Справа № 279/3268/14-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Снігір
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"14" жовтня 2014 р.
Справа № 279/3268/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Капустинського М.М.

суддів:
Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Коростенської
міської ради Житомирської області на
постанову Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від "30" липня 2014 р. у справі за
позовом ОСОБА_3 до Управління праці
та соціального захисту населення
виконавчого комітету Коростенської
міської ради Житомирської області,
Відділкової лікарні станції Коростень
Південно-Західної залізниці про
визнання протиправними дій та
зобов'язання провести перерахунок та
виплату коштів ,

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2014 року позивач - ОСОБА_3
звернувся до Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області з адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Коростенської міської ради
Житомирської області, Відділкової
лікарні станції Коростень
Південно-Західної залізниці, про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести перерахунок і
виплату коштів, передбачених ст.39
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
за період з 01.01.2014 року по 30.04.2014 року.

Постановою Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від "30" липня 2014 року
адміністративний позов задоволено
частково.

Визнано дії Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Коростенської
міської ради Житомирської області щодо
невиплати ОСОБА_3 коштів, передбачених
статтею 39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" - протиправними.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Коростенської
міської ради Житомирської області
перерахувати та виплатити ОСОБА_3
соціальну допомогу в зв'язку з
обмеженням споживання продуктів
місцевого виробництва, відповідно до
вимог статті 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", в розмірі
двох мінімальних заробітних плат, як
потерпілому від Чорнобильської
катастрофи 3 категорії, за період з
01.01.2014 року по 30.04.2014 року, з врахуванням
виплачених коштів та зміни розміру
мінімальної заробітної плати.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Вважаючи, що рішення суду першої
інстанції прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
відповідач - Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Коростенської
міської ради Житомирської області
звернулося до Житомирського
апеляційного адміністративного суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення
яким у задоволенні адміністративного
позову - відмовити.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Колегією суддів встановлено, що
позивач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює у
Відділковій лікарні станції Коростень
Південно-Західної залізниці в
м.Коростень Житомирська область, яке
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України № 106 від 23.07.1991 року
віднесено до зони гарантованого
добровільного відселення; а також є
потерпілим від наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 3-ї категорії, що
підтверджується відповідним
посвідченням.

Приписами Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", встановлено що позивач має
право на відповідну доплату, яку
отримував згідно постанови Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року, в
конкретних розмірах, зокрема,
відповідно до ст.39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи": в сумі 10,5
грн (пропорційно відпрацьованому часу).

Відповідно до статті 39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться доплата - у зоні
гарантованого добровільного
відселення - у розмірі двох мінімальних
заробітних плат.

Однак, ст.39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що порядок
обчислення доплати громадянам, які
працюють на територіях радіоактивного
забруднення, у зоні гарантованого
добровільного відселення,
визначається Кабінетом Міністрів
України.

На виконання вказаного положення ст.39
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", Кабінетом Міністрів
України прийнято Постанову "Про
підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
від 23.11.2011 року № 1210.

Відповідно до вказаної постанови
Кабінету Міністрів України, позивачу
провадиться нарахування та виплата
доплати громадянам, які працюють на
територіях радіоактивного
забруднення.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, які виникли між
сторонами, колегія суддів зазначає
наступне.

Положення пункту 28 розділу II Закону
України "Про державний бюджет на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" № 107-VI, яким
були внесені зміни до статті 39 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи", які
обмежували права громадян, щодо
виплати доплати громадянам, які
працюють на територіях радіоактивного
забруднення, рішенням Конституційного
суду України у справі № 10-рп/2008 від
22.05.2008 року, визнано неконституційними.

Відповідно до частини 2 статті 152
Конституції України, закони, інші
правові акти або їхні окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Відтак, вище наведені положення статті
39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи", є чинними у редакції до
внесення змін до них Законом України
"Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України".

Закони України "Про державний бюджет
України на 2011 рік", "Про державний
бюджет України на 2012 рік" та "Про
державний бюджет України на 2013 рік"
втратили чинність.

Законом України "Про Державний бюджет
на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №
719-VII, що набрав чинності з 01 січня 2014
року, такі обмеження не встановлені.

Враховуючи вищевикладене, починаючи з
01 січня 2014 року, є чинними і підлягають
застосуванню:

- стаття 39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи", в редакції, відповідно до
якої доплата громадянам, які працюють
на територіях радіоактивного
забруднення - у зоні гарантованого
добровільного відселення, не може бути
нижчим ніж дві мінімальні заробітні
плати.

Розмір мінімальної заробітної плати в
Україні становив: з 01.01.2014 року -1218 грн.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України.

Відповідно до п.п.5, 6 Порядку
використання коштів державного
бюджету для виконання програм,
пов'язаних з соціальним захистом
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 936 від 20.09.2005 року,
соціальні виплати за статтею 39 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
проводяться за місцем основної роботи
(служби) громадян підприємствами,
установами, організаціями та фізичними
особами - суб'єктами підприємницької
діяльності без утворення юридичної
особи, установами, організаціями та
військовими частинами, відповідно до
розрахункових даних, поданих до
уповноваженого органу за формою,
затвердженою Мінпраці, а тому
підприємства, установи, організації та
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності виступають
в даних правовідносинах як суб'єкти
владних повноважень на основі
законодавства.

Керівники підприємств несуть
персональну відповідальність за
несвоєчасність подання розрахункових
документів до уповноваженого органу та
правильність призначення і
нарахування компенсаційних виплат та
допомоги певних видів.

Уповноважений орган перевіряє,
реєструє, обліковує розрахунки та
подає органам Державного казначейства
платіжні документи для здійснення
відповідних видатків, що проводяться в
установленому законодавством порядку.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки постанову Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від "30" липня 2014 року винесено з
правильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права
і суд дав правильну оцінку обставинам
справи, то колегія суддів апеляційної
інстанції не знаходить підстав, які
могли б призвести до зміни чи
скасування зазначеної постанови.

Доводи, наведені апелянтом в поданій
ним апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Коростенської
міської ради Житомирської області
залишити без задоволення, а постанову
Коростенського міськрайонного суду
Житомирської області від "30" липня 2014 р.
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
М.М. Капустинський

судді:
Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ М.М. Капустинський

Роздруковано та надіслано: рек з пов
про вруч

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1, 11501

3 - відповідачу: Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Коростенської
міської ради Житомирської області
вул.Кірова,8, м.Коростень, Коростенський
район, Житомирська область, 11500

4 - Відділкова лікарня станції
Коростень Південно-Західної залізниці
вул.Жмаченка,46, м.Коростень,
Коростенський район, Житомирська
область, 11500

- ,