Справа № 372/707/14-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 372/707/14-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

14 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при
секретаріБорисюк Л.П., Петрика І.Й.,
Собківа Я.М. Чайка О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
постанову Обухівського районного суду
Київської області від 19 лютого 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_5 до
Козинської селищної ради про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
Обухівського районного суду Київської
області із позовом до Козинської
селищної ради в якому просив визнати
протиправними дії відповідача щодо
порушення процедури розгляду
клопотання про виділення та передачу у
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та споруд в межах
норм безоплатної приватизації
орієнтовною площею 0,15 га в межах
Козинської селищної ради та
зобов'язати відповідача винести на
засідання чергової сесії Козинської
селищної ради та розглянути подане
клопотання про виділення та передачу у
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та споруд в межах
норм безоплатної приватизації
орієнтовною площею 0,15 га в межах
Козинської селищної ради.

Постановою Обухівського районного
суду Київської області від 19 лютого 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 25
червня 2013 року ОСОБА_5 в порядку ч. 6 ст.
118 Земельного кодексу України
звернувся до Козинської селищної ради
Обухівського району Київської області
з клопотанням про отримання безоплатно
у власність земельної ділянки. У
прохальній частині даного клопотання,
позивач просив визначити йому земельну
ділянку без його погодження та
виділити земельну ділянку, орієнтовним
розміром до 0,15 в межах смт. Козин
Обухівського району Київської області,
з цільовим призначенням для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд.

Листом Козинської селищної ради від
12.07.2013 № 701 за підписом селищного Голови
В.В. Гартіка, позивача було повідомлено,
що його клопотання не може бути
розглянуте по суті, оскільки воно не
відповідає вимогам ст. 116, 118, 121
Земельного кодексу України.

Вважаючи свої права порушеними,
позивач звернувся з вказаним позовом
до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
подане позивачем клопотання про
отримання безоплатно у власність
земельної ділянки розглянуте
відповідачем в спосіб та порядок
передбачений чинним законодавством
України.

З таким висновком суду колегія суддів
погоджується, виходячи з наступного.

Статтею 14 Конституції України
встановлено, що право власності на
землю гарантується і це право
набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою відповідно до закону.

Згідно з ст. 3 Земельного кодексу
України, земельні відносини
регулюються Конституцією України, цим
Кодексом, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими
актами.

Відповідно до пункту 34 статті 26, пункту
2 статті 77 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», питання
регулювання земельних відносин
вирішується на пленарному засіданні
ради - сесії, а спори про поновлення
порушених прав юридичних і фізичних
осіб, що виникають в результаті рішень,
дій чи бездіяльності органів або
посадових осіб місцевого
самоврядування, вирішуються в судовому
порядку.

Таким чином, законодавством
передбачено, що способом волевиявлення
ради, яка здійснює право власності від
імені відповідної територіальної
громади, щодо регулювання земельних
відносин є прийняття відповідного
рішення сесією ради.

Розпорядження ж землями
територіальних громад, в тому числі і
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або користування, в силу
приписів ст.12 Земельного кодексу
України та ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
належить до виключної компетенції
сільських, селищних та міських рад, які
вправі прийняти рішення про надання
або відмову у наданні земельної
ділянки.

Статтею 118 Земельного кодексу України
встановлений порядок безоплатної
приватизації земельних ділянок
громадянами. Зазначеною нормою
встановлено, що громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. Громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідної
районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
висновки конкурсної комісії (у разі
надання земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Тобто, законодавством встановлений
обов'язок громадянина подати заяву про
вибір місця розташування земельної
ділянки з позначеним на відповідному
графічному матеріалі бажане місце
розташування земельної ділянки з її
орієнтовними розмірами, оскільки
процедура вибору земельної ділянки
здійснюється з метою встановлення
можливості відведення тієї чи іншої
земельної ділянки для цілей, що вказані
в заяві, її граничних розмірів та площі,
правового режиму та вимог щодо
відведення земельної ділянки.

Згідно ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу
України, відповідний орган виконавчої
влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкту вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розробляється за
замовленням громадян суб'єктами
господарювання, що є виконавцями робіт
із землеустрою згідно із законом, у
строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня
реєстрації клопотання Верховна Рада
Автономної Республіки Крим, Рада
міністрів Автономної Республіки Крим,
відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, не надав
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або мотивовану відмову у його
наданні, то особа, зацікавлена в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності, у місячний
строк з дня закінчення зазначеного
строку має право замовити розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки без надання такого
дозволу, про що письмово повідомляє
Верховну Раду Автономної Республіки
Крим, Раду міністрів Автономної
Республіки Крим, відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування. До письмового
повідомлення додається договір на
виконання робіт із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки.

Відповідно до п. 6 Положення про порядок
ведення державного земельного
кадастру, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 12 січня
1993 року № 15, до земельно-кадастрової
документації належать кадастрові
карти та плани (графічні і цифрові),
схеми, графіки, текстові та інші
матеріали, які містять відомості про
межі адміністративно-територіальних
утворень, межі земельних ділянок
власників землі і землекористувачів.

До графічних матеріалів, які мають бути
погоджені керівником територіального
органу земельних ресурсів, відносяться
викопіювання з чергового
земельно-кадастрового плану,
ситуаційні схеми, схеми
економіко-планувальної зони, до якої
відноситься земельна ділянка, план меж
зон обмежень і сервітутів земельних
ділянок тощо, незалежно від виду
документації із землеустрою, що
розробляється.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач, звернувшись з вищевказаним
клопотанням до відповідача, не додав до
нього належним чином оформлених
графічних матеріалів, на яких було б
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки, оскільки згідно
доданої позивачем схеми вбачається, що
він мав бажання приватизувати
Старообухівську трасу, що є землями
загального користування і у власність
передаватися не можуть. Крім цього,
позивачем не був наданий погоджений
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність, отже
відповідач правомірно відмовив
позивачу у розгляді його клопотання на
черговій сесії місцевої ради.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду першої інстанції не спростовують.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову
Обухівського районного суду Київської
області від 19 лютого 2014 року - залишити
без задоволення.

Постанову Обухівського районного суду
Київської області від 19 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та
підписано - 17.10.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Петрик І.Й.

Собків Я.М.