Справа № 815/4968/14
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4968/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2014 року
м.
Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Судді
Харченко Ю.В.

При секретарі
Кипаренко Н.Ю.

За участю представників сторін:

Від позивача: Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-промислова група
«МАЙСТЕР» Гризан О.П. - за довіреністю
від 08.10.2014р. №72.

Від відповідача: Південної митниці
Міндоходів Мальцев Д.В. - за довіреністю
від 27.01.2014р. №1256/15-70-10.

Від відповідача: Головного управління
державної казначейської служби
України в Одеській області до суду не
з'явився, незважаючи на те що, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином та
своєчасно.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-промислова група
«МАЙСТЕР» до Південної митниці
Міндоходів, Головного управління
державної казначейської служби
України в Одеській області про
визнання протиправним та скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів №500060804/2014/000018/2 від
18.08.2014р., визнання протиправною
бездіяльності щодо повернення
надмірно сплаченого до бюджету мита у
сумі 67072,66грн., стягнення з Державного
бюджету України завдані збитки на суму
надмірно сплаченого до бюджету мита у
сумі 67072,66грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-промислова група
«МАЙСТЕР» звернулось до Одеського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою, у якій з урахуванням
уточнень (від 29.09.2014р. вхід.№23845/14),
просить суд визнати протиправним та
скасувати рішення Південної митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів №500060804/2014/000018/2 від
18.08.2014р., визнати протиправною
бездіяльність Південної митниці
Міндоходів щодо повернення надмірно
сплаченого ТОВ «ІПГ «Майстер» до
бюджету мита у сумі 67072,66грн., стягнути з
Державного бюджету України на користь
ТОВ «ІПГ «Майстер» завдані збитки на
суму надмірно сплаченого до бюджету
мита у сумі 67072,66грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на відсутність порушень з
боку Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-промислова група
«МАЙСТЕР» положень чинного митного
законодавства, оскільки Товариством у
електронній митній декларації
№500060804/2014/001169 від 13.08.2014р. було заявлено
митну вартість товару за ціною
Контракту від 25.05.2013р. №290580, укладеного
між ТОВ «Інвестиційно-промислова група
«МАЙСТЕР» (Покупець) та YANGIL CO.,LTD, Корея
(Постачальник), за яким Покупець
придбав у Постачальника поліефірне
штапельне волокно, загальною вагою
115000кг., за ціною 0,98 доларів США/кг.,
загальною вартістю 112700 доларів США, яка
підтверджена наданими Товариством до
Південної митниці відповідними
документами, у зв'язку з чим, на думку
позивача, у контролюючого органу не
було передбачених ст.57 Митного кодексу
України підстав для застосування
другорядного методу - за ціною
ідентичного товару, та відповідно
коригування митної вартості товару.

Відповідач - Південна митниця
Міндоходів з позовними вимогами не
погоджується та вважає їх
необґрунтованими з підстав, викладених
у письмових запереченнях на
адміністративний позов (вхід.№22706/14 від
15.09.2014р.), наголошуючи, зокрема, на
правомірності винесення оскаржуваного
позивачем Рішення про коригування
митної вартості товару №500060804/2014/000018/2
від 18.08.2014р., оскільки подані
Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-промислова група
«МАЙСТЕР» для митного оформлення
документи містили розбіжності, а саме:
у прайс-листі від 04.06.2014р. б/н не вказана
довжина різання; у сертифікаті про
походження від 27.06.2014р. №050-14-0490388 адреса
експортера не співпадає з адресою яка
зазначена в копії МД іноземної країни
від 25.06.2014р. №120-10-14-01138518; інформація про
товар, котра зазначена у інвойсі від
25.06.2014р. № YІ-140625, довідці від 06.08.2014р.
№000650 не співпадає з інформацією яка
зазначена в прайс-листі від 04.06.2014р. б/н,
калькуляціях, сертифікатах якості, та
інших товаросупровідних документах;
довідка, стосовно вартості перевезення
товару від 05.08.2014р. №837 не містить
інформації щодо страхування товару
(складова митної вартості); у
розрахунках ціни (калькуляціях) не
вказана валюта, в якій вона
розраховувалась. Також, контролюючий
орган зазначає, що питання контролю
правильності обчислення декларантом
митної вартості, як і визначення методу
її обчислення у встановленому законом
порядку, відносяться до виключної
компетенції митних органів.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні у матеріалах
справи письмові докази в сукупності та
системно проаналізувавши приписи
митного законодавства, суд встановив
наступне.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, 25.05.2013р. між ТОВ
«Інвестиційно-промислова група
«МАЙСТЕР» (Покупець) та YANGIL CO.,LTD, Корея
(Постачальник), укладено Контракт
№290580, згідно з п.1 якого Постачальник
зобов'язується передати (поставити)
Покупцю продукцію хімічної
промисловості (поліефірне штапельне
волокно), а Покупець зобов'язується
прийняти та сплатити вказаний товар.

Так, судом з'ясовано, що відповідно до
Інвойсу від 25.06.2014р. №YI-140625 позивач - ТОВ
«Інвестиційно-промислова група
«МАЙСТЕР» придбав у YANGIL CO.,LTD, Корея,
партію товару, а саме: поліефірне
штапельне волокно, загальною вагою
115000кг., за ціною 0,98 доларів США/кг.,
загальною вартістю 112700 доларів США, яка
своєчасно була сплачена ТОВ
«Інвестиційно-промислова група
«МАЙСТЕР» на користь контрагента - YANGIL
CO.,LTD, Корея, про що свідчить наявна у
матеріалах справи належним чином
засвідчена банківська виписка від
04.08.2014р. на загальну суму 112700 доларів
США.

Під час з'ясування фактичних обставин
справи судом встановлено, що з метою
здійснення митного оформлення
вищеозначеного товару, а саме
поліефірного штапельного волокна, та
підтвердження митної вартості товару,
позивачем - ТОВ
«Інвестиційно-промислова група
«МАЙСТЕР» 13.08.2014р. до Південної митниці
Міндоходів було надано електронну
митну декларацію №500060804/2014/001169,
зовнішньоекономічний контракт від
25.05.2013р. №290580, інвойс від 25.06.2014р. №YI-140625,
копію МД (митної декларації) іноземної
країни від 25.06.2014р. №120-10-14-01138518,
прайс-лист від 04.06.2014р. б/н, сертифікат
про походження від 27.06.2014р. №050-14-0490388,
довідка, що підтверджує вартість
перевезення товару від 05.08.2014р. №837.

Судом встановлено, що за результатами
розгляду вантажно-митної декларації
№500060804/2014/001169 від 13.08.2014р., з доданими до
неї документами, наданих ТОВ
«Інвестиційно-промислова група
«МАЙСТЕР» до Південної митниці
Міндоходів для митного оформлення
товару, у контролюючого органу виникли
сумніви щодо правильності визначення
митної вартості задекларованого
Товариством товару, у зв'язку з чим
13.08.2014р. Південною митницею Міндоходів
на адресу позивача було надіслано
електронне повідомлення про виявлення
невідповідності, у якому зазначено, що
в прайс-листі від 04.06.2014р. б/н не вказана
довжина різання; у сертифікаті про
походження від 27.06.2014р. №050-14-0490388 адреса
експортера не співпадає з адресою яка
зазначена в копії МД іноземної країни
від 25.06.2014р. №120-10-14-01138518; інформація про
товар, яка зазначена у інвойсі від
25.06.2014р. № YІ-140625, довідці від 06.08.2014р.
№000650 не співпадає з інформацією яка
зазначена в прайс-листі від 04.06.2014р. б/н,
калькуляціях, сертифікатах якості, та
інших товаросупровідних документах;
довідка, стосовно вартості перевезення
товару від 05.08.2014р. №837 не містить
інформації щодо страхування товару
(складова митної вартості); у
розрахунках ціни (калькуляціях) не
вказана валюта, в якій вона
розраховувалась.

За наслідками розгляду означеного
повідомлення Південної митниці
Міндоходів від 13.08.2014р., позивачем - ТОВ
«Інвестиційно-промислова група
«МАЙСТЕР» до митного органу надано
листи виробника від 14.08.2014р., у якому
зазначено, що даний товар не є біржовим
товаром, від 04.06.2014р. у якому зазначено,
що поліефірне штапельне волокно має
довжину різання 64мм., калькуляції
вартості від 25.06.2014р., та лист з бюро
перекладів «Світ перекладу» від
14.08.2014р., у якому зазначено, що переклад
Сертифіката походження від 27.06.2014р.
№050-14-0490388, та Експортної декларації від
25.06.2014р. №120-10-14-01138518 з корейської мови
на англійську є вірним. Те, що в адресі
компанії YANGIL CO.,LTD є розбіжності, то є
вірно та визначається особливостями
перекладу. Адреса у Експортній
декларації від 25.06.2014р. №120-10-14-01138518, а
саме 980, Geumsan Waegwan Chilgok Kyongbuk, Korea, та адреса
у сертифікаті походження від 27.06.2014р.
№050-14-0490388 - 980, Kumsan-REE, Waegwan-EUP, Chilgok-GUN, Kyongbuk,
Korea, є повністю ідентичними. В адресі
Сертифікату походження наведено
уточнення великими літерами, які
позначають адміністративний поділ
Південної Кореї. Так, REE позначає
селище, EUP - місто, GUN - повіт.

Судом також з»ясовано, що 14.08.2014р. ТОВ
«Інвестиційно-промислова група
«МАЙСТЕР» звернулось до контролюючого
органу з заявою №2846 щодо необхідності
проведення консультації з питань
визначення митної вартості товару, за
результатами розгляду якої Південною
митницею Міндоходів на адресу заявника
надіслано лист №12380/15-70-52 від 26.08.2014р., у
якому зазначено, що за результатом
проведеної консультації між органом
доходів і зборів та декларантом з метою
обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості, було
обрано метод визначення митної
вартості - за ціною договору щодо
ідентичних товарів. Оскільки,
відповідно до п.2 ст.58 Митного кодексу
України, використані декларантом
відомості не підтверджені
документально, відповідно до п.3 ст.58
Митного кодексу України застосовують
другорядні методи, зазначені у пункті 2
частини першої статті 57 Кодексу. У
митного органу наявна інформація щодо
вартості операцій з ідентичними
товарами. З метою забезпечення повноти
оподаткування зазначеного товару було
проведено аналіз бази даних ЄАІС ДМСУ
та встановлено, що рівень митної
вартості ідентичного товару, митне
оформлення якого уже здійснено, є
більшим - 1,32 дол.США/кг. (МД від 02.08.2014р.
№500060001/2012/026080), ніж рівень митної
вартості, який було заявлено
декларантом - 1,096347 дол.США/кг. Органом
доходів і зборів прийнято рішення про
необхідність коригування заявленої
декларантом ТОВ «ІПГ «Майстер» митної
вартості товару від №500060804/2014/000018/2 від
18.08.2014р. Декларанту ТОВ «ІПГ «Майстер»
роз'яснено права, викладені у статті 55
Кодексу, щодо випуску товарів у вільний
обіг за умови надання гарантії
відповідно до розділу X Кодексу. Товар -
«волокна штапельні синтетичні»
випущено у вільний обіг за умови сплати
митних платежів згідно з митною
вартістю цих товарів, визначеною
декларантом, та сплатою різниці між
сумою митних платежів, обчисленою
згідно з митною вартістю товарів,
визначеною декларантом, та сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
органом доходів і зборів, шляхом
надання гарантій відповідно до розділу
X Кодексу за митною декларацією від
19.08.2014 №500060804/2014/001203. Стосовно
проведення письмової консультації
повідомлено, що між органом доходів і
зборів та декларантом була проведена
консультація з метою обґрунтованого
вибору методу визначення митної
вартості, про що свідчить наявність
електронних повідомлень між органом
доходів і зборів та декларантом та
відвідний запис в графі 33 рішення про
коригування митної вартості від
18.08.2014р. №500060804/2014/000018/2.

