Справа № 809/829/14
Суддя: Іщук Л.П.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року
Справа № 876/5331/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Іщук Л.П.

суддів
Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання
Мартинишина Р.С.,

представників апелянта
Медвідь Г.П., Павлюк З.Ю.,

представника позивача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
«Івано-Франківське виробниче
торговельне швейне підприємство
"Галичина" на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 16 квітня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«Івано-Франківське виробниче
торговельне швейне підприємство
«Галичина» про визнання дій
неправомірними і зобов'язання надати
інформацію,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду з позовом до
публічного акціонерного товариства
«Івано-Франківське виробниче
торговельне швейне підприємство
«Галичина», в якому просив визнати
неправомірними дії відповідача щодо
відмови надати йому інформацію про
розмір і склад його заробітної плати
відповідно до особового рахунку по
заробітній платі за серпень 1986 року, а
також зобов'язати відповідача надати
відомості про розмір та склад його
заробітної плати відповідно до наданої
ним розшифровки у формі, встановленій
Пенсійним фондом України.

Покликався на те, що йому, як учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, при перерахунку
пенсії Пенсійним фондом України не
врахована премія за серпень 1986 року. У
зв'язку з цим, звернувся до відповідача
із запитом про надання інформації -
копії особового рахунку по заробітній
платі за 1986 рік. Відповідач частково
надав запитувану інформацію, але не
надав розшифровки заробітної плати за
серпень 1986 року, тому позивач
позбавлений можливості в судовому
порядку захистити свої права та
інтереси в сфері пенсійного
забезпечення.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
16.04.2014 року позов задоволений. Визнані
неправомірними дії публічного
акціонерного товариства
«Івано-Франківське виробниче
торговельне швейне підприємство
«Галичина» по ненаданню публічної
інформації. Зобов'язано публічне
акціонерне товариство
«Івано-Франківське виробниче
торговельне швейне підприємство
«Галичина» видати позивачу ОСОБА_4
довідку про розмір та склад заробітної
плати за серпень 1986 року, а саме: всього
нараховано 1039,75 крб., в тому числі оклад
215,00 крб., персональна надбавка 20,00 крб.,
за роботу в першій зоні відчуження 349,74
крб., за робюоту в першій зоні
відчуження 163,81 крб., за роботу в третій
зоні відчуження 153,01 крб., за роботу в
третій зоні відчуження 51,19 крб., та
премія 87,00 крб.

Судове рішення мотивоване тим, що
відповідач неправомірно відмовив
позивачу в доступі до публічної
інформації, яка може міститись тільки у
відповідача щодо розміру заробітної
плати з врахуванням премії за серпень
1986 року.

Відповідач - ПАТ «Івано-Франківське
виробниче торговельне швейне
підприємство «Галичина» оскаржив
постанову суду першої інстанції.
Вважає, що вона винесена без належного
з'ясування обставин справи і з
порушенням норм матеріального права,
просить постанову суду скасувати і
прийняти нову про відмову в
задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що в
особовому рахунку по заробітній платі
ОСОБА_4 за серпень 1986 року сум, вказаних
в оскаржуваній постанові суду, немає.
Первинні документи по нарахуванню
заробітної плати, необхідні для
виготовлення розшифровки заробітної
плати, не збережені, що підтверджується
актом «Про виділення до знищення
документів, що не підлягають
зберіганню», а тому підприємство не
може надати йому таку інформацію.

Під час апеляційного розгляду
представники апелянта підтримали
апеляційну скаргу з підстав, що у ній
зазначені. Представник позивача
заперечив проти задоволення
апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення, а провадження
у справі - закриттю з наступних підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 2 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 статті 3 КАС України
справа адміністративної юрисдикції
(далі - адміністративна справа) -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі спори щодо
правовідносин, пов'язаних з доступом до
публічної інформації, в яких
оскаржуються рішення, дії чи
бездіяльність розпорядників публічної
інформації, в тому числі й у разі, якщо і
такими розпорядниками є не суб'єкти
владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом.

