Справа № 816/4051/14
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2014-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2014 року 13 год. 14 хв.м.
ПолтаваСправа № 816/4051/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Довгопол М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Кулик-Куличок О.Л.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом кандидата у народні депутати
України в одномандатному виборчому
окрузі № 147, висунутого шляхом
самовисування, ОСОБА_2, до
кандидата у народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі № 147,
висунутого шляхом самовисування,
ОСОБА_3, про визнання інформації
неправдивою і наклепницькою,
встановлення факту, визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И В:

15 жовтня 2014 року кандидат у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі № 147, висунутий шляхом
самовисування, ОСОБА_2, звернувся
до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до кандидата
у народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі № 147,
висунутого шляхом самовисування,
ОСОБА_3, , в якому просив:

- визнати дії відповідача
протиправними та такими, що порушують
вимоги Закону України "Про вибори
народних депутатів України" в частині
розповсюдження друкованого
передвиборного агітаційного матеріалу
Інформаційного бюлетеня "Правдоруб"
НОМЕР_1, який містить неправдиву та
наклепницьку інформацію, викладену у
статті "ІНФОРМАЦІЯ_1";

- зобов'язати відповідача спростувати
неправдиві та наклепницькі відомості,
розповсюджені в Інформаційному
бюлетені "Правдоруб" НОМЕР_1 в статті
"ІНФОРМАЦІЯ_1" у спосіб, найбільш
близький до способу їх поширення
шляхом публікації в офіційних
друкованих засобах масової інформації:
Газеті "Голос Зіньківщини",
"Решетилівський вісник", "Миргород-наш
дім" офіційного спростування
викладеної інформації в частині того,
що відповідачем поширена недостовірна
інформація наклепницького характеру,
така, що не відповідає дійсності, та
принижує честь і гідність кандидата у
народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі № 147,
висунутого шляхом самовисування,
ОСОБА_2; витрати, пов'язані із
спростуванням відомостей, поширених
відповідачем в Інформаційному
бюлетені «Правдоруб» НОМЕР_1 в статті
«ІНФОРМАЦІЯ_1» покласти на відповідача.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що матеріали
передвиборної агітації відповідача,
яким є Інформаційний бюлетень
«Правдоруб» НОМЕР_1, на сторінці 3 в
статті "ІНФОРМАЦІЯ_1", містять
недостовірну та наклепницьку
інформацію, а саме: «..В соціальних
мережах є цілі групи, де пишуть про
зловживання з боку ОСОБА_2, зокрема -
чимало скарг на його ставлення до
колективу університету, який він
отримав «у спадок» від батька..», «.. Так,
після особистої розмови з цією людиною
двоє викладачів втратили життя - один з
них виплигнув з вікна, а інший помер від
інфаркту..», «..Будучи простим ректором,
ОСОБА_2 має заробітну плату близько 52 000
грн. за рахунок премій та надбавок.
Нарікають також на привласнення коштів
студентів. Як доказ наводять те, що
родина ректора має аж два елітні
автомобілі - «Мерседес» ML класу та
паркетник «Сітроен», а також кілька
квартир у центрі міста..». Позивач
зазначає, що вказана інформація не
відповідає дійсності, про що свідчать
додані до позовної заяви документи.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 15 жовтня 2014
року відкрито провадження у справі.
Ухвалою суду від 15 жовтня 2014 року
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до розгляду у
судовому засіданні на 16 жовтня 2014 року
15 год. 30 хв.

16 жовтня 2014 року позивач через
канцелярію суду подав заяву про зміну
позовних вимог, яка прийнята судом до
розгляду у судовому засіданні 16 жовтня
2014 року.

З урахуванням заяви про зміну позовних
вимог позивач просив:

- визнати неправдивою та
наклепницькою інформацію щодо
кандидата у народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі № 147
ОСОБА_2, яка надрукована в
Інформаційному бюлетені «Правдоруб»
НОМЕР_1 в статті «ІНФОРМАЦІЯ_1»;

- встановити факт розповсюдження
кандидатом у народні депутати України
в одномандатному окрузі № 147 ОСОБА_3
неправдиву та наклепницьку інформацію
щодо кандидата у народні депутати
України в одномандатному виборчому
окрузі № 147 ОСОБА_2, яка надрукована в
Інформаційному бюлетені «Правдоруб»
НОМЕР_1 в статті «ІНФОРМАЦІЯ_1»;

- визнати дії відповідача
протиправними та такими, що порушують
вимоги Закону України "Про вибори
народних депутатів України" в частині
розповсюдження друкованого
передвиборного агітаційного матеріалу
Інформаційного бюлетеня "Правдоруб"
НОМЕР_1, який містить неправдиву та
наклепницьку інформацію, викладену у
статті "ІНФОРМАЦІЯ_1";

- зобов'язати відповідача
спростувати неправдиві та
наклепницькі відомості, розповсюджені
в Інформаційному бюлетені "Правдоруб"
НОМЕР_1 в статті "ІНФОРМАЦІЯ_1" у спосіб,
найбільш близький до способу їх
поширення шляхом публікації в
офіційних друкованих засобах масової
інформації: Газеті "Голос Зіньківщини",
"Решетилівський вісник", "Миргород-наш
дім" офіційного спростування
викладеної інформації в частині того,
що відповідачем поширена недостовірна
інформація наклепницького характеру,
така, що не відповідає дійсності, та
принижує честь і гідність кандидата у
народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі № 147,
висунутого шляхом самовисування,
ОСОБА_2; витрати, пов'язані із
спростуванням відомостей, поширених
відповідачем в Інформаційному
бюлетені «Правдоруб» НОМЕР_1 в статті
«ІНФОРМАЦІЯ_1» покласти на відповідача.

У судовому засіданні 17 жовтня 2014 року
представник позивача підтримав
позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином.

Відповідно до частини 1 статті 175
Кодексу адміністративного судочинства
України право оскаржувати дії чи
бездіяльність кандидатів, їхніх
довірених осіб, партії (блоку), місцевої
організації партії, їхніх посадових
осіб та уповноважених осіб,
ініціативних груп референдуму, інших
суб'єктів ініціювання референдуму,
офіційних спостерігачів від суб'єктів
виборчого процесу, що порушують
законодавство про вибори чи
референдум, мають кандидат, партія
(блок), місцева організація партії, які
є суб'єктами відповідного виборчого
процесу, ініціативна група
референдуму, інші суб'єкти ініціювання
референдуму.

Згідно частини 5 статті 175 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд вирішує адміністративні справи,
визначені цією статтею, у строк,
встановлений частиною одинадцятою
статті 172 цього Кодексу, тобто у
дводенний строк після надходження
позовної заяви.

В силу приписів частини 6 статті 175
Кодексу адміністративного судочинства
України неприбуття у судове засідання
осіб, які були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
судовому розгляду.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за даної явки.

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача, показання
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, вивчивши та
дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, встановив
наступні обставини.

Указом Президента України № 690/2014
від 27.08.2014 призначено позачергові
вибори до Верховної Ради України на 26
жовтня 2014 року.

Постановою Центральної виборчої
комісії від 28.09.2014 № 1293, оприлюдненою у
встановленому законодавством порядку,
зареєстровано в якості кандидата у
народні депутати України, який
балотується в одномандатному
виборчому окрузі № 147, у порядку
самовисування ОСОБА_2.

Постановою Центральної виборчої
комісії від 24.09.2014 № 1120 зареєстровано в
якості кандидата у народні депутати
України, який балотується в
одномандатному виборчому окрузі № 147,
у порядку самовисування, ОСОБА_3.

Згідно постанови Центральної
виборчої комісії від 28.04.2012 № 82 «Про
утворення одномандатних виборчих
округів на постійній основі у межах
Автономної Республіки Крим, областей,
міст Києва і Севастополя»
одномандатний виборчий округ № 147 має
наступні межі: місто Миргород,
Диканський, Зіньківський,
Миргородський, Решетилівський,
Шишацький райони Полтавської області.

За твердженням позивача 14.10.2014 в
межах одномандатного виборчого округу
№ 147 в м. Миргороді та м. Зінькові, а
також на території всього виборчого
округу розповсюджено Інформаційний
бюлетень «Правдоруб» №1 2014.

Як встановлено судом, нижній правий
кут останньої сторінки вказаного
інформаційного бюлетеня містить
відомості, що замовником і
відповідальним за випуск є кандидат у
народні депутати України ОСОБА_3,
установа, що здійснила друк - ТОВ «ВБ
Кераміст», м.Запоріжжя, наклад 50000
примірників.

В інформаційному бюлетені «Правдоруб»
НОМЕР_1 на сторінці 3 розміщена частина
статті «ІНФОРМАЦІЯ_1», в якій наявна
інформація про ОСОБА_2, зокрема, : «..В
соціальних мережах є цілі групи, де
пишуть про зловживання з боку ОСОБА_2,
зокрема - чимало скарг на його
ставлення до колективу університету,
який він отримав «у спадок» від
батька..», «.. Так, після особистої
розмови з цією людиною двоє викладачів
втратили життя - один з них виплигнув з
вікна, а інший помер від інфаркту..»,
«..Будучи простим ректором, ОСОБА_2 має
заробітну плату близько 52 000 грн. за
рахунок премій та надбавок. Нарікають
також на привласнення коштів
студентів. Як доказ наводять те, що
родина ректора має аж два елітні
автомобілі - «Мерседес» ML класу та
паркетник «Сітроен», а також кілька
квартир у центрі міста..».

Посилаючись на те, що вказана
інформація є завідомо недостовірною та
наклепницькою, позивач вважає, що
відповідачем при її розповсюдженні
грубо порушено вимоги Закону України
«Про вибори народних депутатів
України», у зв'язку з чим позивач
звернувся до суду.

Оцінюючи обґрунтованість
позовних вимог, суд виходить з
наступного.

Відповідно до частини 1 статті 68
Закону України «Про вибори народних
депутатів України» від 17.11.2011 № 4061-VI
(надалі - Закон 4061-VI) передвиборна
агітація - це здійснення будь-якої
діяльності з метою спонукання виборців
голосувати за або не голосувати за
певного кандидата у депутати або
партію - суб'єкта виборчого процесу.
Передвиборна агітація може
здійснюватися в будь-яких формах і
будь-якими засобами, що не суперечать
Конституції України та законам
України.

В силу положень пункту 5 частини 2
статті Закону 4061-VI передвиборна
агітація може проводитися у такій
формі, як розповсюдження виборчих
листівок, плакатів та інших друкованих
агітаційних матеріалів чи друкованих
видань, в яких розміщено матеріали
передвиборної агітації.

Згідно частини 7 статті 69 Закону
4061-VI друковані матеріали передвиборної
агітації повинні містити відомості про
замовника цих матеріалів, установу, що
здійснила друк, або вказівку, що друк
здійснено з використанням обладнання,
що належить партії, їх тираж,
інформацію про осіб, відповідальних за
випуск.

З огляду на викладені положення
Закону Інформаційний бюлетень
«Правдоруб» НОМЕР_1, замовником і
відповідальним за випуск якого є
кандидат у народні депутати України
ОСОБА_3, є друкованим агітаційним
матеріалом.

У судовому засіданні 17 жовтня 2014
року свідок ОСОБА_4 зазначив, що 11
жовтня 2014 року за адресою: м. Зіньків,
пров. Першотравневий, 19, вилучив із
власної поштової скриньки
Інформаційний бюлетень «Правдоруб»
НОМЕР_1, примірники якого були помітні
також в інших поштових скриньках.
Свідок вказав, що 15 жовтня 2014 року
отриманий примірник бюлетеню передав
довіреній особі позивача ОСОБА_1

Допитана в ході розгляду справи як
свідок ОСОБА_5 повідомила, що 14 жовтня
2014 року під час обідньої перерви
близько 12 години на центральній площі
м. Миргорода по вул. Гоголя, їй було
вручено невідомою особою чоловічої
статі Інформаційний бюлетень
«Правдоруб» НОМЕР_1. Обіймаючи посаду
заступника директора з навчальної
роботи Миргородського
художньо-промислового коледжу імені
М.В. Гоголя Полтавського національного
технічного університету ім.
Ю.Кондратюка, була обурена викладеною в
бюлетені інформацією щодо ректора
університету ОСОБА_7, у зв'язку з чим
того ж дня передала примірник
отриманого бюлетеня ОСОБА_1, як
довіреній особі кандидата у народні
депутати ОСОБА_7

Відповідно до частини 10 статті 74
Закону 4061-VI забороняється
розповсюджувати завідомо недостовірні
або наклепницькі відомості про партію -
суб'єкта виборчого процесу або про
кандидата у депутати, недостовірний
або наклепницький характер яких
встановлено у судовому порядку.