Таким чином, судом з'ясовано, що за
результатами розгляду питання щодо
митного оформлення зазначеного у
електронній митній декларації від
13.08.2014р. №500060804/2014/001169, товару, Південною
митницею Міндоходів прийнято Рішення
про коригування митної вартості
товарів №500060804/2014/000018/2 від 18.08.2014р., у
якому зазначено, що подані для
підтвердження митної вартості товару
документи мають розбіжності, а саме в
прайс-листі від 04.06.2014р. б/н не вказана
довжина різання; у сертифікаті про
походження від 27.06.2014р. №050-14-0490388 адреса
експортера не співпадає з адресою яка
зазначена в копії МД іноземної країни
від 25.06.2014р. №120-10-14-01138518; інформація про
товар, яка зазначена у інвойсі від
25.06.2014р. № YІ-140625, довідці від 06.08.2014р.
№000650 не співпадає з інформацією яка
зазначена в прайс-листі від 04.06.2014р. б/н,
калькуляціях, сертифікатах якості, та
інших товаросупровідних документах;
довідка, стосовно вартості перевезення
товару від 05.08.2014р. №837 не містить
інформації щодо страхування товару
(складова митної вартості); у
розрахунках ціни (калькуляціях) не
вказана валюта, в якій вона
розраховувалась.

Не погоджуючись з означеним Рішенням
Південної митниці Міндоходів про
коригування митної вартості товарів
від 13.08.2014р. №500060804/2014/001169, позивач
звернувся до Одеського окружного
адміністративного суду з даною
позовною заявою.

Так, на думку суду, оскаржуване
позивачем Рішення Південної митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів від 13.08.2014р.
№500060804/2014/001169, винесене контролюючим
органом неправомірно, безпідставно та
у порушення приписів чинного митного
законодавства України, з урахуванням
наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії),
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації, пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія), з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення, своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Спірні правовідносини виникли у сфері
митної справи і стосуються процедури
визначення митної вартості товарів та
правомірності рішень відповідача щодо
коригування митної вартості товару,
котрий імпортується на митну територію
України, та регулюються положеннями
Митного кодексу України від 13.03.2012р.
№4495-VI (зі змінами та доповненнями),
відповідно до статті 49 якого митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.51 Митного
кодексу України митна вартість
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, визначається
декларантом відповідно до норм цього
Кодексу. Митна вартість товарів, що
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
визначається відповідно до глави 9
цього Кодексу.

Статтею 57 Митного кодексу України
встановлено, що визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: 1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Згідно з ч.ч.2,3 ст.57 Митного кодексу
основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Метод визначення митної вартості за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції), закріплено положеннями
статті 58 Митного кодексу України,
відповідно до ч.4 якої митною вартістю
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за товари, якщо вони продаються на
експорт в Україну, скоригована в разі
потреби з урахуванням положень частини
десятої цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.58 Митного кодексу
України ціна, що була фактично сплачена
або підлягає сплаті, - це загальна сума
всіх платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу
України у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.

Частиною 2 статті 53 Митного кодексу
України передбачено, що документами,
які підтверджують митну вартість
товарів, є: 1) декларація митної
вартості, що подається у випадках,
визначених у частинах 5 і 6 статті 52
цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості; 2) зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу
України передбачено, що у разі якщо
документи, зазначені у ч.2 цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи: 1)
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.54 Митного
кодексу України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій ст.58 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.54 Митного кодексу
України за результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів митний орган
визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень ст.55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу
України рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених ч.6 ст.54 цього
Кодексу, виявлено, що заявлено неповні
та/або недостовірні відомості про
митну вартість товарів, у тому числі
невірно визначено митну вартість
товарів.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу
України передбачено, що митний орган
може відмовити у митному оформленні
товарів за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: 1) невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; 2) неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах 2-4 статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах усіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари; 3) невідповідності
обраного декларантом або
уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 цього
Кодексу; 4) надходження до митного
органу документально підтвердженої
офіційної інформації митних органів
інших країн щодо недостовірності
заявленої митної вартості.

