Справа № 810/5307/14
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2014 року м. Київ
810/5307/14

12:29

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого - судді
Панової Г.В., за участю секретаря
судового засідання: Волощук Л.В.

представників сторін:

від позивача - Федоренко А.М.,

від відповідача - не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного
акціонерного товариства «Миронівське
хлібоприймальне підприємство»

до Миронівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області

про скасування
податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Публічне акціонерне товариство
«Миронівське хлібоприймальне
підприємство» з позовом до
Миронівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення від 28.08.2014 №
.

Спірне податкове повідомлення-рішення
прийнято податковим органом на
підставі Акта перевірки, в ході якої
встановлено завищення позивачем
податкового кредиту з податку на
додану вартість за результатами
господарських операцій з ТОВ «Анкомтех
Сервіс», оскільки, на думку посадових
осіб податкового органу господарські
операції між позивачем і зазначеним
контрагентом є безтоварними, оскільки
вчинені на підставі недійсних
документів.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що висновки Акта перевірки є
безпідставними, оскільки господарські
операції з ТОВ «Анкомтех Сервіс» мали
реальний характер - товар поставлений у
повному обсязі і оплачений позивачем.
Як стверджує позивач, реальність
господарських операцій з даним
контрагентом підтверджується
первинними бухгалтерськими та іншими
документами.

У судове засідання 30.09.2014 з'явився
представник позивача, який підтримав
позовні вимоги.

Уповноважені представники відповідача
у судове засідання 30.09.2014 не з'явились.

Відповідач повідомлений судом
належним чином про дату, час і місце
судового засідання, про що свідчать
дані наявної в матеріалах справи
розписки.

Від відповідача до суду будь-яких заяв
чи клопотань, а також заперечення на
позовну заяву не надходили.

Відповідно до частини четвертої статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, у грудні 2012 року
позивач придбав у ТОВ «Анкомтех
Сервіс» запчастини і комплектуючі до
зернонавантажувача КШП-5.

Суми сплаченого податку на додану
вартість у складі ціни придбаного
товару включені позивачем до складу
податкового кредиту відповідного
періоду.

Посадовими особами Миронівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку ПАТ
«Миронівське хлібоприймальне
підприємство» щодо підтвердження
відомостей, отриманих від особи, яка
мала правові відносини з платником
податків ТОВ «Анкомтех Сервіс» за
період з 01.10.2012 по 31.03.2013 за результатами
якої складено Акт від 12.08.2014 №
527/22-010/24219855 (далі - Акт перевірки).

Як вбачається з Акта перевірки за
наслідками її проведення податковий
орган дійшов висновку про порушення
позивачем підпункту 192.1 п. 192.1 статті 192,
пунктів 201.6, 201.10 статті 201, пункту 185.1
статті 185, пункту 186.1 статті 186, пункту
188.1 статті 188, пункту 198.1, пункту 198.2,
пункту 198.3 статті 198, пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України - завищено
податковий кредит у сумі 4840,85 грн. за
грудень місяць 2012 року.

Вказаних висновків податковий орган
дійшов у зв'язку з наступним.

В Акті перевірки (сторінки 6-7)
відповідачем зазначено, що на адресу
Миронівської ОДПІ від прокуратури
Запорізької області надійшла
постанова від 28 березня 2014
року «Про призначення документальної
перевірки» з питань формування
податкового кредиту та валових витрат
підприємства.

Зі змісту даної постанови вбачається,
що СУ ФР ГУ Міндоходів у Запорізькій
області відкрито кримінальне
провадження за фактами умисного
ухилення від сплати податків і
створення ряду фіктивних суб'єктів
підприємницької діяльності серед яких
ТОВ «Анкомтех Сервіс» ().

Згідно протоколу допиту свідка -
директора ТОВ «Анкомтех Сервіс» стало
відомо (витяг з протоколу допиту свідка
від 11.09.2013 року м. Харків), що
підприємство зареєстровано за грошову
винагороду, господарську діяльність не
здійснювало.

Відповідно до даних АІС «Податковий
Блок» ТОВ «Анкомтех Сервіс» () має стан 8 - відсутність за
місцезнаходженням.

На сторінці 10 Акта перевірки
відповідач зазначив, що оскільки
громадянин ОСОБА_2, який згідно
установчих документів і баз даних
рахувався директором і головним
бухгалтером в одній особі, але фактично
до фінансово-господарської діяльності
відношення не мав і створив ТОВ
«Анкомтех Сервіс» без мети здійснення
господарської діяльності за грошову
винагороду, то первинні бухгалтерські
документи, в т.ч. податкові накладні,
слід вважати недійсними.

