Справа № 820/16685/14
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харківський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого - судді
секретаря судового засідання -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові адміністративну
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "БІОТЕК" до
Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про визнання
протиправними дій, рішення та їх
ТОВ "БІОТЕК" звернулось до належного
суду з адміністративним позовом, в
якому, з урахуванням змінених позовних
вимог, просить визнати протиправними
дії Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області щодо прийняття,
стосовно нього, 19.09.2014 року та 11.07.2014
року податкових повідомлень-рішень
визнати протиправними ці рішення та
Позивач обґрунтовує свої вимоги
Так, він посилається на те, що при
проведенні перевірки податковим
органом та при оформленні її
результатів мало місце не дотримання
вимог податкового законодавства,
висновки акту перевірки базуються на
припущеннях і не підтверджуються
об'єктивними даними, а оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
прийняті з порушенням норм діючого
законодавства України, що є підставою
В судовому засіданні представник
позивача за довіреністю Бочарова О.М.
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та просила їх задовольнити.
Представник відповідача за
довіреністю Наконечний А.С. проти
позову заперечував, посилаючись на те,
що під час проведення вказаної
перевірки та складанню акту перевірки
фахівці відповідного податкового
органу діяли згідно до вимог чинного
податкового законодавства, а прийняте
за результатами перевірки рішення є
законним, у зв'язку з тим, що у
складеному за результатами перевірки
акті були зафіксовані порушення вимог
податкового законодавства, за що
згідно до Податкового кодексу України
позивачу були визначені відповідні
податкові зобов'язання на підставі
оскаржуваних рішень.
Заслухавши представників сторін,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню, з наступних
Встановлено, що фахівцями
Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції міста Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області була проведена
планова виїзна перевірка ТОВ "БІОТЕК" з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2010 р. по 31.12.2012 р., за
результатами якої 23.06.2014 року був
складений акт за № 2187/20-38-22-01-04/34015129, де
були зафіксовані порушення вимог
податкового законодавства, а саме:
- ТОВ "Біотек", код 34015129, не
підтверджено реальність здійснення
господарських відносин з ТОВ
чином порушено п. 135.1, п. 135.2 ст. 135, п. 137.1
ст. 137, п. 138.1, п. 138.2., п. 138.4 ст. 138, п.п. 139.1.9
п. 139.1 ст. 139, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п.
188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України на суму
сформованого податкового кредиту та
податкових зобов'язань 230793 грн., у т.ч.
сформованого доходу та витрат, що
враховуються при визначенні об'єкту
оподаткування 1153967 грн., у т.ч. за 2
квартал 2011 року у сумі 0 грн., за 2-3
квартал 2011 року у сумі 817300,0 грн., за 2-4
квартали 2011 року у сумі 1153967 грн. та
подальшого його реалізації ТОВ "Фарма
Лайф" код 20810310, ТОВ "Харківське
Фармацевтичне Підприємство "Здоров'я
Народу" код 35587866, ВАТ "ХФЗ "Червона
зірка" код 00481241;
ТОВ "Біотек", код 34015129, за період липень,
серпень, листопад, грудень 2011 року не
правомірно відображено в податковому
обліку господарські операції з ТОВ
"Будмашпост" (код 33815129), ТОВ "Фарма Лайф"
код 20810310, ТОВ "Харківське Фармацевтичне
Підприємство "Здоров'я Народу" код 35587866,
ВАТ "ХФЗ "Червона зірка" код 00481241;
- п.п. 7.4.1., п.п. 7.4.5. п. 7.4. ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість", п. 44.1. ст. 44 з п. 198.1, п. 198.2, п.
198.3, п. 198.6. ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового
Кодексу України, внаслідок чого зайво
включило до складу податкового кредиту
суми податку на додану вартість в
року у сумі 7692 грн., за грудень 2011 року у
сумі 1758 грн., за березень 2012 року у сумі
- п.п. 5.2.1 п. 5.2., п.п. 5.3.1. п. 5.3. ст. 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємства" , п.п. 138.1, п. 138.2, п.п. 139.1.9. п.
139.1. ст. 139 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 р. в результаті чого занижено
податок на прибуток в періоді, що
перевірявся у сумі 1341394 грн., в т.ч. за 4
квартал 2010 року у сумі 657003 грн., за 1
квартал 2011 року у сумі 138157 грн., за 2-3
квартали 2011 року у сумі 381044 грн., за 2-4
квартали 2011 року у сумі 473660 грн., за 1
квартали 2012 року у сумі 127472 грн., за 1-3
квартали 2012 року у сумі 127472 грн., за 1-4
квартали 2012 року у сумі 169481 грн.
За наслідками вказаного акту перевірки
11.07.2014 року відповідачем стосовно
позивача були прийняті податкові
повідомлення-рішення, згідно до яких
йому були донараховані відповідні
За наслідками адміністративного
оскарження податкове
113478,75 грн. було скасовано в частині
збільшення грошового зобов'язання з
ПДВ у загальному розмірі - 2062,50 грн. та
повідомлення-рішення від 19.09.2014 р. №
Із зазначеними рішеннями суб'єкта
владних повноважень суд не
погоджується, виходячи з наступного.
Так, відповідно до вимог статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, де передбачено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
В даному випадку відповідач не надав
належних доказів правомірності
оскаржуваних рішень, оскільки, як
вбачається з наявних письмових доказів
факти вказаних порушень позивачем
вимог податкового законодавства не
знайшли свого підтвердження при
судовому розгляді та спростовуються
Так, в мотивувальній частині акту
перевірки зазначається, що позивач мав
взаємовідносини з ТОВ "Будмашпост", ПП
- були укладені договори купівлі -
01.07.11 р.; № 21 від 01.08.11 р.; № 05122011 від 05.12.11
р., № 28102011 від 28.10.11 р.; № 07032012 від 07.03.12 р.;
№ 03032012 від 03.03.12 р., відповідно до п. 2.2
яких передбачено обов'язок продавця
своїм транспортом та свій рахунок
відповідно до торгових термінів МТП
Інкотермс в редакції 2000 року на умовах:
- укладено договір купівлі-продажу з ПП
"Лайнстар" № 200412 від 02.04.12 року,
відповідно до п. 2.2 якого передбачено
обов'язок продавця своїм транспортом
та свій рахунок відповідно до торгових
термінів МТП Інкотермс в редакції 2000
року на умовах: БО17 м. Харків.
Відповідно до п. 2.3. зазначеного
договору, товар поставляється повністю
розмитненим та таким що пройшов
сертифікацію на Україні. Товар
супроводжується документами:
супровідними -видаткова накладна,
пакувальний лист, паспорт на
обладнання; технічними - керівництво
користувача і керівництво по
обслуговуванню, опис обладнання,
стандартний порядок дій
роботи/обслуговування; електрична
схема і список електричних
компонентів; список запасних частин
(комплектація поставки, основні робочі
вузли), креслення установки, принципова
схема, регульовані параметри, робочі
режими, опис системи управління.
Умови зазначених договорів сторонами
були виконані в повному обсязі.
Як вбачається із доказів справи,
підставою для встановлення податковим
органом вищевказаних порушень з боку
позивача, є відсутність факту
реального вчинення ним господарських
операцій з його контрагентами, та у
зв'язку з чим не доведено економічну
обґрунтованість та доцільність
операцій за вищезазначеними
Такий висновок відповідача
грунтувався на акті Харківської ОДПІ
Харківської області ДПС від 13.08.2012 р. №
366/153/35604078 про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ "Будмашпост" (код
господарських відносин із платниками
податків за січень-грудень 2011 року, за
січень-червень 2012 року" та акті
Державної податкової інспекції у
Московському районі м. Харкова
Харківської області ДПС від 13.07.2012 №
223/2220/36626857 "Про неможливість проведення
зустрічної перевірки суб'єкта
господарювання ПП "Лайнстар" (код
податкового законодавства за період з
01.04.2012 р. по 30.06.2012 р.", що на думку суду є
безпідставним, з огляду на наступне.
Згідно зі ст. 134 Податкового кодексу
України, об'єктом оподаткування є
прибуток із джерелом походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу,
на собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі статтями
138-143 цього Кодексу, з урахуванням
правил встановлених статтею 152 цього
Відповідно до п. 138.1 ст. 138 Податкового
кодексу України, витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються зокрема із
витрат операційної діяльності, які
визначаються згідно з положеннями
цього Кодексу. Пунктом 138.2 ст. 138
Податкового кодексу України
встановлено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
Так, у п. 198.1 ст. 198. Податкового кодексу
України передбачено, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво,
спорудження, створення) необоротних
активів, у тому числі при їх ввезенні
на митну територію України (у тому
числі у зв'язку з придбанням та/або
ввезенням таких активів як внесок до
статутного фонду та/або при передачі
таких активів на баланс платника
податку, уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.
Пунктом 198.2 ст. 198 визначено, - датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.
Також, відповідно до п. 198.3 ст. 198
Податкового кодексу України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.
