Справа № 826/6347/14
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2014-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 вересня 2014 року № 826/6347/14
Окружний адміністративний суд м.Києва
у складі головуючого судді Клименчук
Н.М., суддів Костенко Д.А., Арсірій Р.А.
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 доДержавної
виконавчої служби України,
Міністерства Юстиції України про
визнання постанови протиправною,
зобов'язання вчинити діїНа підставі ч. 6
ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу
у письмовому провадженні.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Дарницького районного суду м.Києва з
позовом до Державної виконавчої служби
України, Міністерства юстиції України
про визнання постанови державного
виконавця протиправною та зобов'язання
вчинити певні дії, а саме :
- Постанову головного державного
виконавця Державної виконавчої служби
України, Єжова М. В. ВП№38918285 про
закінчення виконавчого провадження
про примусове виконання рішення
Європейського суду визнати
- Зобов'язати Державну виконавчу службу
України продовжити виконавче
провадження та вчинити певні дії для
виконання рішення Європейського суду
«Писарський та інші проти України» в
частині виконання Постанови
Дарницького районного суду м. Києва від
19.10.2010р. №2а-1939/09 про перерахунок ОСОБА_1
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю в сумі 2808 гри. 84 коп. за 2005р. та
внесення відповідних змін в його
особову справу Головним управлінням
Пенсійного фонду України в м. Києві.
- Зобов'язати Міністерство юстиції
України оформити платіжні доручення
про перерахування суми 2000 євро,
постановленої Європейським судом в
якості відшкодування моральної та
матеріальної шкоди, виходячи з курсу
гривні на 27.09.2013р., як визначено судом,
та доплатити різницю з врахуванням
виплаченої суми і з нарахуванням,
проведеного Державною виконавчою
службою України, простого відсотка у
розмірі граничної позичкової ставки
Європейського центрального банку, яка
діятиме на період несплати, до якої мас
бути додано три відсоткові пункти.
Ухвалою Дарницького районного суду
м.Києва від 13.03.2014 передано
адміністративну справу №753/2812/14
(2-а/753/164/14) за позовом ОСОБА_1 до
Державної виконавчої служби України,
Міністерства юстиції України про
визнання постанови державного
виконавця протиправною та зобов'язання
вчинити певні дії до Окружного
адміністративного суду м.Києва.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем 1 не виконано в повному
обсязі рішення Європейського суду при
цьому закрито виконавче провадження. У
зв'язку із не виконанням відповідачем 1
рішення Європейського суду прийняте
на користь позивача останній просить
суд скасувати постанову державного
виконавця про завершення виконавчого
провадження, та відповідно зобов'язати
відповідачів виконати рішення
Європейського суду у повному обсязі та
виплатити позивачу належної йому
кошти.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва справу прийнято до свого
провадження та призначено до розгляду.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі з обставин викладених у
позовній заяві.

Представники відповідачів у судове
засідання не з'явився, про причину
неявки суду не повідомили, у зв'язку із
чим та у відповідності до вимог ст.. 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд протокольно ухвалив про
перехід до розгляду справи в порядку
письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Європейського суду з прав
людини у справі «Писарський та інші
проти України» від 20.06.2013 № 20397/07
одноголосно постановлено:

(а) протягом трьох місяців
держава-відповідач має виконати
рішення національних судів, ухвалені
на користь заявників, які залишаються
невиконаними, та сплатити 2000 (дві
тисячі) євро кожному заявнику або
його/її спадкоємцю за заявами,
наведеними у Додатку 2…, ці суми є
відшкодуванням матеріальної та
моральної шкоди, а також компенсацією
судових витрат, і мають бути сплачені
разом з будь-якими податками, що можуть
нараховуватись, та конвертовані в
національну валюту за курсом на день
здійснення платежу;

(б) зі спливом зазначеного тримісячного
строку і до остаточного розрахунку на
ці суми нараховуватиметься простий
відсоток (simple interest) у розмірі граничної
позичкової ставки Європейського
центрального банку, яка діятиме в
період несплати, до якої має бути
додано три відсоткові пункти.

У додатку 2 до рішення Європейського
суду з прав людини у справі «Писарський
та інші проти України» наведено заяву
ОСОБА_1 від 05.08.2009 № 44807/09.

19.07.2013 старшим державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження № 38918285 по
рішенню Європейського суду з прав
людини № 20397/07, виданого 20.06.2013р.