З аналізу наведеної норми суд
вбачає, що правопорушення за вказаною
нормою Закону матиме місце лише у разі
встановлення недостовірного або
наклепницького характеру
розповсюджуваної інформації у
судовому порядку, за умови, що
розповсюдження цієї інформації
відбулося після набрання відповідним
судовим рішенням законної сили.

Визначальною обставиною для
констатації порушення частини 10 статті
72 Закону № 4061-VI є також те, що
розповсюдження здійснюється завідомо
недостовірних або наклепницьких
відомостей. Це означає, що
недостовірність таких відомостей має
бути очевидною для суб'єкта їх
розповсюдження - він повинен
усвідомлювати, що відомості, які він
має намір розповсюдити, однозначно не
відповідають дійсності.

Враховуючи наведене, зміст норми
частини 10 статті 74 Закону 4061-VI означає
заборону розповсюджувати відомості,
про недостовірний та наклепницький
характер яких заздалегідь знав її
розповсюджувач, і він також знав, що
такий характер цих відомостей
встановлено у судовому порядку.

Відповідно до положень статті 270
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України) право на повагу до гідності та
честі віднесено до особистих
немайнових прав фізичної особи.

Статтею 275 ЦК України передбачено,
що фізична особа має право на захист
свого особистого немайнового права від
протиправних посягань інших осіб.
Захист особистого немайнового права
здійснюється способами, встановленими
главою 3 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Так, способами
захисту цивільних прав та інтересів
можуть бути, зокрема, припинення дії,
яка порушує право, відновлення
становища, яке існувало до порушення
(п.п.3, 4 ч.2 ст. 16 ЦК України).

Статтею 277 ЦК України передбачено
також спеціальні способи захисту
особистих немайнових прав, якими є
право на спростування неправдивої
інформації та право на відповідь.

Постановою Пленуму Верховного
Суду України від 27 лютого 2009 року №1
«Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної чи юридичної особи»
визначено, що вибір способу захисту
особистого немайнового права, зокрема,
права на повагу до гідності та честі,
права на недоторканість ділової
репутації, належить позивачеві. Разом
із тим, особа, право якої порушено, може
обрати як загальний, так і спеціальний
способи захисту свого права, визначені
законом, який регламентує конкретні
цивільні правовідносини /пункт 3/.
Оскільки характер спірних
правовідносин є цивільно-правовим
(незалежно від суб'єктного складу), то
всі справи зазначеної категорії
підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства, за винятком
справ про захист ділової репутації між
юридичними особами та іншими
суб'єктами підприємницької діяльності
у сфері господарювання та іншої
підприємницької діяльності, що
розглядаються в порядку
господарського судочинства. Справи
зазначеної категорії не можуть
розглядатися за правилами Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки такі спори не мають
публічно-правового характеру, навіть
якщо стороною в ньому виступає суб'єкт
владних повноважень /пункт 7/.

У пункті 2.1 постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду
України «Про практику застосування
адміністративними судами положень
Кодексу адміністративного судочинства
України під час розгляду спорів
щодо правовідносин пов'язаних з
виборчим процесом» №15 від 01.11.2013
також зазначено, що суб'єкти виборчого
процесу мають право звертатись до суду
з позовами щодо захисту честі,
гідності, ділової репутації внаслідок
поширення про них недостовірної
інформації з вимогами, зокрема, про
спростування такої інформації в
судовому порядку, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди (ст.ст.
277- 280 Цивільного кодексу України). Такі
справи розглядаються загальними
судами за правилами господарського або
цивільного судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 4
Кодексу адміністративного судочинства
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на всі
публічно-правові спори, крім спорів,
для яких встановлено інший порядок
судового вирішення.