При судовому розгляді встановлено, що
укладені між позивачем та
вищевказаними контрагентами
правочини, є дійсними, виконаними
сторонами в повному обсязі, без
претензій та зауважень, ні ким не
оскарженими та у судовому порядку не
визнані не дійсними.
Виконання умов договорів
підтверджується наданими до
матеріалів справи первинними
документами, бухгалтерської та
податкової звітності, які виписані
відповідно до п. 9.2. ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік і фінансової
звітності в Україні" і п. 2.4. ст. 2
"Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку".
Статтею 1 розділу 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" дається поняття
первинного документу - це документ,
який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо-безпосередньо
після її закінчення.
В даному випадку позивачем такі
документи в повному обсязі були надані
як до перевірки так і до суду. При цьому
відповідна сторона жодних зауважень до
них не мала. А від так, суд не має
підстав піддавати сумніву реальність
вчинення позивачем господарських
операцій в періоді, що перевірявся.
З твердженням відповідача щодо
відсутності у позивача
товаро-транспортних документів, як
однієї із підстав для порушення ним
вимог податкового законодавства, суд
не може погодитися, оскільки згідно до
правочинів, укладених позивачем з
контрагентами, обов'язок щодо
транспортування було покладено на
останніх, а тому не надання ними
позивачеві копій товаро-транспортних
накладних не може бути покладено в
провину того, бо це не узгоджується з
приписами чинного законодавства.
Також, суд вважає безпідставним
посилання відповідача на акт
Харківської ОДПІ Харківської області
ДПС від 13.08.2012 р. № 366/153/35604078 про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ТОВ
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за
січень-грудень 2011 року, за
січень-червень 2012 року" та акт
Державної податкової інспекції у
Московському районі міста Харкова
Харківської області ДПС від 13.07.2012 №
223/2220/36626857 "Про неможливість проведення
зустрічної перевірки суб'єкта
господарювання ПП "Лайнстар" (код
податкового законодавства за період з
01.04.2012 р. по 30.06.2012 р.", які не можуть бути
взяті судом до уваги, оскільки нормами
діючого законодавства України не
передбачено можливість посилання ДПІ в
ході проведення перевірки одного
суб'єкта господарювання на акти
перевірок інших суб'єктів
Водночас, суд звертає увагу, що чинним
законодавством України на сторону
цивільно-правової угоди, яка є
платником податків, не покладено
обов'язку перевірки відповідності
законодавству установчих документів
постачальників товару та дотримання
ними вимог податкового законодавства.
Навіть якщо контрагенти позивача не
виконали своїх зобов'язань по сплаті
податку, то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме щодо цих
Чинне податкове законодавство не
ставить в залежність право позивача на
формування податкового кредиту від
податкового обліку (стану) інших осіб і
фактичної сплати контрагентами
податку до бюджету. Питання
податкового кредиту поширюється
тільки на окремо взятого платника
податків і не ставить цей факт у
залежність від розрахунку з бюджетом
А від так, суд не може погодитися, що
оскаржувані рішення є законними та
Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого: суд
вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах та у спосіб, передбачені
Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
Таким чином, в даному випадку
відповідна сторона не дотримала вимоги
закону про захист охороняємих прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин, на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а тому її оскаржувані
рішення, як суб'єкта владних
повноважень, є неправомірними, що дає
суду підстави для задоволення
адміністративного позову у цій
частині, оскільки в даному випадку буде
дотримано принцип повного захисту прав
та інтересів позивача, про які він
просить, в розумінні положень ч. 2 ст. 11
КАСУ.

Щодо решти позовних вимог, то вони на
думку суду є недоведеними та
необгрунтованими, а тому задоволенню
не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 94 КАСУ позивачу
частково підлягають поверненню судові
витрати зі сплати судового збору в
розмірі 36,54 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 94, 159, 160, 162 КАСУ,
суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області від 11.07.2014 року №
та від 19.09.2014 р. № , прийняті
щодо товариства з обмеженою
відповідальністю "БІОТЕК".

В іншій частині позовних вимог в
задоволенні - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
(УДКСУ в Червонозаводському районі
міста Харкова, код: 37999628, р/р 4011,
МФО 851011) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "БІОТЕК"
(61001, м. Харків, пров. Поштовий, буд. 7, ) судові витрати зі сплати
судового збору в розмірі 36,54 (тридцять
шість) грн. 54 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний
суд протягом 10 днів з дня її
проголошення, а в разі складання
постанови у повному обсязі відповідно
до ст. 160 КАСУ - з дня отримання копії
постанови, шляхом подачі апеляційної
скарги, з направленням її копії до
апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено
20.10.2014 року.

Суддя
Самойлова В.В.