Грошові кошти у розмірі 21 056,76грн., що
еквівалентно 2000Євро, перераховано
позивачу на підставі платіжного
доручення № 2832 від 04.09.2013, та платіжним
дорученням № 641 від 22.01.2014р сплачена
пеня за несвоєчасне виконання рішення
Європейського суду з прав людини у
розмірі 16,10грн.

У звіку із наведеним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України 03.02.2014 винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження.

Позивач вважає протиправними дії
державного виконавця щодо винесення
постанови про закінчення виконавчого
провадження та саму постанову,
оскільки рішення Європейського суду не
виконано у повному обсязі, а саме
виплачена позивачу сума на дату
фактичної сплати не еквівалентна 2
000Євро по курсу НБУ.

У зв'язку із наведеними обставинами
позивач просить суд скасувати
постанову про закінчення виконавчого
провадження, зобов'язати Державну
виконавчу службу України продовжити
виконання рішення Європейського суду,
а також зобов'язати Міністерство
юстиції України вчинити дії щодо
перерахування усієї суми коштів
призначеної до виплати позивачу та
доплатити простий відсоток (simple interest) у
розмірі граничної позичкової ставки
Європейського центрального банку, яка
діятиме в період несплати.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд прийшов
до переконання що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню,
виходячи з наступних міркувань.

З приводу позовних вимог в частині
визнання протиправною постанови
державного виконавця про завершення
виконавчого провадження та відповідно
зобов'язання Державної виконавчої
служби України вчинити дії спрямовані
на виконання рішення Європейського
суду суд вважає за доцільне зазначити
наступне.

Пунктом 9 частини 2 статті 17 Закону
України «Про виконавче провадження»,
передбачено, що відповідно до цього
Закону підлягають виконанню державною
виконавчою службою рішення
Європейського суду з прав людини з
урахуванням особливостей,
передбачених Законом України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини".

Статтею1 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Стаття 2 Закону №3477 передбачає, що
порядок виконання рішення
Європейського суду з прав людини
визначається цим Законом, Законом
України "Про виконавче провадження",
іншими нормативно-правовими актами з
урахуванням особливостей, що
передбачені цим Законом.

Відповідно до вимог ст.7 Закону України
"Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" протягом десяти днів від дня
отримання повідомлення Суду про
набуття Рішенням статусу остаточного
Орган представництва надсилає
стягувачеві повідомлення з
роз'ясненням його права подати до
державної виконавчої служби заяву про
виплату відшкодування, в якій мають
бути зазначені реквізити банківського
рахунка для перерахування коштів;
надсилає до державної виконавчої
служби оригінальний текст і переклад
резолютивної частини остаточного
рішення Суду у справі проти України,
яким визнано порушення Конвенції,
оригінальний текст і переклад
резолютивної частини остаточного
рішення Суду щодо справедливої
сатисфакції у справі проти України,
оригінальний текст і переклад рішення
Суду щодо дружнього врегулювання у
справі проти України, оригінальний
текст і переклад рішення Суду про
схвалення умов односторонньої
декларації у справі проти України.

Стаття 8 вказаного Закону передбачає,
що виплата стягувачеві відшкодування
має бути здійснена у тримісячний строк
з моменту набуття Рішенням статусу
остаточного або у строк, передбачений у
Рішенні. У разі порушення строку,
зазначеного в частині першій цієї
статті, на суму відшкодування
нараховується пеня відповідно до
Рішення. Протягом одного місяця від дня
відкриття виконавчого провадження за
Рішенням Орган представництва
надсилає до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів,
постанову про відкриття виконавчого
провадження та документи, передбачені
у пункті "б" частини першої статті 7
цього Закону. Центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів,
протягом 10 днів від дня надходження
зазначених у частині третій цієї
статті документів здійснює списання на
вказаний стягувачем банківський
рахунок, а в разі його відсутності - на
депозитний рахунок державної
виконавчої служби коштів з відповідної
бюджетної програми Державного бюджету
України.

Законом України «Про виконавче
провадження» передбачено, що державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом (
ч.1 та ч.2 ст. 11 Закону №606).

