Справа № 810/309/14-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/309/14-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при секретарі
за участю: представника
відповідачаБорисюк Л.П., Петрика І.Й.,
Собківа Я.М. Чайка О.С. Петрової І.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Сошників» на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 13
лютого 2014 року у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Борисполі та Бориспільському районі
Київської області до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Сошників» про стягнення
заборгованості з відшкодування витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2014 року Управління Пенсійного
фонду України в м. Борисполі та
Бориспільському районі Київської
області звернулося до Київського
окружного адміністративного суду із
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
«Сошників» в якому просило стягнути з
відповідача заборгованість з
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій (Список № 2)
за 2012 рік, січень-листопад 2013 року в
загальній сумі 103 398,38 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 13 лютого 2014
року позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
«Сошників» на користь Управління
Пенсійного фонду України в м. Борисполі
та Бориспільському районі Київської
області заборгованість з
відшкодування витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій за Списком №
2 в загальній сумі 103 398,38 грн.

Відповідач, не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, який
з'явився в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
«Сошників» ()
зареєстроване як суб'єкт
господарювання 30.07.2001 Бориспільської
районною державною адміністрацією
Київської області.

Позивачем були сформовані та
направлені на адресу відповідача
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій за Списком № 2 за 2013
рік та з червня 2013 року, а також
повідомлення № 6435/12 від 19.07.2013.

З наведених розрахунків та наданого
позивачем розрахунку позовних вимог
вбачається, що заборгованість
відповідача складається з виплаченої
та доставленої працівникам Товариства
пенсії, а саме: гр. ОСОБА_6 за 2012 рік,
січень-листопад 2013 року в сумі 27 903,00
грн.; гр. ОСОБА_7 за 2012 рік,
січень-листопад 2013 року в сумі 26 126,78
грн.; ОСОБА_8 за 2012 рік, січень-листопад
2013 року в сумі 22 959,62 грн.; ОСОБА_9 за 2012
рік, січень-листопад 2013 року в сумі 20
481,16 грн.; ОСОБА_10 за червень-листопад 2013
року в сумі 5 927,82 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
частиною 15 ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що строк
давності щодо стягнення недоїмки, пені
та штрафів не застосовується,
внаслідок чого, суд дійшов висновку, що
оскільки витрати органів Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах, входять до складу страхових
внесків в розумінні Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», то строки
звернення до адміністративного суду,
встановлені ст. 99 КАС України, не
поширюються на ці правовідносини.

З таким висновком суду колегія суддів
не може погодитися, виходячи з
наступного.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, визначаються
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV.

Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення».

Список № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах затверджений
Постановою Кабінету Міністрів України
від 16 січня 2003 року № 36 «Про
затвердження списків виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах».

Відповідно до п. 6.1 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
Постановою Правління Пенсійного фонду
України № 21-1 від 19 грудня 2003 року (далі -
Інструкція № 21-1), відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до частини другої
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Для платників, зазначених у пп. 2.1.1 п. 2.1
Інструкції № 21-1 (крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), в
розмірі 100 відсотків фактичних витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до абзацу
першого частини другої Прикінцевих
положень Закону застрахованим особам,
які працювали або працюють на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

Пунктами 6.4, 6.5, 6.8 Інструкції № 21-1
передбачено, що розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини другої
Прикінцевих положень Закону (згідно з
додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Розрахунки складаються на підставі
відомостей відділів з призначення
пенсій органів Пенсійного фонду
України, які подаються згідно з
додатком 8 та додатком 8а до 1 січня
поточного року та протягом 10 днів з дня
прийняття рішення про призначення
нової пенсії.

Підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Суми фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини другої Прикінцевих положень
Закону, сплачуються одночасно із
оплатою фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

З вказаних норм вбачається, що
підприємство зобов'язане
відшкодовувати фактичні витрати на
виплату і доставку пільгових пенсій.

При дослідженні матеріалів справи
колегією суддів було встановлено, що
відповідачем не було внесено до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Борисполі та Бориспільському районі
Київської області суми фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, за 2012
рік, січень-листопад 2013 року в
загальній сумі 103 398,38 грн., чим порушено
вимоги пункту 6 Інструкції № 21-1.

Крім того, колегія суддів зважає на ту
обставину, що Управління Пенсійного
фонду України в м. Борисполі та
Бориспільському районі Київської
області направляло на адресу
відповідача розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах згідно
пункту «б»-«з» статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», однак у
визначений законом строк
заборгованість по сплаті сум фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій відповідачем
погашена не була.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку щодо
задоволення позовних вимог про
стягнення заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій, але сума
боргу підлягає частковому
відшкодуванню із застосуванням ч. 2 ст.
99 КАС України, а саме у межах строків
звернення до адміністративного суду -
шість місяців, у розмірі 33 605,70 грн., які
були сплачені за період з червня по
листопад 2013 року.

Згідно ч. 1 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 вказаної статті передбачено,
що для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод та інтересів.

Отже, приймаючи до уваги вказану норму
закону, дату звернення позивача до суду
16.01.2014, розрахунок суми боргу (а.с.4),
колегія суддів дійшла висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню в межах шестимісячного
строку звернення до суду.

Посилання суду першої інстанції на ч. 15
ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», колегія суддів вважає
необґрунтованим.

Так, за правилами ч. 15 ст. 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», строк
давності не застосовується щодо
стягнення недоїмки, пені та штрафів.

У розумінні Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», недоїмка це сума
простроченої заборгованості із сплати
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а не
заборгованість, що виникла з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Відповідно до Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», недоїмка - сума
єдиного внеску, своєчасно не
нарахована та/або не сплачена у строки,
встановлені цим Законом, обчислена
територіальними органами Пенсійного
фонду України у випадках, передбачених
цим Законом.

Отже, заборгованість підприємства, що
виникла з відшкодування фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» не є недоїмкою, а
тому правила ч. 15 ст. 106 вказаного Закону
не розповсюджуються на вказану
заборгованість.

Відповідно до ст.ст. 99, 100 КАС України,
позовні вимоги про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за Списком № 2 за 2012
рік та за період з 01 січня 2013 року по 31
травня 2013 року в сумі 69 792,68 грн.,
підлягають залишенню без розгляду,
оскільки вказані позовні вимоги подані
після закінчення строків, установлених
законом.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 29 травня 2014 року №
К/9991/52989/12.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції при винесенні оскаржуваного
рішення порушенні норми
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що є
підставою для скасування постанови
суду та ухвалення нового судового
рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Сошників» на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 13
лютого 2014 року - задовольнити частково.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 13 лютого 2014
року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
Управління Пенсійного фонду України в
м. Борисполі та Бориспільському районі
Київської області задовольнити
частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
«Сошників» () на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м. Борисполі та Бориспільському районі
Київської області заборгованість з
відшкодування витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій за Списком №
2 за період з 01 червня 2013 року по 31
листопада 2013 року в сумі 33 605,70 грн.

Позовні вимоги Управління Пенсійного
фонду України в м. Борисполі та
Бориспільському районі Київської
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
«Сошників» про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за Списком № 2 за 2012
рік та за період з 01 січня 2013 року по 31
травня 2013 року в розмірі 69 792,68 грн.,
залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст постанови складено та
підписано - 17.10.2014

Головуючий суддя

Борисюк Л.П.

Судді:

Петрик І.Й.

Собків Я.М.