Справа № 461/11220/13-а
Суддя: Государський А. В.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2014 року
Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді
Государського А.В.,

при секретарі Скаб В.О.,

за участю: представника
позивача ОСОБА_1,

представника
відповідача: Матвійчук Н.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Львові справу за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в Галицького
району м.Львова про визнання дій
неправомірним,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Галицького району м.Львова про
визнання дій неправомірним
покликаючись на те, що він одержує
державну премію за віком, призначену
Управлінням Пенсійного фонду України у
Галицькому районі м.Львова. 23.03.2012 року
на підставі Закону України «Про пенсії
за особливі заслуги перед Україною від
15.06.2010 року ним на поштову адресу
Управління ПФУ у Галицькому районі
м.Львова було відправлено заяву та
необхідний пакет документів для
порушення клопотання перед Комісією з
встановлення пенсій за особливі
заслуги перед Україною щодо
призначення йому вказаної пенсії.
Проте відповідач відмовив йому у
вирішенні даного питання у зв'язку із
тим, що громадяни, які відзначені
дипломом Лауреата премії Ради
Міністрів СРСР, не передбачені
зазначеним законом серед осіб, які
мають право на призначення пенсії за
особливі заслуги перед Україною і
правових підстав для скерування
документів на розгляд Комісії з
встановлення пенсій за особливі
заслуги перед Україною немає. Дії
відповідача вважає неправомірними,
оскільки Премія Ради Міністрів СРСР
була заснована найвищими органами
державної влади колишнього СРСР, а в п.6
ст.1 Закону України «Про пенсії за
особливі заслуги перед Україною»
йдеться про відзначення державними
преміями СРСР без зазначення їх
конкретної власної назви, особа, яка
відзначена Премією Ради Міністрів
СРСР, має такі ж права на призначення
відповідної пенсії за заслуги, як і
лауреати інших державних премій СРСР.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала у
повному обсязі з мотивів викладених у
позовній заяві. Просить суд позов
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечила щодо задоволенні
позову з мотивів викладених у
запереченні, додатково пояснила, що
громадяни, які відзначені дипломом
Лауреата премії Ради Міністрів СРСР не
передбачені Законом України «Про
державні нагороди» від 16.03.2001 року, тому
позовні вимоги є безпідставними і
такими, які не ґрунтуються на чинному
законодавстві. Просить суд відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов слід
задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
відзначений дипломом Лауреата премії
Ради Міністрів СРСР від 13 квітня 1989
року НОМЕР_1 (а.с.10-11) та одержує державну
пенсію за віком, призначену Правлінням
Пенсійного фонду України у Галицькому
районі м.Львова (а.с.7).

Відповідно до п.6 ст.1 Законом України
«Про пенсії за особливі заслуги перед
Україною» пенсії за особливі заслуги
перед Україною (далі - пенсії за
особливі заслуги) встановлюються
громадянам України: особам,
відзначеним почесним званням України,
колишніх Союзу РСР та Української РСР
"заслужений", державними преміями
України, колишніх Союзу РСР та
Української РСР, нагородженим одним із
орденів України або колишнього Союзу
РСР, Почесною грамотою Президії
Верховної Ради Української РСР або
Грамотою Президії Верховної Ради
Української РСР, а також особам,
яким до 1 січня 1992 року було
встановлено персональні пенсії
союзного чи республіканського
значення.

Статтями 2,9 Законом України «Про пенсії
за особливі заслуги перед Україною»
передбачено, що особам зазначеним у
п.п.2,6,7 ст.1 цього Закону, пенсії за
особливі заслуги встановлюються
комісіями з встановлення пенсій за
особливі заслуги перед Україною при
раді міністрів Автономної Республіки
Крим, обласних, Київській та
Севастопольській міських державних
адміністраціях, які і розглядають
клопотання про призначення пенсій.
Рішення державної комісії, згідно ст.16
зазначеного закону, може бути
оскаржене у судовому порядку.

Згідно за ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачений Конституцією
та законами України.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків
звільнення від доказування. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, в розумінні Закону України
«Про пенсії за особливі заслуги перед
Україною», визначення «державними» в
тексті закону, яке прописане з
«маленької» літери в множині. Це
свідчить, що в Законі №2326-VI йдеться не
про власну назву окремої премії, яка
пишеться з «великої» літери, а про
статус премії як державної.

Міністерством парці та соціальної
політики на виконання доручення
Кабінуту Міністрів України в газеті
«Урядовий кур'єр» від 23.11.2002 року за №219
в статті «За почесні звання і нагороди»
визначено, що критерієм віднесення
премії Союзу РСР до державних може бути
статус органу, що заснував відповідну
премію (а.с.41).

Премія Ради Міністрів СРСР заснована
постановами ЦК КПРС та Ради Міністрів
СРСР від 28.05.1969 №390; від 26.08.1976 №307; від
15.03.1997 №211; від 18.10.1979 №950, тобто
рішеннями постанов вищих органів
державної влади в СРСР. Таким чином
Премія Ради Міністрів СРСР має статус
державної і регулюється Законом
України «Про пенсії за особливі
заслуги перед Україною».

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позов слід
задовольнити.

Керуючись ст.19 Конституції України,
ст.ст. 7-12, 71, 86, 160, 161, 162, 167 КАС України,
«Про пенсії за особливі заслуги перед
Україною» від 01.06.2000 року №1767 - III з
наступними змінами і доповненнями, суд,

п о с т а н о в и в :

позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в Галицького району
м.Львова про визнання дій
неправомірним задовольнити.

Визнати незаконними дії Управління
Пенсійного фонду України у Галицькому
районі м.Львова щодо відмови у передачі
документів ОСОБА_3 на розгляд Комісії з
встановлення пенсій за особливі
заслуги перед Україною.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня проголошення
постанови.

Головуючий
А.В. Государський