Справа № 826/13370/14
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2014-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді – Шулежка В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Нестіан трейд» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Нестіан трейд» (далі – позивач, ТОВ «Нестіан трейд») до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі – відповідач, ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві) про:

визнання протиправними дій ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, які полягають у проведенні зустрічної звірки ТОВ «Нестіан трейд», за результатами якої складено акт № 752/3-26-50-22-03-39159577 від 08.08.2014 року;

визнання протиправними дій ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо коригування показників податкової звітності ТОВ «Нестіан трейд» в підсистемах автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», у тому числі в автоматизованій інформаційній підсистемі «Система автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» сум податкового кредиту та податкових зобов’язань з податку на додану вартість, які визначені ТОВ «Нестіан трейд», здійснені на підставі акту № 752/3-26-50-22-03-39159577 від 08.08.2014 року;

зобов’язання ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві відновити показників податкової звітності ТОВ «Нестіан трейд» в підсистемах автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», у тому числі в автоматизованій інформаційній підсистемі «Система автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» сум податкового кредиту та податкових зобов’язань з податку на додану вартість, які ТОВ «Нестіан трейд» зазначило у податкових деклараціях з податку на додану вартість за період травень, червень 2014 року;

зобов'язання ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві вилучити з усіх податкових електронних баз даних ГУ Міндоходів у м. Києві інформацію, внесену на підставі акту № 752/3-26-50-22-03-39159577 від 08.08.2014 року;

заборонити ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві використовувати інформацію, що викладена у акті № 752/3-26-50-22-03-39159577 від 08.08.2014 року, зокрема, передавати та враховувати результати зустрічної звірки ТОВ «Нестіан трейд» при проведенні перевірок контрагентів за ланцюгами придбання та продажу товарів, до набрання законної сили рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає дії податкового органу щодо здійснення заходів з метою проведення зустрічної звірки підприємства, викладення в акті, складеному за результатами цих заходів, необґрунтованих висновків, а також винесення на його підставі до автоматизованих інформаційних баз коригувань самостійно задекларованих підприємством показників податкової звітності – неправомірними та такими, що порушують передбачені законом права позивача.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду, подав до суду письмові заперечення проти позову, в обґрунтування яких зазначив, що вважає позов безпідставним, а дії податкового органу по проведенню зустрічної звірки правомірними.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням вимог ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних доказів у матеріалах справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, акт складений з урахуванням отриманих відповідачем від ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві актів:

За результатами проведених заходів податковий орган дійшов висновку про те, що звіркою не підтверджено реальність здійснення господарських відносин за період з 01.05.2014 року по 30.06.2014 року їх вид, обсяг, якість та розрахунки.

Крім того, в ході проведених заходів встановлено відсутність позивача за місцезнаходженням, відповідно відповідачем направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням.

Не погоджуючись із висновками податкового органу, які викладені в акті, а також діями відповідача щодо проведення зустрічної звірки та коригування його показників звітності, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, повно та всебічно дослідивши наявні матеріали, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов'язки і компетенція контролюючих органів, повноваження їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, види перевірок, підстави їх проведення, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначаються Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755-V.

Відповідно до статті 61 Податкового кодексу України, податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Статтею 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно п.73.5 статті 73 Податкового кодексу України визначено, що з метою отримання податкової інформації органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Суд звертає увагу, що дії податкового органу по проведенню зустрічної звірки і складанню за її результатами відповідного документа є способом реалізації суб'єктом владних повноважень наданої компетенції, а висновки, викладені в акті не впливають безпосередньо на права і обов'язки платника податків.

В обґрунтування тверджень щодо визнання дій податкового органу протиправними в частині проведення зустрічної звірки та складання акту позивач зазначає про складання за результатом її проведення акта та зазначення в ньому висновків, що свідчить, на його думку, вчинення дій по проведенню перевірки. Крім того, вказує на відсутність отримання запиту від контролюючого органу про надання пояснень та їх документального підтвердження, в то час як в акті зазначено про відсутність у позивача первинних та інших документів.

Суд зазначає, що правовідносини з приводу проведення податковими органами зустрічних звірок платників податків деталізовані нормами Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 р. №1232 (надалі - Порядок №1232).

Відповідно до п. 1 Порядку № 1232, зустрічна звірка полягає у зіставленні даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

У відповідності до п. 2 Порядку № 1232 зустрічні звірки проводяться у суб'єктів господарювання, щодо здійснення операцій з якими під час перевірки платника податків та зборів виникають сумніви стосовно факту здійснення таких операцій або якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань.

