Справа № 0870/1648/12
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"15" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/14326/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Смоковича М.І.,Горбатюка
С.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
міста Запоріжжя (далі - УПФ) до ПАТ
«Український графіт» про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
витрат та доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах, за касаційною
скаргою ВАТ «Український графіт» на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 13 квітня 2012
року і ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 21 лютого 2013 року, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2012 року УПФ звернулось до суду
з вказаним позовом, у якому просило
стягнути з ПАТ «Український графіт» на
його користь 127489,87 грн. заборгованості
по відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пункту «а»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ).

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що ПАТ
«Український графіт», яке є платником
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, за період з серпня 2011 року
по січень 2012 року заборгувало вказану
суму по відшкодуванню фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених згідно пункту «а»
статті 13 Закону № 1788-ХІІ.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 13 квітня
2012 року, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 21 лютого 2013 року, позов задоволено.
Стягнуто з ВАТ «Український графіт» на
користь УПФ суму боргу з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій за віком, призначених
на пільгових умовах згідно пункту «а»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», по пенсіонерам, які
знаходяться на обліку в УПФ за період з
серпня 2011 року по січень 2012 року у
розмірі 127489,87 грн.

У касаційній скарзі ВАТ «Український
графіт», посилаючись на порушення
судами норм матеріального і
процесуального права, просить рішення
судів попередніх інстанцій скасувати
та ухвалити нове судове рішення про
відмову у задоволенні позову.

У запереченні на касаційну скаргу УПФ,
посилаючись на законність судових
рішень, просить залишити їх без змін.

З`ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів
приходить до висновку про відмову у
задоволенні касаційної скарги з таких
підстав.

За змістом пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058-IV) у
редакції чинній на час виникнення
спору, пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, роботах
з особливо шкідливими й важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через такі фонди особам, зазначеним в
абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами Закону № 1058-IV
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом № 1788-XII. У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

За правилами абзацу четвертого
підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до ПФУ плату, що
покриває фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій особам, які були
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими й важкими умовами
праці за списком № 1, починаючи з дня
набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту
зазначено, що виплата пенсій особам,
які були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників, за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, та особам, пенсії яким
призначені відповідно до пунктів "в" -
"е" та "ж" статті 13 Закону № 1788-XII,
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року -
за рахунок коштів Державного бюджету
України до досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку про те, що витрати на
виплату та доставку пенсій особам, які
були зайняті на роботах за списком № 1,
покриваються підприємствами та
організаціями.

Винятком із цього правила є лише
порядок покриття витрат на виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, оскільки
за змістом абзацу п'ятого підпункту 1
пункту 2 Прикінцевих положень Закону №
1058-IV виплата пенсій таким особам
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року -
за рахунок коштів Державного бюджету
України до досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
то і витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій покриваються за
рахунок ПФУ та Державного бюджету
України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає
в особливостях пенсійного
забезпечення зазначених осіб.

Так, зі змісту статті 14 Закону № 1788-XII
вбачається, що працівники,
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних і відкритих гірничих
роботах (включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) по
видобутку вугілля, сланцю, руди та
інших корисних копалин, на будівництві
шахт і рудників та в металургії мають
право на пенсію незалежно від віку,
якщо вони були зайняті на цих роботах
не менше 25 років.

Аналіз положень пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV у контексті
статті 14 Закону № 1788-XII дає підстави для
висновку про те, що порядок, за якого
витрати на доставку пільгових пенсій
покриваються до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року -
за рахунок коштів Державного бюджету
України, стосується лише витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених особам на підставі статті
14 Закону № 1788-XII.

Таким чином, задовольняючи позов суди
попередніх інстанцій прийшли до
правильного висновку про обов'язок ПАТ
«Український графіт» відшкодувати УПФ
витрати на виплату та доставку пенсій,
які згідно з розрахунком, складеним
останнім відповідно до Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління ПФУ від 19 грудня
2003 року № 21-1 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за № 64/8663), призначені
працівникам відповідно до пункту «а»
статті 13 Закону № 1788-XII.

Аналогічна правова позиція викладена у
постановах Верховного Суду України №
21-246а13, № 21-284а13.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
оскаржувані судові рішення
постановлені з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а доводи касаційної скарги є
необґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 220, 222,223, 224, 230, 231 КАС
України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ВАТ «Український
графіт» залишити без задоволення, а
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 13 квітня 2012
року і ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 21 лютого 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення ї копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: