Справа № 809/2101/14
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2014-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"17" жовтня 2014 р.
Справа № 809/2101/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

cудді Скільського І.І.

при секретарі судового засідання
Волочій Л.І.

представника позивача: Кічури Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: Державної податкової
інспекції у м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області

до відповідача: Приватного
підприємства "М-Туройл"

про стягнення заборгованості в сумі
1810806,75 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (далі -
позивач) звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Приватного підприємства «М-Туройл»
(далі - відповідач) про стягнення
заборгованості в сумі 1810806,75 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що у
відповідача, в порушення вимог
підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16
Податкового кодексу України наявна
заборгованість по наступних видах
податків, зокрема: - податку на прибуток
в сумі 1492685,51 грн., - податку на додану
вартість в розмірі 271269,71 грн., - орендній
платі з юридичних осіб в сумі 6202,09 грн.
Внаслідок чого, загальна сума
заборгованості становить 1810806,75 грн.,
яку позивач і просить стягнути в
судовому порядку.

В судовому засіданні представник
позивача заявлені вимоги підтримала з
підстав викладених в
адміністративному позові. Просила
позов задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не
прибув, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду, що підтверджується
наявним в матеріалах справи
повідомленням про вручення поштового
відправлення. Заяв чи клопотань про
відкладення розгляду справи не подав,
причини неявки суду не повідомив. (а.с.
98-100). Однак, на адресу суду подав
заперечення проти позову, згідно якого
просить суд в задоволенні позову
відмовити. (а.с. 77-78).

У відповідності до частини 11 статті 35
КАС України, у разі повернення
поштового відправлення із повісткою,
яка не вручена адресату з незалежних
від суду причин, вважається, що така
повістка вручена належним чином.

Враховуючи наявність у матеріалах
справи достатньої кількості доказів,
необхідних для вирішення справи по
суті, згідно положень частини 4 статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства (далі-КАС) України суд
визнав можливим розглянути дану
адміністративну справу на підставі
наявних у ній доказів за відсутності
відповідача.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення представника позивача,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши і оцінивши докази, суд
дійшов висновку про те, що в
задоволенні позову слід відмовити з
наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно даних
Витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців відповідач
зареєстрований як юридична особа та
взятий на облік у Державній податковій
інспекції у м. Івано-Франківську як
платник податків. (а.с. 6-9).

Згідно частини 1 статті 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

У відповідності до вимог статті 36
Податкового кодексу України (далі -
Кодекс), податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом або законами з питань митної
справи.

Згідно статті 38 Кодексу, виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

Пунктом 15.1. статті 15 Кодексу визначено,
що платниками податків визнаються
фізичні особи (резиденти і нерезиденти
України), юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Статтею 16.1.4. Кодексу передбачено, що
платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

В судовому засіданні встановлено, що
Державною податковою інспекцією у м.
Івано-Франківську проведено
позапланову невиїзну перевірку
відповідача з питань дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на прибуток та податку на додану
вартість, за результатами якої
складено акт № 10922/23-2-14277739 від 18.11.2011
року. Проведеною перевіркою
встановлено порушення вимог п.5.1, пп.
5.2.1, 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 ЗУ «Про оподаткування
прибутку підприємств», п.7.1, пп. 7.2.1, 7.2.3,
7.2.4, 7.2.6 п. 7.2, пп.7.4.1, 7.4.5 п. 7.4, пп. 7.4.5 п. 7.4,
пп. 7.5.1 п. 7.5, пп. 7.7.1 п. 77 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість", в результаті чого занижено
податок на прибуток на загальну суму
1290949 грн. та занижено податок на додану
вартість в розмірі 581839 грн. (.а.с. 30-51).

За наслідками проведеної перевірки, що
викладені у висновках вищевказаного
акту, позивачем винесено податкове
повідомлення-рішення № від 26.02.2014
року, яким по податку на прибуток
відповідачу визначено суму грошового
зобов'язання за основним платежем 1196754
грн., та застосовано штрафні санкції в
сумі 299191 грн., і податкове
повідомлення-рішення № від 26.02.2014
року, яким по податку на додану
вартість відповідачу визначено суму
грошового зобов'язання за основним
платежем 251005 грн., та застосовано
штрафні санкції в сумі 62754 грн. (а.с. 25-26).

Вищевказані податкові
повідомлення-рішення направлялись на
адресу боржника та вважаються ним
отримані, оскільки направлялись на
адресу зазначену в ЄДРПОУ.

Відповідач частково сплатив
заборгованість по податку на прибуток
в сумі 3259,49 грн. та по податку на додану
вартість в розмірі 1839,85 грн., внаслідок
чого заборгованість перед бюджетом по
податку на прибуток становить 1492685,51
грн., та по податку на додану вартість -
311919,15 грн., що підтверджується
зворотнім боком облікової картки
платника податків відповідача. (а.с.
17-18).

Окрім того, судом встановлено, що
відповідач у відповідності до статті 269
Кодексу є платником земельного
податку.

Відповідно пункту 269.1 статті 269 Кодексу,
платниками земельного податку є
власники земельних ділянок, земельних
часток (паїв); землекористувачі.

Згідно пункту 270.1 статті 270 цього
Кодексу об'єктами оподаткування є
земельні ділянки, які перебувають у
власності або користуванні; земельні
частки (паї), які перебувають у
власності.