Зустрічна звірка може бути проведена органом державної податкової служби (ініціатором) самостійно у разі, коли суб'єкт господарювання перебуває на обліку в тому ж органі державної податкової служби, в якому перебуває платник податків, або в межах одного населеного пункту (п. 3 Порядку № 1232).

З акту про неможливість проведення зустрічної звірки судом встановлено, що інформацією, яка викликає сумнів стосовно факту здійснення операцій позивачем були отримані акти від ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві актів:

Відповідно до вищезазначених актів, за результатами вжитих заходів стосовно контрагентів позивача встановлено, що правочини, укладені з контрагентами порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб, не підтверджено задекларований податковий кредит з ПДВ за травень, червень 2014 року.

Таким чином, з метою отримання податкової інформації, в силу п.73.5 статті 73 Податкового кодексу України, відповідачем ініційовано проведення зустрічної звірки шляхом зіставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання з даними контрагента, право на проведення такої звірки надано відповідачу вказаною статтею Кодексу.

Разом з тим, відповідачем в ході вжиття відповідних заходів щодо проведення зустрічної звірки встановлено відсутність позивача за місцезнаходженням та направлено відповідне повідомлення.

Суд не бере до уваги посилання позивача щодо підтвердження відомостей про місцезнаходження підприємства, зокрема, на виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, оскільки у поданій виписці відсутня реєстраційний запис про «підтвердження відомостей про юридичну особу».

Однак в спростування зазначеного позивач належних та підтверджуючих доказів суду не надав.

Відповідно до пункту 4.4 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України від 22.04.2011 року. № 236 (далі - Методичні рекомендації), у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.

Тобто, відповідно до пункту 4.4 Методичних рекомендацій, у разі неможливості проведення зустрічної звірки, податковим органом складається акт про неможливість проведення зустрічної звірки за формою визначеною у додатку 3 до Методичних рекомендацій.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з тим, що підприємство не знаходилось за податковою адресою, та наявністю сумніву стосовно факту здійснення позивачем господарських операцій з контрагентами, відповідачем складено акт № 752/3-26-50-22-03-39159577 від 08.08.2014 року про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Нестіан трейд».

Таким чином, з огляду на наведене та викладені положення законодавства, враховуючи те, що з метою отримання податкової інформації, органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо зіставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов'язань та податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.

Дії податкового органу по проведенню та складанню акта є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції, а сам акт не є рішенням (актом індивідуальної дії) в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України і є лише носієм інформації, що встановлена в ході проведення звірок чи перевірок, та не порушує прав платника.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, які полягають у проведенні зустрічної звірки ТОВ «Нестіан трейд», за результатами якої складено акт № 752/3-26-50-22-03-39159577 від 08.08.2014 року є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо коригування показників податкової звітності ТОВ «Нестіан трейд» в підсистемах автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», у тому числі в автоматизованій інформаційній підсистемі «Система автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» сум податкового кредиту та податкових зобов’язань з податку на додану вартість, які визначені ТОВ «Нестіан трейд», здійснені на підставі акту № 752/3-26-50-22-03-39159577 від 08.08.2014 року, суд зазначає про наступне.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що не погоджується з висновками податкового органу, викладеними в акті стосовно непідтвердження реальності здійснення позивачем господарських відносин у перевіряємому періоді, щодо відсутності реального характеру господарських операцій із зазначеними контрагентами без дослідження відповідних первинних бухгалтерських документів, в результаті чого контролюючим органом в порушення норм податкового законодавства внесено на підставі акту до автоматизованих інформаційних баз коригування самостійно задекларованих підприємством показників податкової звітності.

З приводу цього, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з приписами статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю.

Податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань (стаття 74 Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 16 Закону України «Про інформацію» податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформація, що міститься в документах суб'єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов'язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень, належить до службової, тому, в силу статті 6 цього Закону, є інформацією з обмеженим доступом.

Так, для здійснення податкового контролю податковими органами використовується інформація, що міститься у складі інформаційних аналітичних систем, зокрема: АРМ "Пошук", АРМ "Облік платників", АРМ "Бест-Звіт", АРМ ТАХ "Облік податків та платежів", АРМ "Картка боржника", АРМ "Галузь", АРМ "Аудит", АРМ "Митниця", АРМ "Касові апарати", АРМ "Анульовані ВМД", АІС "Розширений пошук у схемах, що використовуються суб'єктами господарювання з метою мінімізації об'єктів оподаткування та ухилення від сплати податків" і інших.