Виходячи з викладеного, ПАТ
«Миронівське Хлібоприймальне
підприємство» протягом грудня 2012 року
відобразило у складі податкового
кредиту з ПДВ операції з придбання ТМЦ
(робіт, послуг) від ТОВ «Анкомтех
Сервіс», на підставі недійсних
документів.

На сторінці 16 Акта перевірки
відповідач зазначив, що враховуючи
наведене усі операції купівлі-продажу
ТОВ «Анкомтех Сервіс» за грудень 2013
року не спричиняють реального настання
правових наслідків, а отже є
безтоварними.

На підставі Акта перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 28.08.2014 №
, згідно з яким позивачу визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість у сумі 7261,28 грн., з них
4840,85 грн. за основним платежем і 2420,43
грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями.

Вважаючи спірне податкове
повідомлення-рішення протиправним,
позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
такого.

Відповідно до статтей 11 і 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Суд вживає передбачені
законом заходи, необхідні для
з'ясування всіх обставин у справі.
Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до листа Вищого
адміністративного суду України від
01.11.2011 № 1936/11/13-11 для з'ясування
обставин реальності вчинення
господарської операції судам належить
ретельно перевіряти доводи податкових
органів про фактичне нездійснення
господарської операції, викладені в
актах перевірки або підтверджені
іншими доказами.

З огляду на те, що відповідач
донарахував податкове зобов'язання з
податку на додану вартість виходячи з
висновку про безтоварність
господарської операції між позивачем і
ТОВ «Анкомтех Сервіс» судом досліджено
дане питання і встановлено наступне.

На підтвердження реальності
господарських операцій з ТОВ «Амкомтех
Сервіс» представником позивача надано
суду належним чином засвідчені копії:

- видаткової накладної від 17.12.2012 №
1702;

- податкової накладної від 13.12.2012 №
1302;

- рахунку-фактури від 12.12.2012 № 12/12/01;

- платіжного доручення від 13.12.2012 №
2482;

- виписки банківського рахунку.

Крім того, представником позивача
також надано копію інвентарної картки
обліку основних засобів № 117, копію
картки складського обліку, копію Акта
списання запасних частин і матеріалів.

Тобто, позивачем надано суду як
первинні бухгалтерські документи, які
підтверджують факт здійснення
господарської операції щодо придбання
товарів, так і документів, які
підтверджують факт наявності даних
товарів на обліку підприємства та
використання їх у власній
господарській діяльності.

При цьому, як вбачається з пункту 2.11
Акта перевірки податковим органом в
ході її проведення вивчались первинні
бухгалтерські документи:
рахунок-фактура, платіжне доручення,
податкова накладна, видаткова
накладна. Будь-яких дефектів у вказаних
документах, зокрема, відсутність
необхідних реквізитів, підписів тощо,
податковим органом виявлено не було,
оскільки в Акті перевірки це не
відображено.

Як вбачається зі змісту Акта перевірки,
жодних податкових правопорушень у діях
позивача відповідачем не виявлено.

Акт перевірки не містить посилань на
те, що установчі документи, свідоцтво
про державну реєстрацію і свідоцтво
платника податку на додану вартість
ТОВ «Анкомтех Сервіс» були скасовані
чи визнані недійсними за рішенням суду,
як на дату укладання чи виконання
договорів, так і на дату складання
податкової накладної.

А відтак, судом не встановлено дефектів
у юридичному статусі контрагента
позивача, отже, на момент здійснення
господарських операцій і видання
податкової накладної, контрагент
позивача був платником податку на
додану вартість, який зареєстрований
відповідно до положень статті 183
Податкового Кодексу України.

Відповідно до даних інтернет-сайту
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб і фізичних осіб-підприємців ТОВ
«Анкомтех Сервіс» зареєстровано
юридичною особою. Одним із видів
діяльності ТОВ "Анкомтех сервіс" є:
неспеціалізована оптова торгівля.
Керівником підприємства є: ОСОБА_2 Саме
дана особа зазначена у первинних
бухгалтерських докуметах, які складені
в результаті проведених господарських
операцій.

У силу положень пункту 198.2 статті 198
Податкового кодексу України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше, або дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг, або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 201.10 Податкового
кодексу України податкова накладна
видається платником податку, який
поставляє товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.

Таким чином, право платника податку на
податковий кредит пов'язано з
виникненням визначеної законом події
та наявністю належним чином
оформленого документа, який засвідчує
суму сплаченого (нарахованого) податку
на додану вартість по дійсній операції,
пов'язаній з господарською діяльністю
платника податку.

Як вже зазначалось судом, податкові
зобов'язання було визначено позивачеві
у зв'язку з формуванням податкового
кредиту за рахунок сум податку,
сплачених контрагентам у складі
вартості придбаного товару.

