Справа № 804/15032/14
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Верба І.О.,
розглянувши у письмовому провадженні у
місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Комунального
підприємства «Житлово-експлуатаційне
підприємство №10» Дніпропетровської
міської ради про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
17 вересня 2014 року Дніпропетровське
обласне відділення Фонду соціального
захисту інвалідів звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із позовною
заявою до Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційне підприємство
№10» Дніпропетровської міської ради з
позовними вимогами про:
адміністративно-господарських санкцій
- стягнення пені за порушення
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 12,89 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що
відповідач не сплатив у добровільному
порядку суми штрафу за одне незайняте
робоче місце інваліда у 2013 році, що
підтверджується звітом про зайнятість
і працевлаштування інвалідів за 2013 рік,
у зв'язку із несвоєчасною сплатою
відповідно до закону нараховано суми
Представник позивача в судове
засідання не прибув, факсимільним
зв'язком направив клопотання про
розгляд справи за його відсутності.
Відповідач заперечень на позовну заяву
не надав, ухвалу про відкриття
провадження у справі та повістку про
виклик до суду направлено на адресу
відповідача, що вказана у Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців,
рекомендованим поштовим
відправленням, але конверт повернуто
на адресу суду у зв'язку із неврученням
(за закінченням терміну зберігання). За
таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними у ній
матеріалами, оскільки судом вжито усіх
заходів для повідомлення відповідача
належним чином про розгляд справи.
Враховуючи повідомлення належним
чином позивача та відповідача про дату,
час і місце судового розгляду, та
відсутність перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні, суд дійшов
висновку про розгляд справи у
письмовому провадженні за правилами
частини шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов не
підлягає задоволенню з наступних
28 лютого 2014 року Комунальне
підприємство «Житлово-експлуатаційне
підприємство №10» Дніпропетровської
міської ради подало звіт про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів у формі №10-ПІ за 2013 рік,
згідно якого середньооблікова
кількість штатних працівників
облікового складу визначена у
кількості 45 осіб за рік, з них
середньооблікова кількість штатних
працівників інвалідів - 1 особа,
кількість інвалідів, які мали
працювати - 2 особи, фонд оплати праці
штатних працівників 1934,10 тис. грн.,
середньорічна заробітна плата
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих місць
У зв'язку із відсутністю
працевлаштованих інвалідів позивач
адміністративно-господарських санкцій
та пені із середньої річної заробітної
плати штатного працівника: кількість
робочих місць, призначених для
забезпечення працевлаштування
інвалідів, відповідно до 4% нормативу
робочих місць - 45 х 0,04 = 2; кількість
незайнятих робочих місць, призначених
для забезпечення працевлаштування
інвалідів - 2 - 1 = 1 особа; середньорічна
заробітна плата штатного працівника -
адміністративно-господарських санкцій
адміністративно-господарських
санкцій: станом на 16.04.2014 року ставка
НБУ склала 9,50%, кількість днів у
поточному році 365, одноденний розмір
пені 0,03%, кількість прострочених днів 1
Вирішуючи спір по суті, суд виходить із
того, що спеціальним законом, який
визначає основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні і
гарантує їм рівні з усіма іншими
громадянами можливості для участі в
економічній, політичній і соціальній
сферах життя суспільства, створення
необхідних умов, які дають можливість
інвалідам вести повноцінний спосіб
життя згідно з індивідуальними
здібностями і інтересами, є Закон
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» від
21.03.1991 року №875-XII (далі - Закон №875).
Відповідно до статі 19 Закону №875 для
підприємств, установ, організацій
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Підприємства,
установи, організації самостійно
розраховують кількість робочих місць
для працевлаштування інвалідів
відповідно до нормативу і забезпечують
працевлаштування інвалідів.
Виконанням нормативу робочих місць у
кількості, визначеній згідно з законом,
вважається працевлаштування
підприємством інвалідів, для яких це
місце роботи є основним.
Порядок реєстрації у Фонді соціального
захисту інвалідів, його відділеннях,
строки подання йому звітів про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів, зарахування кількості
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, контролю за виконанням
нормативів робочих місць та перевірки
підприємств, установ, організацій, щодо
їх реєстрації у Фонді соціального
захисту інвалідів, його відділеннях,
подачі щорічного звіту та сплати ними
адміністративно-господарських
санкцій, а також надання державній
службі зайнятості інформації,
необхідної для організації
працевлаштування інвалідів,
визначаються Кабінетом Міністрів
«Порядком подання підприємствами,
установами, організаціями та фізичними
особами, що використовують найману
працю, звітів про зайнятість і
працевлаштування інвалідів та
інформації, необхідної для організації
їх працевлаштування», затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 31 січня 2007 року №70, визначена
процедура подання підприємствами, що
використовують найману працю, в яких за
основним місцем роботи працює вісім і
більше осіб, звітів про зайнятість і
працевлаштування інвалідів
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів та інформації про наявність
вільних робочих місць вакантних посад
для працевлаштування інвалідів -
центру зайнятості. Згідно пункту 2
вказаного порядку інформацію про
наявність вільних робочих місць
(вакантних посад) для працевлаштування
інвалідів роботодавці подають центру
зайнятості за місцем їх реєстрації як
платників страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття за формою, затвердженою
Мінпраці за погодженням з
Відповідно до частини восьмої статті 69
Господарського кодексу України
підприємство з правом найму робочої
сили забезпечує визначену відповідно
до закону кількість робочих місць для
працевлаштування, зокрема інвалідів.