Єдина система «Податковий блок» та її підсистеми є програмними продуктами, створеними для використання органами Державної податкової служби для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі.

Отже, податкова інформація є різновидом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності податкових органів, який у свою чергу, є способом здійснення податкового контролю. Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України, є одним із різновидів податкового контролю, тому вказана офіційна інформація державних органів повинна відповідати дійсності.

Позивач також обґрунтовував позовні вимоги тим, що дії податкового органу з корегування у системі автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів АІС «Податковий блок» задекларованих позивачем сум податкового кредиту та податкових зобов’язань за період з 01.05.2014 року – 30.06.2014 року є незаконними, оскільки відображення в електронній базі даних підлягає самостійному декларуванню платником податків сум податкових зобов’язань та податкового кредиту, результати автоматизованого співставлення уточнюються по мірі підписання актів перевірки та узгодження податкових зобов’язань.

В той же час, позивач не надав доказів на підтвердження факту внесення відповідачем змін до підсистем автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», у тому числі в автоматизованій інформаційній підсистемі «Система автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» на підставі акту та не зазначив, які саме відомості у податковій звітності підприємства були змінені відповідачем, в якій частині та яким чином змінено відомості податкової звітності позивача, які відомості та в яких інформаційних базах даних податкової служби підлягають відновленню.

Більш того, позивач, посилаючись на те, що висновки відповідача щодо відсутності реального характеру господарських операцій із вище зазначеними контрагентами без дослідження відповідних первинних документів є протиправними, на спростування цього не надав суду жодних первинних документів в підтвердження реальності здійснення господарських операцій та включення отриманих сум до податкових зобов’язань.

Таким чином, судом під час розгляду справи не встановлено, а позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач вчинив протиправні дії щодо коригування показників податкової звітності ТОВ «Нестіан трейд» в підсистемах автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», у тому числі в автоматизованій інформаційній підсистемі «Система автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» сум податкового кредиту та податкових зобов’язань з податку на додану вартість, які визначені ТОВ «Нестіан трейд», здійснені на підставі акту № 752/3-26-50-22-03-39159577 від 08.08.2014 року, з огляду на що, у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Аналізуючи наявні докази та норми чинного законодавства, з урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про зобов’язання ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві відновити показників податкової звітності ТОВ «Нестіан трейд» в підсистемах автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», у тому числі в автоматизованій інформаційній підсистемі «Система автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» сум податкового кредиту та податкових зобов’язань з податку на додану вартість, які ТОВ «Нестіан трейд» зазначило у податкових деклараціях з податку на додану вартість за період травень, червень 2014 року є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Разом з тим, оскільки позивач не надав відповідних доказів на підтвердження того, що відповідач вчинив протиправні дії по зміні відомостей у автоматизованих інформаційних базах даних ТОВ «Нестіан трейд», що містяться в аналітично-інформаційних системах та, відповідно які, згідно тверджень позивача, підлягають вилученню, суд приходить до висновку, що позовна вимога про зобов'язання ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві вилучити з усіх податкових електронних баз даних ГУ Міндоходів у м. Києві інформацію, внесену на підставі акту № 752/3-26-50-22-03-39159577 від 08.08.2014 року є необґрунтованою, не підтвердженою документально, а тому підстав для задоволення в цій частині у суду немає.

Стосовно позовних вимоги ТОВ «Нестіан трейд» про заборону ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві використовувати інформацію, що викладена у акті № 752/3-26-50-22-03-39159577 від 08.08.2014 року, зокрема, передавати та враховувати результати зустрічної звірки ТОВ «Нестіан трейд» при проведенні перевірок контрагентів за ланцюгами придбання та продажу товарів, суд звертає увагу на ту обставину, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України захисту підлягає виключно порушене право, а не ймовірне порушення права у майбутньому, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки судове рішення не може ставитись в залежність від настання або ненастання обставин, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, з урахуванням вищенаведеного, відповідач як суб’єкт владних повноважень довів правомірність вчинення ним дій по проведенню зустрічної звірки.

В той же час, факт порушення прав позивача в даній справі відсутній та позивачем не доведений, тому за наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Враховуючи положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судового збору позивачу не підлягає.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Нестіан трейд» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко