Справа № 2-а-23/11
Суддя: Бобрушко В. І.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-23/11
Провадження № 2-а/307/13/14
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 року
м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської
області в особі головуючого Бобрушко
В.І., при секретарі Баник А.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Тячів
адміністративну справу за позовом
Громадської організації "Сільська
коровка" до Вонігівської сільської
ради, третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14 про визнання дій
неправомірними та визнання
протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

Громадська організація "Сільська
коровка"звернулася в суд з позовом до
Вонігівської сільської ради, третіх
осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 про
визнання дій неправомірними та
визнання протиправними та скасування
рішень. В позовній заяві представник
позивача зазначив, що Громадська
організація «Сільська коровка»
створена з метою захисту спільних
інтересів, прав та свобод членів
організації, якими є власники великої
рогатої худоби с. Вонігово, що постійно
користуються земельною ділянкою в
урочищі «Вертолітна площадка» («Рит»),
площею 14,84 га. для випасання худоби.
Дана земельна ділянка розташована в
межах населеного пункту с. Вонігово.
Згідно грошової оцінки
сільськогосподарських угідь в межах с.
Вонігово дана земельна ділянка
відноситься до земель
сільськогосподарського призначення.
Зміни цільового призначення землі
Вонігівська сільська рада не
проводила. Окрім того, на даній
земельній ділянці розміщена діюча
меліоративна система - гончарний
дренаж, канали та ГТС, яка 12.07.2004 року
була передана на баланс Вонігівської
сільської ради згідно акту
приймання-передачі інженерної
інфраструктури
внутрішньогосподарської
меліоративної системи. Також через
дану земельну ділянку проходить
газопровід високого тиску Теребля -
Буштино. Однак, погоджень Тячівської
філії ВАТ «Закарпатгаз» щодо
можливості розміщення кварталу
забудови на цій земельній ділянці
Вонігівська сільська рада не
отримувала. У відповідності до ст.ст.22,
26 Земельного кодексу України земельні
ділянки, на яких розташовані
меліоративні системи, відносяться до
земель сільськогосподарського
призначення і до списання належної до
комунальної власності меліоративної
системи переведення земель
сільськогосподарського призначення
заборонено. Однак в порушення вимог
чинного законодавства 12 серпня 2009 року
Вонігівська сільська рада прийняла
рішення «Про затвердження проекту
детального планування садибної
забудови с. Вонігово в ур. «Рит», а 11.02.2010
року прийняла рішення від 11 лютого 2010
року, яким надано дозвіл громадянам с.
Вонігово на розробку проектів
відведення земельних ділянок щодо
передачі у власність для будівництва
та обслуговування жилих будинків в ур.
«Рит» відповідно до списку, в якому
вказується площа земельної ділянки.
Вважає такі дії Вонігівської сільської
ради неправомірними, а вищевказані
рішення такими, що підлягають
скасуванню з огляду на наступне. На
території с. Вонігово історично на
протязі багатьох десятиліть склалось,
що земельна ділянка в ур. «Рит»
(«Вертолітна площадка»), яка в минулому
використовувалась радгоспом
«Верховина», і фактично
використовувалась громадянами села
для випасання великої рогатої худоби,
оскільки інших пасовищ в цій частині
села не було. Згідно Норм і раціонів
годівлі сільськогосподарських тварин,
що розроблені ВАСХНИЛ, норма випасу на
одну корову на один сезон становить 0,5
га пасовища. На території с. Вонігово в
дворогосподарствах мешканців села є
більше 300 корів, а офіційного пасовища -
не має. Спроби передати спірну земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування житлових будинків
Вонігівська сільська рада робила і
раніше, але за протестами прокурора
Тячівського району ці рішення
скасовувались. Останній протест був
внесений на рішення №3 від 12.08.2009 року
«Про виділення земельних ділянок
громадянам с. Вонігово в ур. «Рит» для
будівництва житлових будинків, яке
рішенням Вонігівської сільської ради
№1 від 11.02.2010 року було скасовано. Але
цього ж дня, після розгляду протесту
прокурора, сесія Вонігівської
сільської ради прийняла аналогічне
рішення. Згідно ст.. 16 Закону України
«Про меліорацію земель» забезпечення
моніторингу зрошуваних та осушуваних
земель, проведення інвентаризації та
паспортизації загальнодержавних і
міжгосподарських меліоративних
систем, встановлення режиму
експлуатації загальнодержавних і
міжгосподарських меліоративних
систем, здійснення контролю за його
дотриманням належить до повноважень
спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань водного господарства та
меліорації земель, яким є Держводгосп
України та його територіальні органи
на місцях. Однак, як свідчать дані
Тячівського міжрайонного управління
водного господарства та
Закарпатського обласного виробничого
управління по меліорації і водному
господарству, погоджень щодо
розміщення кварталу садибної забудови
на меліорованих землях з вказаними
органами не погоджувалось. Згідно ст.. 25
Закону України «Про меліорацію земель»
власники меліорованих систем несуть
відповідальність за стан їх
використання. Не допускається
порушення технологічної цілісності та
процесу функціонування меліоративних
систем. Однак, надавши дозвіл на
розміщення кварталу садибної забудови
на меліорованій земельній ділянці,
Вонігівська сільська рада фактично
знищує меліоративну систему, що
розміщена на цій землі та ставить під
загрозу здоров'я мешканців села,
оскільки в разі порушення
меліоративної системи грунтові води та
ядохімікати, що закопувались на
Вертолітній площадці, попадуть у
колодязі з питною водою. Окрім того, як
вже зазначалось, через спірну земельну
ділянку проходить газопровід високого
тиску Теребля - Буштино. Однак,
погоджень Тячівської філії ВАТ
«Закарпатгаз» щодо можливості
розміщення кварталу забудови на цій
земельній ділянці Вонігівська
сільська рада не отримувала, що також
ставить під загрозу життя та здоров'я
людей під час можливого будівництва. У
відповідності до ст.. 23 Земельного
кодексу України землі, придатні для
потреб сільського господарства,
повинні надаватись насамперед для
сільськогосподарського використання.
Однак сільська рада ставить пріоритет
не на розвиток сільськогосподарських
угідь, а на забудову. Згідно ст.. 20
Земельного кодексу України віднесення
земель до тієї чи іншої категорії
здійснюється на підставі рішень
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування відповідно
до їх повноважень. Тобто затвердженням
грошової оцінки сільськогосподарських
угідь в межах с. Вонігово. а також
прийняттям меліоративної системи на
свій баланс, Вонігівська сільська рада
віднесла спірну земельну ділянку до
земель сільськогосподарського
призначення. Зміна цільового
призначення земель провадиться
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування, які
приймають рішення про передачу цих
земель у власність або надання у
користування, вилучення (викуп) земель
і затверджують проекти землеустрою або
приймають рішення про створення
об'єктів природоохоронного та
історико-культурного призначення.
Однак зміни цільового призначення
землі із земель
сільськогосподарського призначення у
землі житлової та громадської забудови
сільська рада не провела. Відповідно до
ст.. 21 Земельного кодексу України
порушення порядку встановлення та
зміни цільового призначення земель є
підставою для визнання недійсними
рішень органів державної влади та
органів місцево:самоврядування про
надання (передачу) земельних ділянок
громадянам та юридичним особам.
Відповідно до п.2 ст. 19 Конституції
України та ч.3 ст. 24 Закону України «Про
місцеве самоврядування» органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Відповідно до пункту 34 статті
26, пункту 2 статті 77 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
питання регулювання земельних
відносин (у тому числі надання
земельної ділянки в оренду)
вирішується на пленарному засіданні
ради - сесії, а спори про поновлення
порушених прав юридичних і фізичних
осіб, що виникають в результаті рішень,
дій чи бездіяльності органів або
посадових осіб місцевого
самоврядування, вирішуються в судовому
порядку.

Просить суд визнати дії Вонігівської
сільської ради щодо розміщення
кварталу забудови на меліорованих
землях та щодо передачі земельних
ділянок сільськогосподарського
призначення під забудову
неправомірними, визнати не чинним та
скасувати рішення XX сесії Вонігівської
сільської ради V скликання від 12.08.2009
року «Про затвердження проекту
детального планування садибної
забудови с. Вонігово в ур. «Рит»,
визнати не чинним та скасувати рішення
XXV сесії Вонігівської сільської , ради V
скликання від 11.02.2010 року «Про надання
дозволу громадянам с.Вонігово на
розробку проектів відведення
земельних ділянок щодо передачі у
власність для будівництва та
обслуговування жилих будинків в
урочищі «Рит» відповідно до списку, в
якому вказується площа земельної
ділянки.

Представник відповідача Вонігівської
сільської ради надіслав до суду
письмові заперечення, в яких зазначив,
що позовні вимоги громадської
організації «Сільська корівка» не
ґрунтуються на фактичних обставинах,
та вимогах закону і спростовуються
наступними доказами. В першу чергу не
відповідає фактичним обставинам
справи і зібраними по справі доказами
твердження позивача про те, що нібито
Вонігівська сільська рада відвела
земельну ділянку під розміщення
кварталу забудови без зміни цільового
призначення ділянки з категорії земель
сільськогосподарського призначення на
категорію житлового та громадського
призначення, оскільки сільська рада
прийняла рішення про відведення даного
кварталу під забудову лише після
включення цієї площі рішенням
Закарпатської обласної ради від 7
серпня 2009 року за №940 в межі населеного
пункту с. Вонігово для надання
громадянам села саме під забудову, так
як в «Проекті землеустрою щодо зміни
меж с. Вонігово, Тячівського району,
Закарпатської області», який
затверджений названим рішенням
обласної ради, так і зазначено, що «З
метою задоволення такої кількості заяв
на житлове будівництво сільською радою
був замовлений і розроблений на даний
час генплан забудови великого масиву,
що примикає до центральної частини
села, але на даний час в його межу не
включений», тобто цільове призначення
даної площі було по суті змінено ще
рішеннями обласної ради до її передачі
у відання сільської ради, яка може
розпоряджатися лише землями, які
включені в межі населеного пункту,
внаслідок чого в останньої не було ні
потреби, ні обов'язку змінювати цільове
призначення даної площі. так як названа
земельна площа в урочищі «Рит» і
«Вертолітна площадка» їй була передана
для надання саме під забудову, а не для
сільськогосподарського призначення.
Якщо би чинне законодавство і
передбачало обов'язкового винисення в
такому випадку і окремого самостійного
рішення про зміну цільового
призначення земельної ділянки, то
такий обов'язок міг би лежати лише на
обласній раді, яка фактично змінила
цільове призначення названої площі,
так як сільська рада не вправі була
приймати які-небудь рішення відносно
землі, яка до зміни її цільового
призначення обласною радою та
включення в межі населеного пункту, не
знаходилася в розпорядженні сільради,
а після вже не було в цьому потреби, так
як це вже зробила облрада. Не
відповідає дійсності і твердження
позивача про те, що нібито сільрада в
порушення вимог ст..ст. 16, 21 Закону
України «Про меліорацію земель», без
погодження з відповідними
управліннями водного господарства,
відвела під будівництво площу, на якій
розміщена діюча меліоративна система,
оскільки ніякі меліоративні системи
Вонігівської сільської ради в
дійсності не передавались і на балансі
сільради не знаходились і не
знаходяться зараз, а вищенаведеним
рішенням обласної ради отримала з
однозначним цільовим призначенням -
використання саме під забудову без
будь-яких небудь обмежень, що теж
обумовлювало необхідність
попереднього погодження надання
земельних ділянок в названих урочищах
з якими небудь установами з меліорації.
Представлена позивачами копія «акту
передачі» не може бути доказом такої
передачі, так як він абсолютно не
відповідає принципу допустимості
доказів, оскільки оригіналу або
належно посвідченої копії акту
позивачем, не дивлячись на
неодноразові вимоги районного суду,
так і не було представлено суду, а сама
ксерокопія акту складена з суттєвими
недоліками, так як в ній не вказано
конкретне місцезнаходження
меліоративної системи, яка нібито
передається на баланс сільради, хоча в
радгоспі «Верховина» на території
Вонігівської сільської ради в 60-70-х
роках минулого сторіччя в декількох
місцевостях проводились осушні роботи.
Акт не підписаний членом комісії
ОСОБА_16, а за на той час голову сільради
ОСОБА_17, який не приймав участі навіть в
складанні акту, а тим більше в прийомці
меліоративної системи, підписалась
якась інша особа, що стверджується
також його письмовою заявою. В акті
невірно вказано рік введення в
експлуатацію меліоративної системи
1985, хоча на території Вонігівської
сільської ради останні меліоративні
роботи проводилися в 1976 році. Ніяких
проектно-технічних документів,
вказаних в п.7, 8 акту в сільраду теж не
було передано, що в достатній мірі
стверджується рішенням сільради від 3
вересня 2010 року та довідкою сільради,
які знаходяться в матеріалах справи.
Так як на меліоративну систему, по
прокладенню якої можливо якісь роботи
і проводились більше 35 років тому, не
має відповідної технічної
документації, не має належного акту
передачі її на баланс сільради і вона
відсутня на балансі останньої, то і не
має юридичних підстав стверджувати, що
в даний час така система наявна на
даній площі саме як діюча, навіть при
наявності інформації, що колись -
більше 30 років тому можливо подібна
система прокладалася, а значить і не
має предмета для погодження з
відповідними меліоративними
установами. Представлені позивачем
копії листів відповідних установ теж
не можуть бути достатнім доказом
наявності саме діючої меліоративної
системи, оскільки вони не можуть
замінити технічну документацію і
належний акт передачі та дані інші
об'єктивні технічні дані про
знаходження системи на балансі і по
суті містять в собі лише інформацію про
колишню наявність меліоративних
систем на різних земельних площах в
колишньому радгоспі «Верховина»,
видану на численні вимоги активістів
громадської організації «Сільська
коровка». Абсолютно не відповідає
фактичним обставинам і твердженням
позивача про проходження газопроводу
високого тиску через земельну площу,
виділену під забудову названими
рішеннями сільради, що оспорюється, так
як в матеріалах справи наявний лист
газового господарства, з якого
однозначно вбачається, що газопровід
проходить на відстані 25,95 метра від
межі, відведеної під забудову площі, що
значно перевищує мінімальну відстань в
10 метрів, передбачену п.8.50 додатку
8.1.ДБН 360-92. Тим більше, що дана обставина
не має абсолютно ніякого відношення до
прав і обов'язків громадської
організації «Сільська корівка». Не
відповідає фактичним обставинам і
твердженням позивача про те, що
вказаним рішенням сільради нібито то
порушено право власників домашньої
худоби на її випас, оскільки в
дійсності на 300 голів худоби на
території Вонігівської сільської ради
наявні і без відведеної під
будівництво площі в 14,8 га. пасовища
загальною площею 410,86 га., що абсолютно
відповідає встановленим нормам.
Посилання на висновки різних установ
про погодження теж не переконливі,
оскільки вони говорять лише про
бажання в дійсності лише декількох
осіб, що створили ГО «Сільська
корівка», розпоряджатись окремим
пасовищем, в той час як згідно ст.. 34 ЗК
України земельні ділянки надаються під
пасовища шляхом укладення договору
оренди для названої мети або за
спеціальним рішенням органу місцевого
самоврядування про створення пасовища,
чого в даному випадку не має. Викликає
сумніви і наявність у ГО «Сільська
коровка» достатнього права виступати
від імені всіх власників корів в с.
Вонігово, так як насправді всупереч їх
твердженню і списку членів
організації, який вони представили
суду, реальними членами організації є
всього декілька чоловік і їх
діяльність не підтримується іншими
власниками корів в селі, що
підтверджується зокрема і протоколом
загальних зборів громадян с. Вонігово
від 14 травня 2009 року, копія якого
знаходиться в матеріалах справи і з
якого вбачається, що збори селян
погодилися на виділення вищеназваної
ділянки під забудову і не підтримали
пропозицію ГО «Сільська корівка»
закріпити за нею окреме пасовище, а
постановили «Залишити всі пасовища,
які рахуються в селі, за громадою
села…», а не за ГО «Сільська коровка»,
що по суті позбавляє їх права виступати
і пред'являти позови від імені всіх
власників корів села Вонігово. Таким
чином, викладене в достатній мірі
свідчить, що задоволення позову може
також привести до безпідставного
порушення законних інтересів більше
30-ти громадян, які вже отримали в
названих урочищах земельні ділянки у
власність, понесли витрати на
виготовлення державних актів про право
власності на земельні ділянки та
будівельних паспортів, і деякі з яких
вже реально розпочали будівельні
роботи. Виходячи з наведеного просить
відмовити в задоволенні позову (Т.2
а.с.131-133).

Третя особа ОСОБА_2 надіслав до суду
письмові заперечення, в яких зазначив,
що дана позовна заява не підлягає
задоволенню так як не відповідає
фактичним обставинам справи і не
ґрунтується в належній мірі на вимогам
закону, виходячи з наступних мотивів.
Насамперед, позивачем не наведено
належних і достатніх доказів того, що
оспорюванними рішеннями порушено його
права, оскільки згідно з ст.34 ЗК України
земельні ділянки надаються під
пасовище шляхом укладення договору
оренди землі для названої цілі або за
спеціальним рішенням органу місцевого
самоврядування чи органів виконавчої
влади , якщо мова йде про земельну
ділянку, що знаходиться у державній
власності, про створення пасовища.
Позивачем надано суду лише погодження
за його ініціативою цього питання з
відповідними установами, що свідчить
лише про наявність у нього наміру на
отримання даної ділянки під пасовище,
але не про наявність у нього достатніх
для пред'явлення належно
аргументованого позову прав на цю
ділянку. Фактичне використання даної
площі під пасовище в період її
знаходження в користуванні радгоспу
«Верховина» без вже названого
конкретного рішення сільської ради теж
говорить лише про факт колишнього
використання, а не про підставну
наявність такого права зараз і в
майбутньому. Не коректне твердження
відповідача про те що, землі в урочищі
«Рит» відведені під забудову без зміни
їх цільового призначення. Сам факт
передачі конкретної земельної площі в
запас сільської ради і наступне
відведення повноважним органом
земельної площі, яка раніше
використовувалась для
сільськогосподарських цілей, під
розташування кварталу індивідуального
житлового будівництва і виготовлення
проектів відводу конкретних ділянок
громадянам однозначно свідчить про
одночасну зміну цим органом цільового
призначення цієї земельної площі.
Винесення окремого спеціального
рішення нормативно не передбачено. Тим
більше, що сільська рада прийняла таке
рішення з дозволу Тячівської
райдержадміністрації (розпорядження
№445 від: 05.09.2009 року) і після включення
рішенням Закарпатської обласної ради
додаткових площ, в тому числі і урочища
«Рит» , в межу населеного пункту с.
Вонігово. При цьому, навіть в «Проекті
землеустрою щодо зміни меж села
Вонігово Тячівського району
Закарпатської області», який
затверджений названими рішеннями,
відмічено, що «З метою задоволення
такої кількості заяв на житлове
будівництво сільською радою був
замовлений і є розроблений на даний час
генплан забудови великого масиву, що
примикає до центральної частини села,
але на даний час в його межу не
включений», що підтверджується також
наданням цілому ряду жителів села
земельних ділянок під будівництво,
копії державних актів. Абсолютно не
відповідає дійсності твердження
позивача про те, що нібито відведенню
названої площі під забудову
перешкоджає проходження по даній
місцевості газопроводу високого тиску
Теребля - Буштино, так як останній в
дійсності проходить на відстані 25,95
метра від межі відведеної під житлове
будівництво площі, що значно перевищує
мінімальну відстань в 10 метрів,
передбачену п. 8.50 додатку 8.1 ДБН 360-92.
Зазначив, що не можна погодитись і з
твердження позивача про те, що
відведенню даної площі під забудову
перешкоджає також наявність на ній
меліоративної системи, оскільки суду
не надано відповідних технічних
документів на меліоративну систему,
які би відповідали вимогам ст. ст. 58, 59
ЦПК України. Сама по собі додана до
позовної заяви ксерокопія Акту
приймання-передачі не може бути
достатнім доказом цього, оскільки в
ньому відсутні дата складення,
конкретне місце розташування
меліоративної системи, невірно вказана
дата здачі в експлуатаціє - 1985 рік,
підписи окремих зазначених в ньому
осіб або відсутні, або їх достовірність
викликає сумніви, а у Вонігівській
сільраді відсутня передбачена законом
технічна документація на меліоративну
систему, яка до того ж фактично на даний
час не рахується на балансі сільської
ради. Тим більше, що меліоративна
система взагалі в радгоспі «Верховина»
в дійсності здана в експлуатацію в 1976
році, а меліоративні системи через 25
років експлуатації підлягають
списанню, якщо не проведено їх
капітального ремонту. Просить в
задоволенні позову відмовити (Т.1
а.с.132-133)..

