Справа № 2а-10091/11/1916
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року Справа №
22104/12/9104Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді -
Старунського Д.М.,

суддів -
Багрія В.М., Рибачука А.І.,

Розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації Тернопільської області
на постанову Чортківського районного
суду Тернопільської області від 31
травня 2011 р. за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Чортківської
районної державної адміністрації
Тернопільської області про стягнення
заборгованості та зобов'язання вчинити
нарахування компенсації і доплати, як
працюючому на території
радіоактивного забруднення,-

ВСТАНОВИЛА

24 березня 2011 року (відповідно поштового
штампу) позивач ОСОБА_1 звернувся в суд
з позовом, до Управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації Тернопільської області
посилаючись на порушення відповідачем
вимог ст. 37, ст. 39 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», щодо
стягнення заборгованості та
зобов'язання вчинити нарахування
компенсації і доплати, як працюючому на
території радіоактивного забруднення.

Постановою Чортківського районного
суду Тернопільської області від 31
травня 2011 року у справі №2-а-10091/11/1916,
адміністративний позов задоволено
частково. Зобов'язати Управління праці
та соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації Тернопільської області
перевірити, провести реєстрацію та
облік розрахунку, який подасть фізична
особа - підприємець ОСОБА_1, та подати до
органу Державного казначейства
платіжні документи для здійснення
видатків для виплати ОСОБА_1 доплати
згідно ст. 39 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», в розмірі однієї
заробітної плати щомісяця, як особі, що
працює на території зони посиленого
радіоекологічного контролю з
урахуванням виплачених сум, починаючи
з 27 жовтня 2010 року.

В решті позовних вимог - відмовити.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції відповідач оскаржив
його в апеляційному порядку. В
апеляційній скарзі просить постанову
суду першої інстанції скасувати і
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити повністю.
Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що зазначена
постанова не відповідає вимогам
чинного законодавства та прийнята з
порушенням матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.
Зазначає, що згідно з бюджетними
призначеннями і враховуючи вимоги ст..
95 Конституції України, бюджетного
кодексу України, Кабінет Міністрів
України встановлює розмір окремих
видів компенсацій, доплат, допомог,
зокрема нарахування та виплата
додаткового підвищення оплати праці
працюючим громадянам в зоні посиленого
радіоекологічного контролю
проводиться відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України № 836 від
26.07.1996 року « Про компенсацію виплати
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (із
змінами, внесеними згідно з
Постановами КМ), де визначено розмір
даної виплати та постанови Кабінету
Міністрів України № 936 від 20.09.2005 року
«Про затвердження порядку
використання коштів державного
бюджету для виконання програм,
пов'язаних із соціальним захистом
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Отже,
Кабінет Міністрів України, виконуючи
Закон «Про державний бюджет України»,
провадить видатки на реалізацію
положень Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в межах асигнувань,
затверджених Верховною Радою України.
Відповідно до вимог п.5 ст.51 гл.8 розділу
2 Бюджетного Кодексу України
розпорядники бюджетних коштів беруть
бюджетні зобов'язання та провадять
видатки тільки в межах бюджетних
асигнувань, встановлених кошторисами.
Тому, управління, як розпорядник
третього рівня вважає, що відсутні
законні підстави для проведення
відшкодування грошових виплат в інших
розмірах. Таким чином, вирішення
питання щодо виділення додаткових
коштів для забезпечення виконання
судових рішень, можливе лишу після
збільшення бюджетних призначень за
відповідними бюджетними програмами.

Колегія суддів, у відповідності до ст.197
КАС України, вважає за можливе
розглядати справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю - доповідача,
дослідивши наявні матеріали справи
вважає, що судом першої інстанції при
прийнятті постанови порушено норми
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Частинами 1, 2 статті 99 КАС України
встановлено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого КАС України або іншими
законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Таким чином позов щодо зобов'язання
виплати заборгованої доплати за
період з 19 березня 2001 року по 23 вересня
2010 року включно слід залишити без
розгляду у зв'язку з пропуском строку
звернення до адміністративного суду.

Відповідно до п.4 ст.202 КАС України
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» перелік
населених пунктів, жителям яких
виплачується щомісячна грошова
допомога, затверджується Кабінетом
Міністрів України.