Визначальним для публічної інформації
є те, щоб вона була заздалегідь готовим,
зафіксованим продуктом, отриманим або
створеним лише суб'єктом владних
повноважень у процесі виконання своїх
обов'язків. Щодо несуб'єктів владних
повноважень, то вони можуть бути тільки
розпорядниками такої інформації.

Розпорядниками інформації для цілей
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» визнаються
суб'єкти владних повноважень - органи
державної влади, інші державні органи,
органи місцевого самоврядування,
органи влади Автономної Республіки
Крим, інші суб'єкти, що здійснюють
владні управлінські функції
відповідно до законодавства та рішення
яких є обов'язковими для виконання;
юридичні особи, що фінансуються з
державного, місцевих бюджетів, бюджету
Автономної Республіки Крим, - стосовно
інформації щодо використання
бюджетних коштів; особи, якщо вони
виконують делеговані повноваження
суб'єктів владних повноважень згідно
із законом чи договором, включаючи
надання освітніх, оздоровчих,
соціальних або інших державних послуг,
- стосовно інформації, пов'язаної з
виконанням їхніх обов'язків; суб'єкти
господарювання, які займають домінуюче
становище на ринку або наділені
спеціальними чи виключними правами,
або є природними монополіями, -
стосовно інформації щодо умов
постачання товарів, послуг та цін на
них.

У відповідності до ч. 2 ст.13 вказаного
Закону до розпорядників інформації,
зобов'язаних оприлюднювати та надавати
за запитами інформацію, визначену в цій
статті, у порядку, передбаченому цим
Законом, прирівнюються суб'єкти
господарювання, які володіють
інформацією про стан довкілля;
інформацією про якість харчових
продуктів і предметів побуту;
інформацією про аварії, катастрофи,
небезпечні природні явища та інші
надзвичайні події, що сталися або
можуть статися і загрожують здоров'ю та
безпеці громадян; іншою інформацією, що
становить суспільний інтерес
(суспільно необхідною інформацією).

З аналізу позовних вимог ОСОБА_4
вбачається, що підставою звернення
його до суду стало порушення ПАТ
«Івано-Франківське виробниче
торговельне швейне підприємство
«Галичина» його права на інформацію
про розмір та склад його заробітної
плати за серпень 1986 року.

На думку колегії суддів апеляційного
суду, відносини щодо ненадання
позивачу належної відповіді на запит
про надання інформації щодо його
заробітної плати не є
публічно-правовими. Відповідач не
виступає у даних відносинах як суб'єкт
владних повноважень, не здійснює
владні управлінські функції і не є
розпорядником інформації в розумінні
(в цілях) Закону України «Про доступ до
публічної інформації».

Судом першої інстанції безпідставно
було відкрито провадженння в
адміністративній справі і віднесено
даний спір до категорії
публічно-правового, що віднесений до
таких Законом України «Про доступ до
публічної інформації», оскільки
неправильно встановлено підстави
подання позову. В позовній заяві
відсутні посилання на Закон України
«Про доступ до публічної інформації» і
як вбачається з аналізу позовної заяви,
ОСОБА_4 звертався про захист своїх
порушених прав відповідно до Закону
України «Про звернення громадян».

Згідно зі ст. 15 Цивільного
процесуального кодексу України справи
про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин,
розглядаються судами в порядку
цивільного судочинства, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Враховуючи встановлені обставини
справи та наведені положення чинного
законодавства України, суд прийшов до
переконливого висновку, що позовні
вимоги повинні розглядатися у порядку
цивільного, а не адміністративного
судочинства.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 157
Кодексу адміністративного судочинства
України суд закриває провадження у
справі, якщо справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

У зв'язку з порушенням судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права постанова суду
підлягає скасуванню із закриттям
провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206,
254 КАС України, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Івано-Франківське виробниче
торговельне швейне підприємство
«Галичина» задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 16
квітня 2014 року у справі № 809/829/14
скасувати та провадження у справі
закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
складення її в повному обсязі.

Головуючий
Л.П. Іщук

Судді
В.П. Дякович

Т.В.
Онишкевич

Ухвала складена в повному
обсязі 20.10.2014 року