Представники позивача Габор Я.І. та
Корсак В.В. в судовому засіданні
позовні вимоги підтримали, посилаючись
на викладені в позовній заяві
обставини та додатково пояснили, що
дані рішення сільської ради є
незаконними насамперед тому, що в
урочищі «Рит» на території
Вонігівської сільської ради земельні
ділянки протягом тривалого часу
використовувались як пасовища. Це
вказано і в проекті щодо зміни меж с.
Вонігово, Тячівського району. Цим
проектом передбачено, що ця земельна
ділянка є пасовищем. На цій земельній
ділянці розміщена діюча, списана на
сьогоднішній день меліоративна
система. Ними надано докази, що вона
діюча і не списана. З Управління
водного господарства були надані і
відповіді про те, що дана меліоративна
система перебуває на балансі
Вонігівської сільської ради. Жодних
рішень щодо зміни цільового
призначення в урочищі «Рит», на якій
розміщений парк садибної забудови,
сільська рада не приймала. Окрім того у
відповідності до проекту землеустрою
меж населеного пункту с. Вонігово не
відбулася зміна меж населеного пункту.
Це передбачено й у листі Головного
управління Дерземагенства від 01.01.2014
року. У відповідності до методичних
рекомендацій щодо встановлення меж
населеного пункту не було проведено.
Відповідно до цього часу органи
місцевого самоврядування не мають
права розпоряджатися земельними
ділянками, які включені до проекту
землеустрою. Земельна ділянка в
урочищі «Рит» до сьогоднішнього дня
розміщена за межами населеного пункту.
Відповідно розпоряджатися даною
земельною ділянкою Вонігівська
сільська рада не мала повноважень. Такі
дії Вонігівська сільська рада
здійснювала з 2008 року щодо розміщення
цього кварталу забудови. Неодноразово
рішення Вонігівської сільської ради
скасовувалися саме протестами
прокурора, однак на сьогоднішній день
зміни меж населеного пункту у
відповідності до чинного
законодавства не відбувалося. Тобто ця
земельна ділянка розміщена за межами
населеного пункту. Щодо рішення саме
про затвердження проекту планування
садибної забудови, яке оскаржується, а
саме 12.08.2009 року, то дане рішення є
незаконним з огляду на наступне. Проект
детального планування погоджено ще
12.08.2009 року, тобто ще до прийняття
будь-яких рішень стосовно зміни меж
населеного пункту, тобто даний проект
детального планування навіть не
змінювався, тобто це просто один аркуш,
який не є документом, що мав би братися
до уваги. Окрім того, ця карта забудови
не могла затверджуватись ОСОБА_1
сільською радою до отримання погоджень
з газового господарства, оскільки
через цю земельну ділянку проходить
газопровід високого тиску, тобто без
отримання письмових дозволів
Закарпатгазу здійснення будь-яких дій
щодо планування забудови здійснювати
не можна було. Окрім того, там розміщена
високовольтна лінія електропередач,
тобто без погодження з ПАТ
«Закарпаттяобленерго здійснювати
планування розміщення забудови на цій
земельній ділянці не мала права
Вонігівська сільська рада, цього
всього зроблено не було. Проект
детального планування це лише папір,
який на думку тодішнього Вонігівського
сільського голови, був здійснениий і
розроблений. Документів, які б
обґрунтовували розміщення цього
кварталу забудови не було. Також,
рішення про надання дозволу на
розробку проектів відведення
земельних ділянок у кварталі садибної
забудови не відповідали чинному
законодавству. Позов вважають
обгрунтованим та просять його
задовольнити.

Представник відповідача Вонігівської
сільської ради Лучко М.М. в судовому
засіданні позов не визнав, посилаючись
на подані письмові заперечення та
додатково пояснив, що він працює
землевпорядником Вонігівської
сільської з 1997 року. План детальної
забудови в урочищі «Рит» є погодженим
та затвердженим усіма службами.
Рішення сільської ради є законними.
Міліоративної системи на балансі
Вонігівської сільської ради не має і
актом вона не передавалася. Від
кварталу забудови до газопроводу
відстань складає близько 24 метри.
Просить в задоволенні позову
відмовити.

Представник третьої особи ОСОБА_2 -
адвокат ОСОБА_21 в судовому засіданні
позов не визнав та пояснив, що
представники позивача аргументують
позов такими позиціями, які не мають
ніякого відношення до газопроводу. Їх
твердження не відповідає дійсності,
тому що в матеріалах справи є документи
щодо газопроводу, який знаходиться на
відстані 23 метри від забудови. З
матеріалів справи вбачається, що була
якась меліоративна система, але
оригіналу акту передачі меліоративної
системи позивачем так і не надано.
Більше того підпис від імені голови
сільської ради невідомо хто підписав,
оскільки в матеріалах справи
колишнього голови є заява про те, що він
цей акт не підписав. В законному
порядку спірна земля не видавалась як
пасовище. На підставі оскаржуваних
рішень жителям с. Вонігово видано
державні акти, а деякі з них вже
побудували і будинки. Просить
відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи ОСОБА_14 -
ОСОБА_22 в судовому засіданні зазначила,
що з 2010 року в них є державний акт на
право власності земельної ділянки на
спірній земельній ділянці. На даний час
державний акт є законним та погодженим
з усіма службами. Просить в задоволенні
позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання
не з»явився, хоч про час та місце
розгляду справи був належним чином
повідомлений, а тому суд в порядку ст.128
ч.4 КАС України розглянув справу в його
відсутності на підставі наявних у
справі доказів.

Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13 в судове засідання не
з»явилися, так як надали суду заяви про
розгляд справи в їх відсутності, проти
задоволення позовних вимог
заперечують, а тому суд в порядку ст.128
ч.4 КАС України розглянув справу в їх
відсутності на підставі наявних у
справі доказів.