Постанова Кабінету Міністрів України
від 23.07.91 № 106 «Про організацію
виконання постанов Верховної Ради
Української РСР про порядок введення в
дію законів Української РСР "Про
правовий режим території, що зазнала
радіоактивного забруднення внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
чорнобильської катастрофи", встановлює
чіткий перелік населених пунктів
жителям, яких виплачується щомісячна
грошова допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва і особистого
підсобного господарства. Відповідно до
вищезгаданої постанови місто Чортків
Чортківського району Тернопільської
області в переліку не встановлено.

На підставі наведеного, колегія суддів
прийшла до висновку, що позов в частині
щодо зобов'язання нарахування і
доплати за шкоду, заподіяну здоров'ю
громадянам, які проживають у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
у розмірі 30 процентів від мінімальної
заробітної плати у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва і особистого
підсобного господарства - відмовити за
безпідставністю.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач громадянин України, який
постійно працює на території зони
посиленого радіоекологічного контролю
(четверта категорія), що стверджується
посвідченням серії НОМЕР_1, виданим
Тернопільською обласною державною
адміністрацією 05.08.2002 року.

Відповідно до вимог ст.39 Закону України
« Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи »
громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення - у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
передбачена доплата у розмірі однієї
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до вимог п. 5 Постанови
Кабінету Міністрів України № 936 від 20
вересня 2005 року « Про затвердження
порядку використання коштів
державного бюджету для виконання
програм, пов'язаних із соціальним
захистом громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи »
визначено, що виплата додаткової
доплати за роботу на території
посиленого радіоекологічного контролю
провадиться за місцем основної роботи
громадян підприємствами, установами,
організаціями. Керівники підприємств
несуть персональну відповідальність
за правильність призначення та
нарахування компенсаційних виплат.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України cуд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. (ч.1 ст.2 КАС України)

Також колегія суддів вважає за належне
наголосити, що нарахування та виплату
на користь позивача доплати як особі,
що працює на території радіоактивного
забруднення - у зоні посиленого
радіоекологічного контролю відповідно
до ст.39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» необхідно проводити до
виникнення обставин, з якими закон
пов'язує виникнення, зміну чи
припинення спірних правовідносин.

Згідно з частиною першою статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 5 Віденської
Конвенції про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду від 21
травня 1963 року, зобов'язує кожну країну,
яка підписала Конвенцію, забезпечити
можливість особам, яким завдана ядерна
шкода, реалізувати свої права на
відшкодування ядерної шкоди.

Відповідно до п. 1 ст. 4 Віденської
Конвенції про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду від 21
травня 1963 року відповідальність за
ядерну шкоду є абсолютною.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи з загальних засад
пріоритетності законів над
нормативними актами Кабінету
Міністрів України колегія суддів
вважає, що застосування відповідачем
положень постанов Кабінету Міністрів
України є безпідставним, а тому виплати
повинні здійснюватись відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Колегія суддів вважає, за потрібне
наголосити, що покликання відповідача
на те, що фінансове забезпечення
державних соціальних гарантій,
передбачених Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України, тому
вирішення питання щодо виділення
додаткових коштів для забезпечення
виконання судових рішень , можливе лише
після збільшення бюджетних призначень
є безпідставними, оскільки відсутність
бюджетних асигнувань для задоволення
вимог до уваги взяти не можна, так як
невиконання чи неналежне виконання
законів про виплати через відсутність
бюджетних коштів не є підставою для
виправдання недоплати наведених вище
виплат.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 185, 186, 195, 197, 198, 202,
205, 207 Кодексу Адміністративного
Судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації Тернопільської області
задовольнити частково.

Адміністративний позов ОСОБА_1, щодо
стягнення заборгованості та
зобов'язання вчинити нарахування
компенсації і доплати, як працюючому на
території радіоактивного забруднення
за період з 19 березня 2001 року по 23
вересня 2010 року включно залишити без
розгляду.

Постанову Чортківського районного
суду Тернопільської області від 31
травня 2011 року у справі № 2-а-10091/11/1916
скасувати та прийняти нову постанову,
якою адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації Тернопільської області
нараховувати та виплачувати в користь
ОСОБА_1, згідно ст. 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати,
як громадянину, що працює на території
радіоактивного забруднення - у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
починаючи з 24 вересня 2010 року з
врахуванням виплачених сум до
виникнення обставин, з якими закон
пов'язує виникнення, зміну чи
припинення спірних правовідносин.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя:
Д.М. Старунський

Судді:
В.М. Багрій

А.І. Рибачук