Як встановлено під час судового
розгляду, та не заперечується
сторонами, на виконання Рішення від
20.06.2013 р., позивачу на банківський
рахунок перераховано 27.09.2013 р. 21 056,76грн.,
що станом на дату складання платіжного
доручення - 04.09.2013р. по офіційному курсу
НБУ складало 2 000 Євро. Разом з тим,
станом на дату фактичної виплати
коштів, з урахуванням зміни офіційного
курсу НБУ, різниця між фактично
виплаченою сумою та тою що на дату
фактичної виплати еквівалентна 2 000
Євро - склала 522,74 грн.

Враховуючи вище зазначені правові
норми та фактичні обставини, колегія
суддів зазначає, що Рішення від 20.06.2013
р., щодо сплати 2000 євро ОСОБА_1 не було
виконано своєчасно в повній мірі,
оскільки дана сума не була
конвертована в національну валюту за
курсом на день зарахування коштів на
банківський рахунок позивача.

Враховуючи наведені фактичні
обставини справи суд приходить до
переконання щодо під ставності
позовних вимог в частині скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження та зобов'язання вчинити
дії щодо виконання рішення
Європейського суду.

Щодо позовних вимог по зобов'язанню
Міністерства юстиції України оформити
платіжні доручення про перерахування
суми 2000 євро, постановленої
Європейським судом в якості
відшкодування моральної та
матеріальної шкоди, виходячи з курсу
гривні на 27.09.2013р., як визначено судом,
та доплатити різницю з врахуванням
виплаченої суми і з нарахуванням,
проведеного Державною виконавчою
службою України, простого відсотка у
розмірі граничної позичкової ставки
Європейського центрального банку, яка
діятиме на період несплати, до якої мас
бути додано три відсоткові пункти,
колегія суддів зазначає, що такі не
можуть бути задоволеними у повному
обсязі в силу наступних обставин.

Виконання рішень здійснюється в
добровільному порядку, без заходів
примусового виконання, за рахунок
коштів Державного бюджету України,
шляхом направлення Департаментом
планово-фінансової діяльності,
бухгалтерського обліку та звітності
Міністерства юстиції України
офіційного перекладу рішення,
платіжного доручення та постанови про
відкриття виконавчого провадження до
Державної казначейської служби
України для оплати на користь
стягувача.

Відповідно до ст. 41 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод ( далі - Конвенція), якщо суд
визнає факт порушення Конвенції або
протоколів до неї і якщо внутрішнє
право відповідної Високої Договірної
Сторони передбачає лише часткове
відшкодування, Суд у разі
необхідності, надає потерпілій стороні
справедливу сатисфакцію.

Згідно п.п. «а» , «b» п.6 стислого викладу
загального Рішення від 20.06.2013 р. суд
постановив, що держава-відповідач має
виконати рішення національних судів,
ухвалені на користь заявників, які
залишаються невиконаними, та сплатити
протягом трьох місяців 2000 євро кожному
заявнику або його/її спадкоємцю у
заявах наведених у Додатку 1 в якості
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, а також компенсації
судових та інших витрат, разом з
будь-якими податками, що можуть
нараховуватись на ці суми, які мають
бути конвертовані в національну валюту
держави-відповідача за курсом на день
здійснення платежу.

Тобто сума присудженої компенсації,
валюта платежу, отримувач, строки та
місце виплати чітко встановлені вище
зазначеним Рішенням Суду.

Порядок виконання Рішення
Європейського суду з прав людини, як
зазначалося вище визначається
Законом №3477 , Законом України «Про
виконавче провадження», іншими
нормативно-правовими актами з
урахуванням особливостей, що
передбачені цим Законом.

Статтею3 Закону України "Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини"
передбачено, що виконання Рішення
здійснюється за рахунок Державного
бюджету України.

Постановою Кабінету Міністрів України
№408 від 07.03.2007 р. затверджено Порядок
використання коштів, передбачених у
державному бюджеті для здійснення
платежів, пов'язаних з виконанням
рішень закордонних юрисдикційних
органів, прийнятих за наслідками
розгляду справ проти України ( далі -
Порядок ).

Частиною третьою статті 8 Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" передбачено, що
протягом місяця від дня відкриття
виконавчого провадження за Рішенням
Суду Орган представництва надсилає до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, постанову про
відкриття виконавчого провадження та
документи, передбачені у п. «б» частини
1 статті 7 цього Закону.

Розпорядником бюджетних коштів,
передбачених на виконання рішень
Європейського суду з прав людини,
згідно з Порядком, є Міністерство
юстиції України.