Спеціаліст ОСОБА_23 в судовому
засіданні пояснив, що він працює
завідуючим юридичним сектором
Управління Держземагенства в
Тячівському районі. З матеріалів
справи видно, що землі в межах с.
Вонігово по контуру 483, де зазначена
площа 15,4 га., на карті згідно позначок
відображені як сінокіс, а саме дві
горизонтальні рисочки - угіддя, а
відповідно до наявних меж населеного
пункту може сказати, що це не є садами,
оскільки сади мають інакше позначення.
Це можуть бути як землі в межах села
житлової громадської забудови. Йому
відомо, що в 2009 році було розширення меж
щодо земельних ділянок села Вонігово і
включено урочище «Рит» та «Вертолітна
Площадка» в межі с. Вонігово. Наскільки
йому відомо, урочища «Вертолітна
площадка» і «Рит» є різними урочищами.,
але точно він цього не знає. Після того
як був розроблений та затверджений
проект землеустрою технічна
документація не виготовлялася. У
зв'язку з додатково включеними землями
площею 213,4 га. ці землі не
встановлювалися в натурі та не
закріплювались спеціально межовими
знаками спеціального зразка, внаслідок
цього не вироблялася технічна
документація. Межі території земельної
ділянки в натурі не закріплювалися. До
державного земельного кадастру зміни
вносилися, оскільки після виготовлення
розробником проекту він передав
електронні документи, обмінні файли і
вони включили їх у межі населеного
пункту. Про наявність змін меж
відомості у кадастрі є і вони були
внесені 01.01.2011 року при здачі звітності.
Про те, що на земельній ділянці в
урочищі «Рит» діє меліоративна система
йому не відомо, підтверджуючих
документів або матеріалів в них не має.
Меліоративна система слугує для
осушення та зрошення земель.

Дослідивши всі обставини справи, суд
дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до оглянутого в судовому
засіданні проекту землеустрою щодо
зміни меж села Вонігово, розробленого
ДП «Закарпатський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою» за
замовленням Вонігівської сільської
ради на підставі договору від 12.05.2004
року за №52 в основний масив села
Вонігова включено 5 земельних ділянок
загальною площею 213,4 га.(Т.2 а.с.193-200).

Рішенням 27 сесії 5 скликання
Вонігівської сільської ради від 26
березня 2009 року було затверджено
техніко-економічне обґрунтування
розвитку населеного пункту села
Вонігово (Т.2 а.с.208-210).

Висновками Вонігівської сільської
ради від 13 квітня 2009 року за №1,
Управління Держкомзему у Тячівському
районі за №435, відділу містобудування
та архітектури Тячівської РДА від 20
березня 2009 року за №03/ПД-59,
Верхньо-Тисянського сектору охорони
навколишнього природного середовища в
Закарпатській області від 15 квітня 2009
року за №105, Тячівської районної
санітарно-епідеміологічної станції
від 20 березня 2009 року за №339, управління
культури Закарпатської ОДА від 14
квітня 2009 року за №01-08/1196, Тячівської
районної державної адміністрації від 17
квітня 2009 року за №719/02-33, Тячівської
районної ради від 14 квітня 2009 року за
№90/02-18, було погоджено розроблений ДП
«Закарпатський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою»
проект внесення змін в межі села
Вонігово щодо додаткового включення в
межі села Вонігово 213,4 га земель,
внаслідок чого загальна площа села
Вонігово становитиме за проектом 458,4
га. замість 245,0 га. (Т.2 а.с.219-226).

Відповідно до рішення 15 сесії 5
скликання Тячівської районної ради від
10 квітня 2009 року за №484 на підставі
клопотання державного підприємства
«Закарпатський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою» від
20.03.2009 року за №318 було погоджено проект
землеустрою щодо зміни меж населеного
пункту с. Вонігова (Т.2 а.с.227).

В подальшому Головним Управлінням
Держкомзему в Закарпатській області
був складений висновок державної
експертизи землевпорядної
документації за №428-09 (Т.2 а.с.229).

Рішенням Закарпатської обласної ради
від 7 серпня 2009 року за №940 відповідно
до розробленого проекту землеустрою
зміни меж населеного пункту села
Вонігова Вонігвської сільської ради
додатково включені земельні ділянки
площею 213,4 га. та встановлено межі
населеного пункту села Вонігово
загальною площею 458,4 га. (Т.2 а.с.231).

З картографічного зображення проекту
змін меж населеного пункту села
Вонігово встановлено, що до складу
земель в межі с. Вонігово включено
також земельну ділянку в урочищі «Рит»
по контуру 483 площею 15,4 га. (Т.2 а.с.232).

Згідно даних поконтурної відомості
земель, які додатково включені до
складу земель села Вонігово, земельна
ділянка в урочищі «Рит», площею 15,4 га.
по контуру 483 відноситься до сіножатих,
тобто раніше відносилося до земель
сільськогосподарського призначення
(Т.2 а.с.211).

З даних вказаної поконтурної відомості
земель також встановлено, що до складу
земель села Вонігово додатково
включені також пасовища площею 81,2 га.

Відповідно до графічного зображення
проекту детального планування
житлової забудови в с.Вонігово в
урочищі «Рит», який погоджений
відповідними службами, встановлено
місце розташування земельних ділянок
для забудови. (Т.2 а.с.233).

Згідно протоколу засідання зборів
селян села Вонігово від 14 травня 2009
року, на яких були присутні 161 чоловік
та 15 чоловік з громадської організації
«Сільська коровка», було прийнято
рішення щодо залишення всіх пасовищ, що
є в селі Вонігово за громадою села для
випасання худоби жителів села, а також
прийнято рішення щодо залишення
урочища «Рит» для виділення земельних
ділянок для будівництва жителям села
площею 0,12 га. (Т.1 а.с.153-154).

На підставі рішення 20 сесії 5 скликання
Вонігівської сільської ради від 12
серпня 2009 року було затверджено проект
детального планування садибної
забудови с. Вонігово в урочищі «Рит»
для будівництва житлових будинків
громадянам села (Т.1 а.с.9).