Зокрема, як встановлено судом та
підтверджується наявними у матеріалах
справи документами, позивачем були
надані до митного органу для митного
оформлення імпортованого товару усі
необхідні документи, передбачені ч.2
ст.53 Митного кодексу України, які
давали Південній митниці змогу у
повному обсязі ідентифікували
оцінюваний товар, та містили об'єктивні
і достовірні дані, що піддавалися
обчисленню, котрі чітко підтверджували
ціну товару, що підлягала сплаті ТОВ
«Інвестиційно-промислова група
«МАЙСТЕР» на користь контрагента - YANGIL
CO.,LTD, Корея в межах виконання умов
укладеного Контракту від 25.05.2013р. №290580,
у сумі 112700 дол. США, тобто
підтверджували митну вартість товарів
за ціною контракту, як того вимагають
приписи ч.ч.4,5 ст.58 Митного кодексу
України.

Натомість, в ході судового розгляду
справи по суті, повноважним
представником митного органу не
спростовано та до матеріалів справи не
додано жодних належних та допустимих
доказів, які б спростовували заявлену
ТОВ «Інвестиційно-промислова група
«МАЙСТЕР» митну вартість товару у
розмірі 112700 дол. США, а також об'єктивну
можливість та спроможність
відповідача визначити на підставі
наданих позивачем документів
зазначену ціну товарів, та рівень
митної вартості товарів за ціною
контракту згідно правил, визначених
статтею 58 Митного кодексу України.

Також, на виконання приписів ч.2 ст.71 КАС
України, Південною митницею не
доведено суду наявність передбачених
ч.ч.3,4 ст.53 Митного кодексу України
підстав для витребування від позивача
(декларанта) додаткових документів,
зокрема, не підтверджено належними,
обґрунтованими та аргументованими
доказами наявність у поданих позивачем
документах, розбіжностей, зокрема,
ознак підробки, відсутності всіх
відомостей, підтверджуючих числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за товар.

Судом також відхиляються та не
приймаються до уваги твердження
Південної митниці, викладені в
оскаржуваному позивачем Рішенні
№500060804/2014/000018/2 від 18.08.2014р., відносно
того, що в прайс-листі від 04.06.2014р. б/н не
вказана довжина різання; у сертифікаті
про походження від 27.06.2014р. №050-14-0490388
адреса експортера не співпадає з
адресою яка зазначена в копії МД
іноземної країни від 25.06.2014р.
№120-10-14-01138518; інформація про товар, яка
зазначена у інвойсі від 25.06.2014р. №
YІ-140625, довідці від 06.08.2014р. №000650 не
співпадає з інформацією яка зазначена
в прайс-листі від 04.06.2014р. б/н,
калькуляціях, сертифікатах якості, та
інших товаросупровідних документах;
довідка, стосовно вартості перевезення
товару від 05.08.2014р. №837 не містить
інформації щодо страхування товару
(складова митної вартості); у
розрахунках ціни (калькуляціях) не
вказана валюта, в якій вона
розраховувалась, оскільки як
встановлено судом ТОВ
«Інвестиційно-промислова група
«МАЙСТЕР» на вимогу контролюючого
органу надавалися, в межах
передбаченого ч.3 ст.53 Митного кодексу
України 10-денного строку, усі
витребувані додаткові документи та
ґрунтовні пояснення, про що свідчать
наявні у матеріалах справи листи
виробника від 14.08.2014р., у якому
зазначено, що даний товар не є біржовим
товаром, від 04.06.2014р. у якому зазначено,
що поліефірне штапельне волокно має
довжину різання 64мм., калькуляції
вартості від 25.06.2014р., та лист з бюро
перекладів «Світ перекладу» від
14.08.2014р., у якому зазначено, що переклад
Сертифіката походження від 27.06.2014р.
№050-14-0490388, та Експортної декларації від
25.06.2014р. №120-10-14-01138518 з корейської мови
на англійську є вірним. Те, що в адресі
компанії YANGIL CO.,LTD є розбіжності, то є
вірно та визначається особливостями
перекладу. Адреса у Експортній
декларації від 25.06.2014р. №120-10-14-01138518, а
саме 980, Geumsan Waegwan Chilgok Kyongbuk, Korea, та адреса
у сертифікаті походження від 27.06.2014р.
№050-14-0490388 - 980, Kumsan-REE, Waegwan-EUP, Chilgok-GUN, Kyongbuk,
Korea є повністю ідентичними. В адресі
Сертифікату походження наведено
уточнення великими літерами, які
позначають адміністративний поділ
Південної Кореї. Так, REE позначає
селище, EUP - місто, GUN - повіт.

