Справа № 815/786/14
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/786/14

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції:
Корой С. М. Колегія суддів Одеського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

Судді доповідача - Потапчука
В.О.

суддів - Коваля
М.П.

- Семенюка Г.В.

при секретарі -
Алексєєвої Н.М.

за участю позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_3 на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 15
травня 2014 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
ОСОБА_3 про визнання бездіяльності
незаконною та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А
Н О В И Л А:

До Одеського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов ОСОБА_2 до
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області (далі - Інспекція), в
якій позивач з урахуванням уточненого
позову просить суд визнати
бездіяльність Інспекції щодо
об'єктивної, всебічної і вчасної
перевірки заяви ОСОБА_2 до Інспекції
ДАБК від 29 жовтня 2013 року та щодо
невідкладного вжиття заходів до
припинення неправомірних дій по факту
самобудівництва ОСОБА_3 - незаконною та
неправомірною; зобов'язати Інспекцію
вжити заходи по усуненню встановлених
порушень ОСОБА_3 по самобудівництву
(розширенні) квартири АДРЕСА_1 та
скласти припис про усунення порушень
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

У своєму позові позивач зазначив, що
він разом з дочкою проживає у АДРЕСА_2. У
вересні 2013 року у дворі дому був
зруйнований його сарай, площею 15 кв.м,
та сарай його дочки, площею 9 кв.м, а на
їх місці зведено капітальну будову. На
думку позивача, вказані дії вчинені
його сусідом ОСОБА_3, який самовільно
зайняв земельну ділянку і збудував
споруду без дозвільних документів на
будівництво. Крім того, позивач вказує,
що ОСОБА_3 самовільно зруйновано
капітальну стіну будинку АДРЕСА_2.
Після руйнування капітальної стіни у
квартирі позивача нахилилась стіна,
з'являються тріщини на стелі та на
стінах. З цього приводу позивач
звернувся із заявою до Інспекції, в
якій просив вжити необхідні заходи
реагування за фактом самочинного
будівництва, однак, не отримав жодної
відповіді на звернення протягом
місяця. 29.10.2013 року позивач повторно
звернувся до Інспекції, однак так і не
отримав відповіді. Посилаючись на
норми ст. 1 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель», ст. 38 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», ст.ст. 15, 19, 20
Закону України «Про звернення
громадян», позивач вказує на
протиправну бездіяльність відповідача
щодо невжиття ним необхідних заходів
реагування за фактами, викладеними ним
у зверненнях.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 15 травня 2014
року адміністративний позов
задоволено частково.

Визнати протиправною бездіяльність
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області щодо неналежного
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю за
заявою ОСОБА_2 до інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області від 29 жовтня 2013 року.
Зобов'язано інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області у встановленому
законодавством порядку вжити заходи
щодо усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
допущених ОСОБА_3 під час виконання ним
будівельних робіт на об'єктах
будівництва квартирі АДРЕСА_1. У
задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції третьою особою подано
апеляційну скаргу у якій зазначено, що
постанова ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
у зв'язку з чим апелянт просить
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог позивача.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, який
доповів зміст рішення, яке оскаржено,
доводи апеляційної скарги, межі, в яких
повинні здійснюватися перевірка
рішення, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази, вислухавши
думку учасників процесу, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу задовольнити з наступних
підстав.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що позивач 29.10.2013 року
звернувся із зверненням до Інспекції, в
якому зазначив, що він у жовтні 1990 року
придбав сарай, розташований за адресою,
АДРЕСА_2 розташовану біля сараю. У
серпні 2013 року його сусід ОСОБА_3
зруйнував зазначений сарай,
самовільно зайняв земельну ділянку та
збудував капітальну будову, площею 40
кв.м, не маючи необхідних дозвільних
документів. Крім того, у зверненні
позивач зазначив, що ОСОБА_3 зруйновано
капітальну стіну будинку, огорожу
палісадника, зайнято земельну ділянку,
площею 10 кв.м, в тому числі й частину
палісадника, за рахунок чого збільшено
площу його квартири, наголосивши, що
внаслідок таких дій у квартирі
позивача нахиляється стіна,
з'являються тріщини на стелі та стінах
(а.с. 20).