Отже, земельна ділянка в урочищі «Рит»
після розроблення проекту детального
планування садибної забудови с.
Вонігово, погодженого відповідними
дозвільними службами району,
визначення додаткових меж села
Вонігово, після яких вказана земельна
ділянка ввійшла до складу земель села
Вонігова, проведення відповідних дій
Вонігівської сільської ради стала
відноситися до земель житлової та
громадської забудови.

Згідно рішення 25 сесії 5 скликання
Вонігівської сільської ради від 11
лютого 2010 року за №2 надано дозвіл на
розробку проекту відводу земельної
ділянки щодо передачі у власність для
будівництва та обслуговування
житлового будинку громадянам згідно
додатків 1, 2, 3, а саме - 79 громадянам на
вулицях Франка-Нова. Польова, Яблунева,
Лісова (Т.1 а.с.59-62).

Відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯИ
№2897901 від 16 березня 2010 року третя особа
ОСОБА_3 є власником земельної ділянки
площею 0,09 га. в с.Вонігово, вул.
Яблунева,38, Тячівського району, і після
погодження та затвердження
містобудівних умов і обмежень на
забудову вказаної земельної ділянки,
отримання необхідних дозволів з
відповідних служб ОСОБА_3 було
виготовлено будівельний НОМЕР_1 на
забудову земельної ділянки в
с.Вонігово, вул. Яблунева,38, Тячівського
району, та його надано інспекцією ДАБК
в Закарпатській області дозвіл на
виконання будівельних робіт №1609 від 7
жовтня 2010 року (Т.1 а.с.71-125).

Згідно державних актів на право
власності на земельну ділянку треті
особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8., ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 є власниками
земельних ділянок в АДРЕСА_1 (Т.2 а.с.98-109).

Згідно ст.2 ч.2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

У відповідності до ст. 9 КАС України суд
при вирішенні спору керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією України та законами
України.

Статтею 2 Земельного кодексу України
визначено, що земельні відносини - це
суспільні відносини щодо володіння,
користування і розпорядження землею.
Суб'єктами земельних відносин є
громадяни, юридичні особи, органи
місцевого самоврядування та органи
державної влади. Об'єктами земельних
відносин є землі в межах території
України, земельні ділянки та права на
них, у тому числі на земельні частки
(паї).

Земельні відносини в Україні
регулюються Конституцією України, цим
Кодексом, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими
актами (ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу
України).

Відповідно до ст.12 ч.1 ЗК України до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить також розпорядження землями
територіальних громад, передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб відповідно до цього
Кодексу, організація землеустрою,
вирішення інших питань у галузі
земельних відносин відповідно до
закону.

Статтею 20 цього ж Кодексу передбачено,
що віднесення земель до тієї чи іншої
категорії здійснюється на підставі
рішень органів державної влади та
органів місцевого самоврядування
відповідно до їх повноважень. Зміна
цільового призначення земель
провадиться органами виконавчої влади
або органами місцевого самоврядування,
які приймають рішення про передачу цих
земель у власність або надання у
користування, вилучення (викуп) земель
і затверджують проекти землеустрою або
приймають рішення про створення
об'єктів природоохоронного та
історико-культурного призначення.

У відповідності до ст. 81 ч.1 ЗК України
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки в тому
числі шляхом безоплатної передачі із
земель державної і комунальної
власності, приватизації земельних
ділянок, що були раніше надані їм у
користування.

Підстави та порядок набуття права на
землю, а також порядок передачі
земельних ділянок визначено у ст.ст. 116,
118 ЗК України.

Із зазначених норм випливає, що
отримання земельної ділянки у
власність або в користування
супроводжується різними діями
зацікавленої особи, прийняттям
відповідних рішень органу місцевого
самоврядування (щодо дачі згоди на
розроблення проекту відведення
земельної ділянки, про затвердження
проекту відведення та про передачу
земельної ділянки).

Зокрема, згідно ст. 116 ч. 4 ЗК України
передача земельних ділянок безоплатно
у власність громадян у межах норм,
визначених цим Кодексом, проводиться
один раз по кожному виду користуванні.

Відповідно до ч.6 ст. 118 ЗК України
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додаються графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки.

Статтею 33 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» передбачені
повноваження виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад у
сфері регулювання земельних відносин
та охорони навколишнього природного
середовища.

Згідно ст.26 п.34 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються також питання регулювання
земельних відносин.

Рада в межах своїх повноважень, згідно
до ст.59 ч.1 цього Закону приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.

Засади правового регулювання
суспільних відносин, що виникають у
процесі проведення меліорації земель,
використання меліорованих земель і
меліоративних систем, та повноваження
органів виконавчої влади і органів
місцевого самоврядування у сфері
меліорації земель в Україні
регламентуються положеннями Закону
України від 14 січня 2000 року № 1389-XIV «Про
меліорацію земель» (далі - Закон №
1389-XIV).

Згідно ст. 1 цього Закону меліоровані
землі - угіддя, на яких здійснено
комплекс меліоративних заходів
відповідно до затвердженої в
установленому порядку проектної
документації.

Порядок експлуатації меліоративних
систем та використання меліорованих
земель визначений у Розділі 7 Закону №
1389-XIV.