Водночас, відповідач не ставив під
сумнів правильність здійснення
позивачем розрахунку податкового
кредиту за первинними документами
податкового і бухгалтерського обліку.

Суд звертає увагу, що відповідно до
Акта перевірки відповідач дійшов
висновку про безтоварність
господарських операцій між позивачем і
ТОВ «Анкомтех Сервіс» на підставі
розгляду матеріалів досудового
розслідування СУ ФР Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області.

Проте, суд не приймає до уваги дані
посилання відповідача, оскільки
досудове розслідування відповідно до
пункту п'ятого частини першої статті 3
Кримінального процесуального кодексу
України - стадія кримінального
провадження, яка починається з моменту
внесення відомостей про кримінальне
правопорушення до Єдиного реєстру
досудових розслідувань і закінчується
закриттям кримінального провадження
або направленням до суду
обвинувального акта, клопотання про
застосування примусових заходів
медичного або виховного характеру,
клопотання про звільнення особи від
кримінальної відповідальності.

Таким чином, факт проведення
правоохоронними органами досудового
розслідування за фактом ухилення від
сплати податків, створення і
діяльності фіктивних підприємств не є
належним доказом у справі. При цьому,
відповідачем не надано суду відомостей
щодо прийняття процесуальних рішень у
даному досудовому розслідуванні, а
також вироку суду, який набрав законної
сили щодо створення і діяльності ПАТ
«Миронівське Хлібоприймальне
підприємство» і ТОВ «Анкомтех Сервіс».

Факт придбання позивачем товарів
підтверджується документально,
господарські операції належним чином
відображені у бухгалтерському і
податковому обліку позивача і його
податковій звітності, а право на
включення до податкового кредиту
коштів і суми податку на додану
вартість, сплаченої у складі вартості
придбаних товарів, посвідчується
належним чином оформленими первинними
бухгалтерськими документами.

Правила податкового обліку
визначаються відповідними
нормативними документами, що
регламентують порядок оподаткування в
Україні.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена підпунктом 1.2
пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів і України від 24.05.1995 № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704,
відповідно до якого первинні документи
- це письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи: розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Відповідно до статті 9 Закону України
від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Дія контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, і одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Як вбачається із Акта перевірки
посадовими особами податкового органу
були досліджені первинні
бухгалтерські документи позивача,
складені за наслідком проведення
господарських операцій із ТОВ
«Анкомтех Сервіс». Разом з цим, як
встановлено судом, висновки
відповідача про відсутність
здійснення господарських операцій
зроблені лише на підставі відомостей
про наявність кримінального
провадження за фактами ухилення від
сплати податків і фіктивного
підприємництва.

Суд розглядаючи справу враховує
положення листа Вищого
адміністративного суду України від
01.11.2011 № 1936/11/13-11 відповідно до якого у
разі якщо зібраних у справі доказів
буде достатньо для підтвердження
доводів податкового органу щодо
відсутності фактичного здійснення
господарської операції, у відповідному
позові платника податків щодо
неправомірності визначених йому
грошових зобов'язань необхідно
відмовити. Водночас відсутність або
недостатність відповідних доказів з
урахуванням змісту підпункту 4.1.4
пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу
України (презумпція правомірності
рішень платника податку в разі, якщо
норма закону чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі закону, або якщо норми різних
законів чи різних нормативно-правових
актів припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків) є
підставою для висновку про
неправомірність оскарженого рішення
контролюючого органу.

За наведених обставин суд дійшов
висновку, що наявні в матеріалах справи
документи первинного бухгалтерського
та податкового обліку містять усі дані
стосовно змісту операції. Вказані
документи містять всі необхідні
реквізити, які передбачені положеннями
статті 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» і фіксують факт
здійснення господарської операції
позивача.

У свою чергу, відповідачем суду не
надано доказів того, що контрагент
позивача неправомірно виписав
податкову накладну на поставку
товарів, а висновки податкового органу
викладені в Акті перевірки не
підтверджені фактично і є
необґрунтованими.

Крім того, при розгляді даної справи
відповідачем не надано суду
відповідних заперечень на позов із
викладенням обставин та наданням на їх
підтвердження доказів, які б
спростовували доводи позивача.
Відповідачем також не були надані суду
документи та матеріали, які
використані податковим органом в ході
проведення перевірки та витребувані
ухвалою суду від 11.09.2014.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що податкове
повідомлення-рішення від 28.08.2014 №
є протиправним і підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення
Миронівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області від 28.08.2014 № .

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь Публічного
акціонерного товариства «Миронівське
хлібоприймальне підприємство» судовий
збір у сумі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70
коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд.

Згідно з частиною другою статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Панова Г. В.

Дата виготовлення і
підписання повного тексту постанови -
06 жовтня 2014 р.