштів , -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Вінницького окружного
адміністративного суду з позовом до
Центральної виборчої комісії України,
в якому просив визнати неправомірними
дії і бездіяльність посадової особи,
члена ЦВК України Швець Ю.В. щодо
відмови у розгляді його звернення;
стягнути на його користь з ЦВК України
середньомісячний заробіток за
затримку розрахунку при звільненні за
період з 01.03.2013 року по 01.10.2013 року на 9310
грн., а також 760 грн. - компенсацій втрати
коштів внаслідок інфляції, 1020 грн.
недоплаченої різниці в посадовому
окладі, 8000 грн. моральної шкоди за
тривале порушення трудових прав, 500 грн.
- відшкодування понесених ним витрат та
1500 грн. - на юридичну допомогу, всього на
суму 20 990 грн.

24 червня 2014 року під час судового
засідання в суді першої інстанції
позивачем заявлено клопотання про
поновлення строків звернення до суду в
частині позовних вимог щодо стягнення
середньомісячного заробітку за
затримку повного розрахунку при
звільненні за період з 01.03.2013 року по
01.10.2013 року та, відповідно, компенсації
втрати коштів внаслідок інфляції за
цей період, а також відшкодування
завданої моральної шкоди та понесених
витрат.

Ухвалою Вінницького окружного
адміністративного суду від 24 червня 2014
року у задоволенні клопотання ОСОБА_2
про поновлення строків звернення до
суду відмовлено; позовну заяву в
частині позовних вимог щодо стягнення
середньомісячного заробітку за
затримку повного розрахунку при
звільненні за період з 01.03.2013 року по
01.10.2013 року та, відповідно, компенсації
втрати коштів внаслідок інфляції за
цей період, а також відшкодування
завданої моральної шкоди та понесених
витрат залишено без розгляду.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
від 24 червня 2014 року та прийняти нову,
якою задовольнити клопотання та
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом при ухваленні рішення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

В судовому засіданні позивач підтримав
доводи апеляційної скарги.

Відповідач, будучи належним чином
повідомленим про час, дату та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явився.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, а також правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, давши правову оцінку обставинам
у справі, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку, що апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а ухвалу
Вінницького окружного
адміністративного суду від 24 червня 2014
року - без змін, виходячи з наступного.

Частиною першої статті 99 КАС України
встановлено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Разом з тим, частина третя статті 99 КАС
України передбачає встановлення
місячного строку для звернення до суду
у справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження, а
також звільнення з публічної служби.

З позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що
він звернувся до суду з позовом до
Центральної виборчої комісії України
про стягнення середньомісячного
заробітку за затримку повного
розрахунку при звільненні з ОВК ТВО №11.

Враховуючи вищевкаладене, а також
визначаючись щодо наявності ознак
публічної служби у посади секретаря
окружної виборчої комісії, колегія
судів зазначає наступне.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_2
займав посаду секретаря окружної
виборчої комісії територіального
виборчого округу №11 з виборів
Президента України 17 січня 2010 року.

Відповідно до частини першої статті 22
Законом України "Про вибори Президента
України" № 474-XIV від 05.03.1999 року виборчі
комісії є спеціальними колегіальними
державними органами, уповноваженими
організовувати підготовку та
проведення виборів Президента України
та забезпечувати повне й однакове
дотримання законодавства України щодо
виборів Президента України.

За приписами частини першої статті 40
Закону України "Про вибори Президента
України" робота члена виборчої
комісії, який виконує свої
повноваження у виборчій комісії на
платній основі, оплачується у розмірі
та в порядку, встановлених Кабінетом
Міністрів України за поданням
Центральної виборчої комісії за
рахунок коштів Державного бюджету
України, що виділяються на підготовку і
проведення виборів.

В пункті 15 частини першої статті 3 КАС
України визначено, що публічна служба -
це діяльність на державних політичних
посадах, професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.

Статтею 1 Закону України "Про державну
службу"встановлено, що державна служба
в Україні - це професійна діяльність
осіб, які займають посади в
державних органах та їх апараті
щодо практичного виконання завдань
і функцій держави та одержують
заробітну плату за рахунок державних
коштів.

Зробивши системний аналіз
вищевказаних норм законодавства,
колегія суддів приходить до висновку,
що перебування особи, а в даному
випадку ОСОБА_2 на посаді секретаря
окружної виборчої комісії, є за своєю
природою проходженням публічної
служби, а тому відносно даного позову
слід застосовувати строк, встановлений
для звернення до суду у спорах щодо
проходження громадянами публічної
служби - 1 місяць.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
№ К/9991/53117/12 від 03.10.2013 року, в якій суд
вказав на необхідність застосування
місячного строку при зверненні до суду
з вимогою стягнення коштів, за умови
якщо спір виник при проходженні
громадянами публічної служби.

З огляду на те, що позивач просив
стягнути середньомісячний заробіток
за затримку повного розрахунку при
звільненні за період з 01.03.2013 року по
01.10.2013 року, а до суду з даним позовом
звернувся 03.03.2014 року, тому строк
звернення до суду слід вважати
пропущеним.

Відповідно до пункту 9 частини першої
статті 155 КАС України суд своєю ухвалою
залишає позовну заяву без розгляду,
якщо позовну заяву подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до адміністративного
суду і суд не знайшов підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними.

Оцінюючи поважність причин пропуску
строку звернення до суду, які позивач
наводить в своїй заяві - поясненні від
24.03.2014 року, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо їх неповажності,
оскільки з наданих позивачем медичних
довідок слідує, що останній перебував
на лікуванні в санаторії в період з 11 по
30 жовтня 2013 року, а на стаціонарному
лікуванні в медичному закладі в період
з 30 січня по 19 лютого 2014 року, а тому
жодних обґрунтованих обставин, які б
свідчили про поважність причин
незвернення до суду в період з 30 жовтня
2013 року по 30 січня 2014 року позивачем
наведено не було.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про відмову у
задоволенні клопотання позивача про
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними та залишення позовної заяви
без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а ухвалу Вінницького
окружного адміністративного суду від 24
червня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
21 жовтня 2014 року .

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Біла Л.М.

Боровицький О. А.