Крім того, Південною митницею не
доведено суду обов'язкову, в межах
приписів ч.1 ст.55 Митного кодексу
України, наявність передбачених ч.6 ст.54
Митного кодексу України випадків, за
яких митний орган відмовив ТОВ
«Інвестиційно-промислова група
«МАЙСТЕР» у митному оформленні товару
за заявленою митною вартістю, та
прийняв оскаржуване рішення про
коригування митної вартості товарів
№500060804/2014/000018/2 від 18.08.2014р., зокрема,
Південною митницею не надано суду
ґрунтовних пояснень та належних
доказів на підтвердження того, що
позивачем заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товару, невідповідність
обраного позивачем методу визначення
митної вартості товарів, та
надходження офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

До того ж, як встановлено судом та
вбачається з оскаржуваного позивачем
Рішення Південної митниці про
коригування митної вартості товарів
№500060804/2014/000018/2 від 18.08.2014р., митна
вартість ввезеного позивачем на митну
територію товару, щодо якого
здійснювалось митне оформлення,
фактично була визначена митним органом
із застосуванням другорядного методу -
за ціною ідентичного товару, лише за
допомогою інформації, яка міститься в
базі ЄАІС ДМСУ.

Натомість, судом встановлено, що ТОВ
«Інвестиційно-промислова група
«МАЙСТЕР» був наданий до Південної
митниці достатній пакет документів,
які підтверджують кількісні та
вартісні показники імпортованого
Товариством товару, а також повноту і
достовірність митної вартості товару,
заявленої позивачем за першим методом
(за ціною контракту), що у свою чергу
відповідає приписам ст.58 Митного
кодексу України, водночас, коригування
контролюючим органом митної вартості
товару здійснено неправомірно,
безпідставно, з порушенням вимог ч.3
ст.53, ч.6 ст.54, ч.1 ст.55 Митного кодексу
України, та всупереч правилам, які
визначено статтею 58 Митного кодексу
України.

Щодо посилань Південної митниці, як на
підставу виникнення сумнівів щодо
правильності визначення Товариством
(декларантом) митної вартості товарів,
на нижчий ціновий рівень імпортованого
ТОВ «Інвестиційно-промислова група
«МАЙСТЕР» товару порівняно з митним
оформленням інших ідентичних чи
подібних (аналогічних) товарів, то суд
вважає такі доводи нормативно
необґрунтованими, оскільки лише сама
по собі різниця між вартістю подібних
(аналогічних) товарів не свідчить
апріорі про наявність порушень з боку
декларанта та не призводить до
автоматичного збільшення митної
вартості товарів, адже законодавством
такі підстави прямо не встановлено.