Враховуючи вищенаведене, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача про визнання інформації щодо
позивача в Інформаційному бюлетені
«Правдоруб» НОМЕР_1 неправдивою та
наклепницькою та зобов'язання
відповідача спростувати неправдиві та
наклепницькі відомості не є
публічно-правовими, тому не
відносяться до компетенції суду
адміністративної юрисдикції,
натомість підлягають розгляду в
порядку цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті
157 Кодексу адміністративного
судочинства України суд закриває
провадження у справі, якщо справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суд вважає
за необхідне закрити провадження у
справі в частині позовних вимог про
визнання неправдивою та наклепницькою
інформації щодо кандидата у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі № 147 ОСОБА_2, яка
надрукована в Інформаційному бюлетені
«Правдоруб» НОМЕР_1 в статті
«ІНФОРМАЦІЯ_1», та зобов'язання
відповідача спростувати неправдиві та
наклепницькі відомості, розповсюджені
в Інформаційному бюлетені "Правдоруб"
НОМЕР_1 в статті "ІНФОРМАЦІЯ_1" у спосіб,
найбільш близький до способу їх
поширення шляхом публікації в
офіційних друкованих засобах масової
інформації: Газеті "Голос Зіньківщини",
"Решетилівський вісник", "Миргород-наш
дім" офіційного спростування
викладеної інформації в частині того,
що відповідачем поширена недостовірна
інформація наклепницького характеру,
така, що не відповідає дійсності, та
принижує честь і гідність кандидата у
народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі № 147,
висунутого шляхом самовисування,
ОСОБА_2; покладення на відповідача
витрат, пов'язаних із спростуванням
відомостей, поширених відповідачем в
Інформаційному бюлетені «Правдоруб»
НОМЕР_1 в статті «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Відносно позовних вимог про
встановлення факту розповсюдження
неправдивої та наклепницької
інформації та визнання протиправними
дій відповідача в частині
розповсюдження матеріалу, який містить
неправдиву та наклепницьку
інформацію, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини 4 статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

В ході розгляду справи позивачем
не надано судового рішення, яке набрало
законної сили, яким би було встановлено
в порядку цивільного судочинства
недостовірність та наклепницький
характер поширеної відповідачем
інформації, тобто, не доведено у
порядку, встановленому чинним
законодавством, факту недостовірності
та наклепницького характеру поширеної
інформації.

Натомість позивачем надано копію
постанови Зіньківського районного
суду Полтавської області від 15 жовтня
2014 року у справі № 530/1880/14-а за позовом
ОСОБА_2 до редакції газети «Голос
Зіньківщини» про визнання дій
протиправними, захист честі, гідності,
спростування недостовірної інформації
(без доказів набрання нею законної
сили), яка була винесена в порядку
адміністративного судочинства, з
урахуванням особливостей провадження
по виборчим спорам, що не відповідає
вимогам належності та допустимості
доказів в адміністративних справах у
розумінні вищенаведених норм.

Також позивачем не доведено, що мало
місце розповсюдження саме завідомо
недостовірної та наклепницької
інформації, тобто, що відповідач під
час розповсюдження знав про
недостовірний та наклепницький
характер таких відомостей.

Згідно частини 3 статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Таким чином, з огляду на те, що в
ході розгляду справи факт
недостовірності та наклепницький
характер поширених відповідачем
відомостей не підтверджено належними
та допустимими доказами, судом не може
бути констатовано факту
розповсюдження неправдивої та
наклепницької інформації та порушення
відповідачем у зв'язку з цим Закону
України «Про вибори народних депутатів
України» в цій частині.

Отже, позовні вимоги про
встановлення факту розповсюдження
неправдивої та наклепницької
інформації, визнання дій відповідача
протиправними та такими, що порушують
вимоги Закону України «Про вибори
народних депутатів України», в частині
розповсюдження матеріалу, який містить
неправдиву та наклепницьку
інформацію, є необґрунтованими та не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, п. 1 ч. 1 статті 157,
160-163, 172, 175 Кодексу адміністративного
судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову кандидата у народні депутати
України в одномандатному виборчому
окрузі № 147, висунутого шляхом
самовисування, ОСОБА_2, до кандидата у
народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі № 147,
висунутого шляхом самовисування,
ОСОБА_3 про встановлення факту,
визнання дій протиправними відмовити.

Закрити провадження у справі в частині
позовних вимог про визнання інформації
неправдивою і наклепницькою,
зобов'язання спростувати інформацію.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Полтавський окружний
адміністративний суд у дводенний строк
з дня її проголошення.

Суддя
М.В. Довгопол