Справа № 3593/11/1270
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

3593/11/1270

Харківський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

16 жовтня 2014 р. № 3593/11/1270

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Луганського обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Луганськ" про стягнення адміністративно-господарських санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Луганське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Луганського обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Луганськ", в якому просить суд стягнути з відповідача на користь Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції у розмірі 112133,32 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 437,32 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що згідно із ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону (ч. 3 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»).

В порушення вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» на підприємстві відповідача в 2010 році працювало 7 інвалідів при нормативі 11 робочих місць для працевлаштування інвалідів. Таким чином, відповідач до 16.04.2011 повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 112133,32 грн. за 4 робочі місця, призначені для працевлаштування інвалідів і не зайняті інвалідами. Оскільки сума адміністративно-господарських санкцій у встановлений законом строк відповідачем не сплачена, позивач просить стягнути її з відповідача разом із нарахованою пенею в сумі 437,32 грн. за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій.

Представники сторін в судове засідання не прибули.

Судом розглянуто справу у письмовому провадженні відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, оскільки відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, визначені цією статтею, і прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та відсутні потреби заслухати свідка чи експерта.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з вимогами ст.41 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

Згідно зі звітом про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2010 рік Форми 10-ПІ, складеним відповідачем, середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу становила 267 осіб, кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» становить 11 осіб. Середньооблікова кількість штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" - 7 чоловік.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач протягом 2010 року подавав звіти за формою 3-ПН в міський центр зайнятості про наявність вільних (вакантних) місць для працевлаштування інвалідів: 27.01.2010 про наявність 1 вакансії для працевлаштування інваліда, 26.02.2010 2 вакансії, 26.03.2010 2 вакансії, 28.04.2010 2 вакансії, 28.05.2010 2 вакансії, 11.06.2010 1 вакансія, 30.06.2010 2 вакансії, 29.07.2010 3 вакансії, 18.08.2010 2 вакансії, 02.09.2010 1 вакансія, 29.09.2010 2 вакансії, 28.10.2010 1 вакансія, 26.11.2010 4 вакансії, 28.12.2010 4 вакансії.

Судом встановлено, що Луганське обласне комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт Луганськ» виділило та створило робочі місця для інвалідів у повному обсязі відповідно до положень та вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів» і виконало всі залежні від нього заходи на створення робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Протягом 2010 року Луганське обласне комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт Луганськ» відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» інформувало Міський центр зайнятості населення про наявність вільних робочих місць (вакансій). Це підтверджується Звітами про наявність вакансій за Формою № 3-ПН.

Тобто за період з 27.01.2010 по 28.12.2010 рік Луганське обласне комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт Луганськ» подавало позивачу 15 вакансій вільних місць інвалідів на підприємстві, а саме: аеродромний робітник, інженер з якості, начальник пожежної безпеки, секретар адміністративний, інженер пошуково-рятувального забезпечення польотів, машиніст двигунів внутрішнього згорання, зайнятий обслуговуванням дизельних електростанцій, майстер з експлуатації аеродрому, начальник складу паливно-мастильних матеріалів, начальник пожежної охорони, диспетчер служби організації перевезень, оператор котельної, архіваріус, бібліотекар, спеціаліст з договірної роботи, економіст з планування.

Статтею 18 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” передбачено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов’язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” встановлено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Після самостійного розрахунку кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною 1 вищевказаної статті, здійснюється та забезпечується працевлаштування інвалідів.

Згідно зі ст. 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” обов'язок підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою ст. 19 цього Закону.

Відповідно до ст.18-1 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" інвалід, який не досяг пенсійного віку, не працює, але бажає працювати, має право бути зареєстрованим у державній службі зайнятості як безробітний. Рішення про визнання інваліда безробітним і взяття його на облік для працевлаштування приймається центром зайнятості за місцем проживання інваліда на підставі поданих ним рекомендації МСЕК та інших передбачених законодавством документів. Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Аналіз норм чинного законодавства щодо соціальної захищеності інвалідів свідчить про те, що на підприємства покладено обов’язок по забезпеченню певної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Наказом Державного комітету статистики № 420 від 19.12.2005 року затверджена форма статистичної звітності № 3-ПН „Звіт про наявність вакансій”, яка подається підприємствами, установами та організаціями щомісячно на адресу державної служби зайнятості.

Згідно з листом Луганського міського центру зайнятості №1/07-1437 від 14.04.2011 року Луганське обласне комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт Луганськ» у 2010 році надавало інформацію про наявність вільних робочих місць для працевлаштування інвалідів, що підтверджується звітами про наявність вакансій, встановленої форми № 3-ПН, які щомісячно подавались до центру зайнятості.

Таким чином, Луганське обласне комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт Луганськ» відповідно до Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» вжило всі заходи для працевлаштування інвалідів, а міський центр зайнятості населення протягом 2010 року інвалідів на вакантні посади не направляв.

Суд зазначає, що відповідач щомісячно інформував центр зайнятості про наявність усіх вільних вакантних посад на підприємстві, а згідно зі звітом про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2010 рік кількість штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (7 осіб), є середньообліковою, а тому твердження, що на підприємстві протягом року працювало 7 осіб замість 11, а тому не виконано норматив у 4 робочих місця, є помилковим.

Крім того, судом встановлено, що відповідач інформував центр зайнятості про наявність усіх вільних робочих місць на підприємстві та потребу у направленні йому центром зайнятості інвалідів для працевлаштування.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач виконував обов'язок згідно з Законом України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” щодо вжиття заходів для працевлаштування інвалідів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Харківського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів необґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 41, 71, 94, 128, 160-163, 167, 186 КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Луганського обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Луганськ" про стягнення адміністративно-господарських санкцій - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.А. Полях