Отже, з урахуванням наведеного, суд
дійшов висновку, що правильність
визначення позивачем митної вартості
товару за ціною договору, а також
наявність об'єктивної можливості
застосування контролюючим органом
першого методу, жодним чином не були
спростовані відповідачем. При цьому,
формально нижчий рівень митної
вартості імпортованого позивачем
товару, від рівня митної вартості
іншого митного оформлення, не може
розцінюватися як заниження позивачем
митної вартості, та не є перешкодою для
застосування першого методу
визначення митної вартості товару, а
відтак не може бути достатньою
підставою для відмови у здійсненні
митного оформлення товару за першим
методом визначення його митної
вартості.

До того ж, Південною митницею не
доведено та суду не надано належних
доказів на підтвердження
правомірності застосування до ТОВ
Інвестиційно-промислова група
«МАЙСТЕР» саме другорядного методу - за
ціною ідентичного товару для
визначення митної вартості
задекларованого у електронній митній
декларації №500060804/2014/001169 від 13.08.2014р.
товару, без послідовного вибору
методів, як того вимагають положення ч.3
ст.57 Митного Кодексу України, та без
належного обґрунтування неможливості
їх застосування.

Вищевикладене спростовує твердження
відповідача, наведені у письмових
запереченнях на адміністративний
позов та викладені усно в ході судового
розгляду справи по суті.

Що стосується позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-промислова група
«МАЙСТЕР» щодо визнання протиправною
бездіяльності Південної митниці
Міндоходів щодо повернення надмірно
сплаченого до бюджету мита у сумі
67072,66грн., та стягнення з Державного
бюджету України завдані збитки на суму
надмірно сплаченого до бюджету мита у
сумі 67072,66грн., то суд вважає їх такими,
що не підлягають задоволенню, з
урахуванням наступного.

Судом встановлено, що 01.09.2014р.
Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-промислова група
«МАЙСТЕР» звернулось до Південної
митниці із заявою №1881, у якій викладено
прохання щодо повернення на користь
ТОВ «ІПГ «Майстер» надмірно сплаченої
суми у розмірі 67072,66грн., з розрахунку
визначення митної вартості товару не
за першим (основним) методом митної
вартості товару за ціною контракту у
сумі 1,096347 дол. США/кг, а за ціною
аналогічних товарів 01.32 дол. США/кг (МД
№04/2014/001203 від 19.08.2014р.), згідно
Рішення про коригування митної
вартості товару №04/2014/000018/2
18.08.2014р., оскільки визначення митної
вартості товару за другорядним методом
(за ціною договору щодо ідентичних
товарів) не відповідає вимогам
законодавства щодо процедури
визначення митної вартості товару, а
Південна митниця діяла неправомірно,
та у порушення визначених Митним
кодексом України прав і обов'язків
митних органів щодо контролю за
правильністю визначення митної
вартості товару та процедури
визначення митної вартості товарів.

За результатами розгляду означеного
звернення ТОВ
«Інвестиційно-промислова група
«МАЙСТЕР» від 01.09.2014р. №1881, Південною
митницею Міндоходів на адресу заявника
надіслано Лист-відповідь №13162/15-70-52 від
10.09.2014р., у якій, окрім іншого, зазначено,
що відповідно до п.9 ст.55 Митного
кодексу України, у разі надання
декларантом або уповноваженою ним
особою додаткових документів орган
доходів і зборів розглядає подані
додаткові документи і протягом 5
робочих днів з дати їх подання виносить
письмове рішення щодо визнання
заявленої митної вартості та скасовує
рішення про коригування заявленої
митної вартості або надає обґрунтовану
відмову у визнанні заявленої митної
вартості з урахуванням додаткових
документів. У такому випадку надана
фінансова гарантія відповідно
повертається (вивільняється) або
реалізується в порядку та у строки,
визначені цим Кодексом. Водночас,
станом на 10.09.2014р. додаткових
документів для підтвердження
заявленої митної вартості товарів до
Південної митниці Міндоходів від ТОВ
«ІПГ «Майстер» не надходило, у зв'язку з
чим у органу доходів і зборів не має
підстав у визнанні заявленої митної
вартості та скасування рішення про
коригування митної вартості товарів
від 18.08.2014р. №500060804/2014/000018/2 та
повернення фінансової гарантії
застосованої відповідно до ч.7 ст.55
Митного кодексу України за митною
декларацією від 19.08.2014р. №500060804/2014/001203.