Відповідно до положень статті 287.1
Кодексу, власники землі та
землекористувачі сплачують плату за
землю з дня виникнення права власності
або права користування земельною
ділянкою.

Згідно пункту 49.1. статті 49 Кодексу,
податкова декларація подається за
звітний період в установлені цим
Кодексом строки органу державної
податкової служби, в якому перебуває на
обліку платник податків.

Згідно підпункту 16.1.3 пункту 16.1 Кодексу,
платники податків і зборів зобов'язані
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів.

Згідно пункту 288.7 статті 288 Кодексу,
податковий період, порядок обчислення
орендної плати, строк сплати та порядок
її зарахування до бюджетів
застосовується відповідно до вимог
статей 285-287 цього розділу.

Статтею 285 даного Кодексу передбачено,
що базовим податковим (звітним)
періодом для плати за землю є
календарний рік. Базовий податковий
(звітний) рік починається 1 січня і
закінчується 31 грудня того ж року (для
новостворених підприємств та
організацій, а також у зв'язку із
набуттям права власності та/або
користування на нові земельні ділянки
може бути меншим 12 місяців).

Як встановлено в судовому засіданні,
відповідач самостійно визначив
податкове зобов'язання по орендній
платі за землю за 2013 рік, подавши 21.01.2013
року податкову декларацію з плати за
землю (земельний податок та/або орендна
плата за земельні ділянки державної
або комунальної власності) за 2013 рік,
самостійно розрахувавши розмір
вказаних зобов'язань на загальну суму
8042 грн., із щомісячною сплатою 670 грн.
(а.с. 12-13).

У відповідності до пункту 287.3 статті 287
Податкового кодексу України, податкове
зобов'язання щодо плати за землю,
визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

Проте, всупереч вимогам Кодексу,
відповідачем не сплачено суму
грошового зобов'язання з плати за землю
за період грудень - травень 2013 року в
розмірі 5360 грн.

Окрім того, актом за № 3900/15-03 від 30.05.2014
року про порушення правил сплати
(перерахування) податків зафіксовано
порушення вимог пункту 57.1 статті 57
Податкового кодексу України, а саме
порушено терміни сплати самостійно
визначеного грошового зобов'язання з
орендної плати за землю (а.с. 21).

Відповідно складеного акту, ДПІ у м.
Івано-Франківську винесено податкові
повідомлення-рішення за № та за
№ від 30.05.2013 року, якими до
відповідача застосовано штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 387,79 грн.
та 454,30 грн. відповідно (а.с. 19-20).

Вказані податкові
повідомлення-рішення відповідач
отримав 30.05.2013 року, що підтверджується
підписом на корінцях податкових
повідомлень-рішень.

Судом також встановлено, що ухвалою
господарського суду
Івано-Франківської області від 10.07.2014
року у справі № 909/722/14 про банкрутство
ПП «М-Туройл», введено процедуру
розпорядження майном боржника строком
на 115 календарних днів та призначено
розпорядником майна боржника
арбітражного керуючого Козія В.Ю.

11.07.2014 року на офіційному сайті Вищого
господарського суду України,
господарським судом здійснено
оприлюднення оголошення про порушення
провадження у справі про банкрутство
ПП «М-Туройл».

Відповідно до пункту 1.3 статті 1
Податкового кодексу України, цей
Кодекс не регулює питання погашення
податкових зобов'язань або стягнення
податкового боргу з осіб, на яких
поширюються судові процедури,
визначені Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
з банків, на які поширюються норми
Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»,
та погашення зобов'язань зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, зборів
на обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій.

Відповідно до п. 87.10 ст. 87 Податкового
кодексу України, з моменту винесення
судом ухвали про порушення провадження
справи про банкрутство платника
податків порядок погашення грошових
зобов'язань, які включені до конкурсних
кредиторських вимог контролюючих
органів до такого боржника,
визначається згідно із Законом України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
без застосування норм цього Кодексу.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство та вимоги яких не
забезпечені заставою майна боржника.

Згідно положень частини 1 статті 23 ЗУ
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
конкурсні кредитори за вимогами, які
виникли до дня порушення провадження у
справі про банкрутство, зобов'язані
подати до господарського суду письмові
заяви з вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують,
протягом тридцяти днів від дня
офіційного оприлюднення оголошення
про порушення провадження у справі про
банкрутство. Відлік строку на
заявлення грошових вимог кредиторів
до боржника починається з дня
офіційного оприлюднення оголошення
про порушення провадження у справі про
банкрутство. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.

Як встановлено в судовому засіданні та
не заперечується представником
позивача, 07.08.2014 року ДПІ у м.
Івано-Франківську подано до
господарського суду
Івано-Франківської області заяву про
визнання кредитором у справі про
банкрутство № 909/722/14 (а.с.
103-104).

Згідно матеріалів справи,
розпорядником майна ПП «М-Туройл»
включено кредиторські вимоги ДПІ у м.
Івано-Франківську на суму 1599939,63 грн. до
реєстру вимог кредиторів в третю чергу
та 362824,18 грн., до реєстру вимог
кредиторів в шосту чергу (а.с. 101-102).

На підставі викладеного, суд доходить
висновку про наявність підстав для
відмови в позові, оскільки станом на
дату винесення даного судового рішення
відносно відповідача порушено
провадження у справі про визнання
банкрутом, отже вимоги про стягнення
наявного податкового боргу повинні
розглядатися у встановленому Законом
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» порядку.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:

Скільський І.І.

Постанова складена в повному
обсязі 22.10.2014 року.