Відповідальність підприємства за
невиконання даної вимоги
встановлюється законом.
Одним із аспектів соціальної
захищеності інвалідів, відповідно до
частини першої статті 17 Закону №875, є
право працювати на підприємствах, в
установах, організаціях, а також
займатися підприємницькою та іншою
трудовою діяльністю, яка не заборонена
Обов'язки роботодавців стосовно
забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування визначені частиною
третьою статті 18 Закону №875, а саме:
виділення та створення робочих місць
для працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальних робочих місць;
створення для інвалідів умов праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації; забезпечення інших
соціально-економічних гарантій,
передбачених чинним законодавством;
надання державній службі зайнятості
інформації, необхідної для організації
працевлаштування інвалідів;
звітування Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 27.12.2006 року №1836
«Про реалізацію статті 181 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
потреба у створенні інваліду,
зареєстрованому в державній службі
зайнятості як безробітний,
спеціального робочого місця або
ділянки виробничої площі та вимоги до
них встановлюються індивідуальною
програмою реабілітації.
Про наявність вакансій для
працевлаштування інвалідів
роботодавці повідомляють
територіальні відділення Фонду
соціального захисту інвалідів (далі -
відділення Фонду) шляхом подання
статистичної звітності у формі №10-ПІ
поштова - річна «Звіт про зайнятість та
працевлаштування інвалідів». Водночас,
про наявність вакантних місць
роботодавці щомісячно повідомляють
центри зайнятості, направляючи
звітність у формі №3-ПН «Звіт про
наявність вакансій», затверджений
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 19.12.2005
року №420, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 21.12.2005
Статтею 20 Закону №875 встановлено, що
підприємства, установи, організації
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, за кожне робоче місце,
призначене для працевлаштування
інваліда і не зайняте інвалідом.
Положення цієї частини не поширюється
на підприємства, станови і організації,
що повністю утримуються за рахунок
коштів державного або місцевих
Порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк.
Адміністративно-господарські санкції
розраховуються та сплачуються
підприємствами самостійно в строк до 15
квітня року, наступного за роком, в
якому відбулося порушення нормативу.
Спори, що виникають із правовідносин за
статтями 19, 20 Закону№875, вирішуються
Фондом соціального захисту інвалідів
або в судовому порядку.
Судом встановлено, що відповідачем у 2013
році щомісяця з січня по грудень
включно надавались до Жовтневого
районного центру зайнятості звіти за
формою №3-ПН «Звіт по наявність
вакансій», в яких заявлялась потреба в
працівниках-інвалідах в кількості 1
(одна) вакансія. Протягом 2013 року на
підприємство КП «ЖЕП №10» особи з
групою інвалідності, які були
зареєстровані у Жовтневому районному
центрі зайнятості, направлені не були.
На думку суду позов не підлягає
задоволенню, оскільки відповідач вжив
достатніх передбачених чинним
законодавством заходів, направлених на
забезпечення працевлаштування
інвалідів та уникнення встановленої
законом відповідальності.
Крім того, створення відповідачем для
інвалідів умов праці з урахуванням
індивідуальних програм реабілітації
неможливе без наявності інваліда.
При вирішенні питання про
правомірність стягнення
адміністративно-господарських санкцій
слід виходити із загальних норм права
відносно відповідальності за
порушення зобов'язань та встановлення
в діях або бездіяльності роботодавця
складу правопорушення з метою
застосування юридичної
відповідальності у вигляді
адміністративно-господарських
Так, елементами правопорушення є вина
та наявність причинного зв'язку між
самим порушенням та його наслідками.
Застосування принципу вини як умови
відповідальності пов'язане з
необхідністю доведення порушення
Суд дійшов висновку, що роботодавець
вжив необхідних заходів для
недопущення господарського
правопорушення, отже, застосування у
адміністративно-господарських санкції
за невиконання нормативу робочих місць
є таким, що суперечить чинному
законодавству України.
Керуючись статтями 128, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
В задоволенні адміністративного
позову Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Комунального
підприємства «Житлово-експлуатаційне
підприємство №10» Дніпропетровської
міської ради про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 12,89 грн. - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.О. Верба