Як встановлено в судовому засіданні,
виходячи з даних техніко-економічного
обґрунтування розвитку населеного
пункту села Вонігово (Т.2 а.с.209-210),
основною причиною виготовлення
проекту встановлення нових меж села
Вонігово шляхом включення в межі села
додаткових земель став різкий приріст
чисельності населення в селі та у
зв'язку з цим гостра потреба розвитку
житлового будівництва, а також подача
400 заяв жителів села на виділення їм
земельних ділянок для будівництва.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
приймаючи рішення від 12 серпня 2009 року
на пленарному засіданні 20 сесії 5
скликання щодо затвердження проекту
детального планування садибної
забудови с. Вонігово в урочищі «Рит»
для будівництва житлових будинків
громадянам села, після включення цих
земель в межі села Вонігово,
розроблення детального планування
садибної забудови с. Вонігово в урочищі
«Рит» Вонігівська сільська рада, діяла
в межах своїх повноважень відповідно
до Земельного кодексу України та
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Доводи представників позивачів щодо
незаконності дій відповідача щодо
розміщення кварталу забудови в урочищі
«Рит», оскільки через спірну земельну
ділянку в урочищі «Рит», де розміщений
квартал забудови, проходить газопровід
високого тиску Теребля - Буштино, суд
вважає безпідставними, оскільки
відповідно схеми розташування
вказаного газопроводу, погодженої з
Тячівською філією ВАТ «Закарпатгаз» 28
грудня 2010 року, газопровід знаходиться
від межі кварталу забудови в урочищі
«Рит» на відстані 25,95 метрів (Т.1 а.с.134),
що відповідає нормам ДБН 360-92.

Також суд не бере до уваги доводи
представників позивачів з посиланням
як на доказ копію акту
приймання-передачі інженерної
інфраструктури
внутрішньогосподарської
меліоративної системи на території
Вонігівської сільської ради від 12
липня 2004 року, щодо незаконності дій
відповідача щодо розміщення кварталу
забудови в урочищі «Рит» на
меліорованих землях, на якій
розташовані меліоративні системи,
оскільки належними та допустимими
доказами обставина, що земельна
ділянка в урочищі «Рит» села Вонігово,
де розміщений квартал забудови,
належними та допустимими доказами в
судовому засіданні не стверджена.

На пропозицію суду надати оригінал
вказаного акту приймання-передачі
інженерної інфраструктури чи
зазначити місце його знаходження для
вирішення питання щодо його
витребування, оскільки представники
відповідача та третьої особи
заперечили щодо допустимості та
належності вказаної копії акту
приймання-передачі інженерної
інфраструктури
внутрішньогосподарської
меліоративної системи на території
Вонігівської сільської ради від 12
липня 2004 року як доказу, представники
позивача відмовилися надати для огляду
оригінал вказаного акту
приймання-передачі чи зазначити місце
його знаходження.

Крім того, суд констатує, що вказана
копія акту приймання-передачі
інженерної інфраструктури
внутрішньогосподарської
меліоративної системи на території
Вонігівської сільської ради ще не
свідчить про наявність меліоративних
систем саме на земельних ділянках в
кварталі забудови в урочищі «Рит».

Інших доказів щодо належності
земельної ділянки в кварталі забудови
в урочищі «Рит» села Вонігово до
меліорованих земель позивачем не
надано.

Відповідно до ст. 71 цього Кодексу кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Докази, згідно до ст. 70 цього Кодексу,
повинні бути належними і допустимими.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущенні.

Доводи представників позивача щодо
порушення прав та законних інтересів
Громадської організації "Сільська
коровка" у зв'язку з необхідністю
випасання мешканцями села великої
кількості худоби через дії
Вонігівської сільської ради щодо
розміщення кварталу забудови в урочищі
«Рит» села Вонігово для надання у
власність мешканцям села земельних
ділянок для будівництва та
обслуговування житлових будинків, де
значна кількість мешканців села
Вонігова приватизувала земельні
ділянки для будівництва та
обслуговування житлових будинків та
розпочала їх будівництво, суд вважає
безпідставними, оскільки в судовому
засіданні матеріалами справи
стверджено, що в межах села Вонігово є
достатня кількість інших
сільськогосподарських земель для
випасання худоби членів Громадської
організації "Сільська коровка", які не
представляють інтереси всіх мешканців
села Вонігово.

Інших належних і допустимих доказів
сторонами не наведено.

Оцінивши в сукупності зібрані по
справі наведені докази, суд вважає, що
дії Вонігівської сільської ради щодо
розміщення кварталу забудови в урочищі
«Рит» та щодо передачі земельних
ділянок під забудову є правомірними,
приймаючи рішення 20 сесії 5 скликання
від 12.08.2009 року «Про затвердження
проекту детального планування
садибної забудови с. Вонігово в ур.
«Рит» та рішення 25 сесії 5 скликання від
11.02.2010 року «Про надання дозволу
громадянам с.Вонігово на розробку
проектів відведення земельних ділянок
щодо передачі у власність для
будівництва та обслуговування жилих
будинків в урочищі «Рит» відповідно до
списку, в якому вказується площа
земельної ділянки. Вонігівська
сільська рада діяла в межах своїх
повноважень, а тому в задоволенні
позову Громадської організації
"Сільська коровка" слід відмовити.

Судові витрати в частині сплати
судового збору слід покласти на
позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 10, 71, 72, 128, 159 - 163 КАС
України, ст. ст. 12, 20, 81, 116, 118, 119. 152, 158 ЗК
України, ст.ст.26, 33 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні», суд,

П О С Т А Н
О В И В :

В задоволенні позову Громадської
організації "Сільська коровка" до
Вонігівської сільської ради, третіх
осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 про
визнання дій неправомірними та
визнання протиправними та скасування
рішень, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тячівський районний суд протягом
десяти днів з дня отримання копії цієї
постанови.

Головуючий :

В.І.Бобрушко