Так, у Постанові Верховного суду
України від 17.12.2013р. у справі за позовом
Приватного підприємства «СПС» до
Харківської обласної митниці,
Головного управління Державного
казначейства України в Харківській
області, за участю прокурора
Київського району м.Харкова, про
визнання протиправним і скасування
рішення, стягнення суми, зазначено, що
питання контролю правильності
обчислення декларантом митної
вартості, як і визначення методу її
обчислення у встановленому законом
порядку в разі виникнення
обґрунтованого сумніву, відносяться до
виключної компетенції митних органів.
Тому суди, встановивши протиправність
рішень митного органу про визначення
митної вартості товару за тим чи іншим
методом, не вправі підміняти митний
орган, стягуючи з державного бюджету
надмірно сплачену з такої вартості
суму ПДВ, фактично визначаючи при цьому
інший метод обчислення митної
вартості.

Відповідно до ч.2 ст.244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином, з урахуванням наведеного,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-промислова група
«МАЙСТЕР» про визнання протиправною
бездіяльності щодо повернення
надмірно сплаченого до бюджету мита у
сумі 67072,66грн., стягнення з Державного
бюджету України завдані збитки на суму
надмірно сплаченого до бюджету мита у
сумі 67072,66грн., є неправомірними,
безпідставними, та такими, що не
ґрунтуються на положеннях чинного
законодавства України.

Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.ч.1,4 ст.70 КАС
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.
Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.86 КАС України,
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Згідно зі ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене,
та оцінюючи наявні в матеріалах справи
письмові докази в сукупності, суд
дійшов висновку, що уточнені позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-промислова група
«МАЙСТЕР» до Південної митниці
Міндоходів, Головного управління
державної казначейської служби
України в Одеській області про
визнання протиправним та скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів №500060804/2014/000018/2 від
18.08.2014р., визнання протиправною
бездіяльності щодо повернення
надмірно сплаченого до бюджету мита у
сумі 67072,66грн., стягнення з Державного
бюджету України завдані збитки на суму
надмірно сплаченого до бюджету мита у
сумі 67072,66грн., підлягають задоволенню
частково, з вищенаведених підстав.

Стосовно заяви позивача - Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інвестиційно-промислова група
«МАЙСТЕР» щодо встановлення судового
контролю за виконанням судового
рішення (вхід.№23601/14 від 24.09.2014р.), суд
вважає за доцільне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 267
Кодексу адміністративного судочинства
України суд, який ухвалив судове
рішення в адміністративній справі, має
право зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення, водночас з
урахуванням того, що в частині позовних
вимог щодо стягнення з Державного
бюджету України на користь ТОВ «ІПГ
«Майстер» завданих збитків на суму
надмірно сплаченого до бюджету мита у
сумі 67072,66грн., відмовлено, суд не вбачає
законодавчо передбачених підстав для
задоволення означеної заяви позивача.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інвестиційно-промислова група
«МАЙСТЕР» до Південної митниці
Міндоходів, Головного управління
державної казначейської служби
України в Одеській області про
визнання протиправним та скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів №500060804/2014/000018/2 від
18.08.2014р., визнання протиправною
бездіяльності щодо повернення
надмірно сплаченого до бюджету мита у
сумі 67072,66грн., стягнення з Державного
бюджету України завдані збитки на суму
надмірно сплаченого до бюджету мита у
сумі 67072,66грн., задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати
рішення Південної митниці Міндоходів
про коригування митної вартості
товарів №500060804/2014/000018/2 від 18.08.2014р.

3. У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому приписами ст.254
КАС України.

Повний текст постанови складено та
підписано судом 20 жовтня 2014 року.

Суддя
Харченко Ю.В.