Справа № 2-а-6701/11/2114
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-6701/11/2114

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції:
Майдан С.І.

Одеський апеляційний адміністративний
суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Романішина В.Л.

розглянув у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Комсомольського
районного суду м. Херсона від 14
листопада 2011 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління праці
та соціального захисту населення
Херсонської обласної державної
адміністрації про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2011 року ОСОБА_1 звернулась з
позовом до Головного управління праці
та соціального захисту населення
Херсонської обласної державної
адміністрації, в якому просила
провести перерахунок розміру та
виплатити недоплачену суму щорічної
грошової допомоги до 5 травня за 2007 -2011
роки.

Ухвалою від 27 жовтня 2011 року позовні
вимоги, заявлені поза межами
шестимісячного строку звернення до
суду, передбаченого ст. 99 КАС України,
залишені без розгляду. Зазначене
рішення в апеляційному порядку не
оскаржено.

За наслідками розгляду позовних вимог
Комсомольськім районним судом м.
Херсона від 14 листопада 2011 року
прийнято постанову про відмову у
задоволенні позову.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, виходив з правомірності дій
відповідача щодо виплати позивачеві
разової грошової допомоги до 5 травня у
2011 році відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 04
квітня 2011 року № 341, оскільки Кабінету
Міністрів України було надано право
визначати розмір такої грошової
допомоги в межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний
бюджет України, та положення вказаної
постанови були чинними на час
здійснення виплат та розгляду справи.

Не погоджуючись з постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати оскаржену постанову
та винести нову, якою задовольнити
позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги апелянт
обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального та процесуального права.

Відповідач письмових заперечень на
апеляційну скаргу не надав.

Справа розглянута в порядку письмового
провадження відповідно до п.1 ч.1 ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний суд дійшов до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач має статус учасника війни, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 (а.с.5), тому на неї
розповсюджуються дія Закону «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22.10.1993 року.

Правовий статус ветеранів війни
визначає Закон України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22.10.1993 року.

Частиною першою статті 8 Конституції
України передбачено, що в Україні
визнається і діє принцип верховенства
права. При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод (ч. 3 ст. 22
Конституції України).

Законом України від 25 грудня 1998 року №
367-XIV «Про внесення змін до Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
статтю 14 Закону № 3551-ХІІ доповнено
частиною п'ятою, за нормою якої
учасникам війни виплачується щорічна
одноразова допомога до 5 травня в
розмірі трьох мінімальних пенсій за
віком.

Підпунктом «б» підпункту 3 пункту 20
розділу II Закону України від 28 грудня
2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
частину п'яту статті 14 Закону № 3551-ХІІ
викладено в такій редакції: «Щорічно до
5 травня учасникам війни, нагородженим
орденами і медалями колишнього Союзу
РСР за самовіддану працю та бездоганну
військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної війни, та іншим учасникам
війни виплачується разова грошова
допомога у розмірах, які визначаються
Кабінетом Міністрів України в межах
бюджетних призначень, встановлених
законом про Державний бюджет України».

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, зміни,
внесені підпунктом «б» підпункту 3
пункту 20 розділу II Закону України від 28
грудня 2007 року № 107-VI, визнано такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України
закони, які визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

З моменту відновлення дії ч.5 ст. 14
Закону № 3551-ХІІ в редакції, яка
встановлювала розмір одноразової
грошової допомоги учасникам війни на
рівні трьох мінімальних пенсій за
віком відповідно до рішення
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008, до 2012 року
Верховна Рада України жодних змін до
цієї статті не вносила, будь-яких інших
законодавчих актів щодо визначення
розміру щорічної допомоги до 5 травня
не приймала.

Проте, відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України «Про
розміри разової грошової допомоги, що
виплачується у 2011 році відповідно до
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань» від 04 квітня 2011 року №
341, якою керувався відповідач при
нарахуванні та виплаті позивачеві
разової грошової допомоги до 5 травня у
2011 році, її розмір склав 120 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України у
разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Відтак, виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами при вирішенні
цього спору застосуванню підлягає саме
Закон № 3551-ХІІ, а не постанова Кабінету
Міністрів України «Про розміри разової
грошової допомоги, що виплачується у 2011
році відповідно до Законів України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань» від 04
квітня 2011 року № 341.

Виходячи з наведеного, суд апеляційної
інстанції знаходить обґрунтованими
позовні вимоги ОСОБА_1 про нарахування,
виплату щорічної разової грошової
допомоги за 2011 рік.

Оскільки судом першої інстанції при
повному встановленні фактичних
обставин справи порушено норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
постановлене судове рішення на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України
підлягає скасуванню з винесенням нової
постанови про задоволення вимог
позивача.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Постанову Комсомольського районного
суду м. Херсона від 14 листопада 2011 року -
скасувати та прийняти нову постанову.

Зобов'язати Головного управління праці
та соціального захисту населення
Херсонської обласної державної
адміністрації нарахувати та виплатити
ОСОБА_1 щорічну допомогу до п'ятого
травня, як учаснику війни, за 2011 рік у
розмірі трьох мінімальних пенсій за
віком, встановленому ч. 5 ст. 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
урахуванням вже виплачених сум.

Постанова суду набирає законної сили
негайно після її підписання та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України на
протязі двадцяти днів з часу отримання
сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач: Димерлій О.О.

Суддя: Єщенко О.В.

Суддя: Романішин В.Л.