Конвертація коштів, присуджених
Європейським судом з прав людини,
оформлення платіжних документів
(платіжного доручення) проводиться
Міністерством юстиції України, як
органом, відповідальним за
забезпечення представництва України в
Європейському суді з прав людини та
координацію виконання його рішень, з
урахуванням особливостей,
вищезазначених нормативно-правових
актів та законодавства України,
відповідно до Порядку.

Як встановлено під час судового
розгляду відповідно до платіжного
доручення №2832 від 04.09.2013 р., на
виконання рішення Європейського суду з
прав людини від 20.06.2013р., Міністерством
юстиції України позивачу на
банківський рахунок перераховано 21
056,76 грн.. Зарахування даних коштів на
рахунок позивача здійснено 27.09.2013 р., та
платіжним дорученням № 641 від 22.01.2014р
сплачена пеня за несвоєчасне виконання
рішення Європейського суду з прав
людини у розмірі 16,10грн.

Таким чином частина суми присудженої
до стягнення рішенням Європейського
суду від 20.06.13р. позивачу виплачена.
Фактично, спірним питанням по справі є
дата фактичного здійснення платежу та
відповідно в залежності від якої і
різниться курс національної валюти за
яким підлягає конвертації
присудженої суми 2000 євро.

Вирішуючи дане питання суд враховує
практику Комітету Міністрів Ради
Європи, виплата вважається здійсненою
належним чином як тільки справедливу
сатисфакцію було надано в
розпорядження отримувача, тобто під
його контроль.

Враховуючи те, що між датою зазначеною
в платіжному дорученні та датою
зарахування коштів на рахунок позивача
пройшов значний час і за цей час
відбулося знецінення коштів, що стало
наслідком значних втрат для заявника,
колегія суддів прийшла до висновку про
неналежне виконання ДВС України своїх
обов'язків щодо здійснення заходів по
своєчасному та в повному обсязі
виконанні Рішення від 20.06.2013р.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що підлягають
задоволенню позовні вимоги щодо
зобов'язання Міністерства юстиції
України здійснити повне виконання
рішення суду, а саме перерахування на
рахунок позивача коштів визначених
Рішенням від 20.06.2013 р., а саме різниці,
яка виникла при конвертації 2000 євро в
національну валюту, на підставі не
перерахування її не за курсом який
існував на день здійснення платежу, а
за курсом видачі платіжного доручення.

Підпунктом. «b» п.6 стислого викладу
загального Рішення від 20.06.2013р.
передбачено, що зі сплином зазначеного
тримісячного строку і до остаточного
розрахунку на ці суми
нараховуватиметься простий відсоток у
розмірі граничної позичкової ставки
Європейського центрального банку, яка
діятиме в період несплати, до якої має
бути додано три відсоткові пункти.

Оскільки судом було встановлено, не в
повній мірі виконання Рішення від
20.06.2013р., а саме щодо конвертації в
національну валюту присудженої суми
колегія суддів прийшла до висновку, що
позовні вимоги стосовно зобов'язання
відповідача 2 нарахувати пеню у
розмірах визначених Рішенням від 20.06.2013
р., а саме нарахувати простий відсоток у
розмірі граничної позичкової ставки
Європейського центрального банку, яка
діятиме в період не сплати, по день
здійснення остаточного розрахунку,
який складається з повної виплати 2000
євро, підлягають також задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

При розгляді справи, суд перевіряє
відповідність оскаржуваного рішення
принципам, визначеним ч.3 ст.2 КАС
України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 69, 70, 71, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову головного державного
виконавця Державної виконавчої служби
України ВП№ 38918285 про закінчення
виконавчого провадження.

Зобов'язати Державну виконавчу службу
України продовжити виконавче
провадження та вчинити дії спрямовані
на виконання рішення Європейського
суду у справі «Писарський та інші проти
України» від 20.06.2013 № 20397/07 від
20.06.2013року в частині що стосується
ОСОБА_1

Зобов'язати Міністерство юстиції
України оформити платіжні доручення
про перерахування в користь ОСОБА_1 з
доплати різниці конвертації в
національну валюту присудженої суми
виходячи з курсу гривні на 27.09.2013р. і з
нарахуванням, проведеного Державною
виконавчою службою України, простого
відсотка у розмірі граничної
позичкової ставки Європейського
центрального банку, яка діятиме на
період несплати, до якої мас бути
додано три відсоткові пункти

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.ст.185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Н.М. Клименчук

Судді
Д.А. Костенко

Р.А. Арсірій