Вищевказана заява направлена
позивачем до Інспекції поштовим
відправленням

Листом від 05.12.2013 року № 01/11-11691
Інспекцією надано відповідь заявнику,
в якій повідомлено, що перевіркою з
виїздом інспектора на зазначений
об'єкт будівництва встановлено, що за
вказаною адресою будівельні роботи не
виконуються; із посиланням на норми
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» роз'яснено
зміст поняття державний
архітектурно-будівельний контроль,
наведені встановлені Порядком
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 року № 553,
умови проведення такого контролю, у
зв'язку з чим наведено, що відсутні
підстави для втручання Інспекції та
вжиття заходів реагування відповідно
до вимог чинного законодавства (а.с. 22).
Доказів направлення вищезгаданої
відповіді позивачеві Інспекцією до
суду не представлено.

При вирішенні питання суд першої
інстанції дійшов висновку про
можливість часткового задоволення
позову.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст.. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Таким чином під час розгляду кожної
справи суд повинен встановити чи має
місце порушення прав позивача, адже без
цього не можна виконати завдання
судочинства. Якщо позивач не довів
факту порушення особисто своїх прав, то
навіть у разі, якщо дії суб'єкта владних
повноважень є протиправними, підстав
для задоволення позову немає.
Звернення до суду є способом захисту
порушених суб'єктивних прав, а не
способом відновлення законності та
правопорядку у публічних
правовідносинах.

Завданням адміністративного
судочинства є вирішення
публічно-правового спору між
сторонами. Рішення суду усуває
спірність і в цей спосіб досягається
захист прав та інтересів особи. Отже,
захист прав - це наслідок вирішення
спору, а не завдання суду.

Колегія суддів з матеріалів справи
вбачає, що власниками квартири АДРЕСА_2
є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі договору
дарування від 30.07.2007 року № 2760. Будь
яких документів, які б підтвердили
право власності або право користування
вказаною квартирою до матеріалів
справи позивачем ОСОБА_2 не надано.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
дії відповідача не порушували прав
ОСОБА_2 , який не є власником або
орендарем квартири АДРЕСА_2, яка є
прилеглою до реконструйованої
квартири третьої особи ОСОБА_3, а тому
не вбачається підстав для задоволення
адміністративного позову.

Власники вказаної квартири не
звертался до суду з відповідними
позовами ані до відповідача ані до
третьої особи.

Також колегія суддів звертає увагу на
те, що до матеріалів справи не додано
жодного документу на підтвердження
наявності права власності на сарай,
який був знесено третьою особою ОСОБА_3

Колегія суддів зазначає, що судом
першої інстанції взагалі не
досліджувалося питання правового
статусу позивача та чи має місце
порушення його прав тим самим допущено
порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
ухвалення судового рішення, яке не
відповідає обставинам справи.

Відповідно до ст.. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КАС України
підставою для скасування постанови або
ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Враховуючи, що суд першої інстанції
неправильно застосував норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до ухвалення незаконного
судового рішення, колегія суддів
дійшла до висновку про наявність
підстав для задоволення апеляційної
скарги, скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нової
постанови, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 207 КАС
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 15 травня 2014
року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - ОСОБА_3 про визнання
бездіяльності незаконною та
зобов'язання вчинити певні дії, -
скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою
у задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до Інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - ОСОБА_3 про визнання
бездіяльності незаконною та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням апеляційного суду.

Повний текст постанови виготовлено 22
жовтня 2014 року.

Суддя-доповідач:
Потапчук В.О.

Судді:
Коваль М.П.

Семенюк Г.В.