Справа № 2018/2-а-1714/11
Суддя: Золотарьова Л. І.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2014

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий - суддя
Золотарьова Л.І.

за участю секретаря -
Бломберус С.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Харківської
міської ради, Адміністрації Київського
району Харківської міської ради,
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Харкова, Житлової комісії Харківського
гарнізону, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про скасування, визнання не
чинним рішення, зобов'язання вчинити
дії, визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в
якому, з урахуванням уточнення
позовних вимог, просив:

1) визнати протиправним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Київської районної у місті Харкові
ради №211-1 від 02.11.2010 року в частині
затвердження пункту 1.12. протоколу
районної житлової комісії при
виконкомі №42 від 22.10.2010 року.

2) зобов'язати Виконавчий комітет
Харківської міської ради та
Адміністрацію Київського району
Харківської міської ради затвердити
рішення Квартирно-експлуатаційного
відділу м. Харків та рішення житлової
комісії військового місцевого суду
Харківського гарнізону від 01.02.2007 року
про зарахування сім'ї судді
військового місцевого суду
Харківського гарнізону ОСОБА_1, до якої
входять дружина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (всього чотири
особи) на квартирний облік, як
потребуючу поліпшення житлових умов з
наданням житлового приміщення з
додатковою площею, позачергово та в
шестимісячний термін з 25.12.2006 року.

3) визнати протиправним та скасувати
рішення житлової комісії Харківського
гарнізону, викладене в протоколі №4 від
10.02.2011 року, в частині відмови в
забезпеченні сім'ї судді військового
місцевого суду Харківського гарнізону
ОСОБА_1 житловим приміщенням для
постійного проживання в місті Харкові.

4) визнати протиправними дії
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Харків, житлової комісії Харківського
гарнізону, Адміністрації Київського
району Харківської міської ради,
Виконавчого комітету Харківської
міської ради щодо не забезпечення сім'ї
судді військового місцевого суду
Харківського гарнізону ОСОБА_1
благоустроєним житловим приміщенням
для постійного проживання в місті
Харкові.

5) зобов'язати
Квартирно-експлуатаційний відділ м.
Харків, житлову комісію Харківського
гарнізону, Адміністрацію Київського
району Харківської міської ради,
Виконавчий комітет Харківської
міської ради надати сім'ї судді
військового місцевого суду
Харківського гарнізону ОСОБА_1, до якої
входять дружина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (всього чотири
особи) благоустроєне житло для
постійного проживання у м. Харкові та
видати ордер для вселення в надане
житлове приміщення.

6) в порядку ч.1 ст.267 КАС України
зобов'язати відповідачів в місячний
строк після набрання законної сили
постанови, винесеної по справі, подати
до Київського районного суду м. Харкова
письмовий звіт про її виконання.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що він займав посаду
судді військового місцевого суду
Чернігівського гарнізону, який Указом
Президента України №599/2006 від 06.07.2006
року ліквідовано. У зв'язку з чим його
переведено на роботу на посаді судді
військового місцевого суду
Харківського гарнізону. ОСОБА_1 наказом
голови військового місцевого суду
Харківського гарнізону з 25.12.2006 року
включений до списків суддів даного
суду. 01.02.2007 року житловою комісією
військового місцевого суду
Харківського гарнізону прийнято
рішенням, яким сім'ю судді військового
місцевого суду Харківського гарнізону
майора юстиції ОСОБА_1 зараховано на
квартирний облік, як потребуючу
поліпшення житлових умов з наданням
житлового приміщення з додатковою
площею, позачергово та в шестимісячний
термін з 25.12.2006 року. За ним та членами
його сім'ї в м. Харкові на праві
власності житлових приміщень не
зареєстровано. Він з сім'єю складом
чотири особи з 01.02.2007 року
зареєстрований та проживає у
гуртожитку. Він та його сім'я потребую
поліпшення житлових умов. Згідно з
витягом з протоколу № 4 засідання
житлової комісії гарнізону м. Харків
від 10.02.2011 року, у зв'язку з
забезпеченістю житловою площею за
попереднім місцем проходження служби,
відсутністю інформації про повернення
МОУ квартири, наявності житла у
приватній власності, яке належить
дружині ОСОБА_2, комісією було
відмовлено ОСОБА_1 у забезпеченні
житловим приміщенням для постійного
проживання. Він та члени його сім'ї з
переїздом до м. Харкова і зняттям з
обліку реєстрації місця проживання,
втратили право користування квартирою
АДРЕСА_1 в місті Чернігові, що була
надана як житло для постійного
проживання. Посилання відповідачів в
оскаржуваних рішеннях на відсутність
інформації про повернення
Міністерству оборони України вказаної
квартири також не ґрунтується на
вимогах закону, оскільки законодавство
не містить припис, яким би на
військовослужбовця покладався
обов'язок повертати раніше займане
житло. Його дружина не мала права
власності на вказаний будинок, який
належить іншій особі, у якої лише
анкетні дані співпадають з даними його
дружини.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, надала пояснення
відповідно до викладених в позові
вимог.

Представники відповідачів ВК
Харківської міської ради,
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Харкова, Житлової комісії Харківського
гарнізону позов не визнали повністю,
просили у задоволенні позовних вимог
відмовити, посилались на те, що
позивачу вже виділялось житлове
приміщення для постійного проживання
за попереднім місцем проходження
військової служби в м. Чернігові,
вказана квартира до теперішнього часу
позивачем не повернута Міністерству
оборони України. Представник ВК
Харківської міської ради також
пояснила, що в ході судового розгляду
справи позивач зазначив, що в наданій
квартирі в м. Чернігові проживає його
батько, який там і зареєстрований.

Представник Адміністрації Київського
району ХМР не з'явився, про час та місце
судового розгляду повідомлявся
своєчасно та належним чином, причини
неявки не повідомив.

Треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не
з'явилися, надали заяву про розгляд
справи у їх відсутність, позовні вимоги
просили задовольнити (т.2 а.с.94)

Суд, вислухавши думку представників
сторін, перевіривши матеріали справи,
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1.2 Положення про
Адміністрацію Київського району
Харківської міської ради,
затвердженого рішенням Харківської
міської ради від 24.11.2010 року №7,
Адміністрація згідно з рішенням 1 сесії
Харківської міської ради 6 скликання
«Про структуру виконавчих органів
Харківської міської ради 6 скликання»
від 24.11.2010 року є правонаступником
Київської районної у місті Харкові
ради, виконавчого комітету Київської
районної у місті Харкові ради у зв'язку
з їх реорганізацією шляхом приєднання.

Рішенням виконавчого комітету
Київської районної в м. Харкові ради
від 21.06.2005 року № 127-13 «Про розгляд
житлових питань та оформлення ордерів
на площу черговикам
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Харкова» вирішено доручити відділу
обліку та розподілу житлового та
нежитлового фондів райвиконкому з
01.07.2005 року проводити роботу по
розгляду на засіданнях житлової
комісії та виконкому питання про
затвердження рішень КЕВ м. Харкова про
постановку на квартирний облік та
надання житлової площі черговикам
військових частин та установ м. Харкова
з оформленням та видачею ордерів на
заселення житлової площі згідно вимог
житлового законодавства України.

ОСОБА_1 відповідно до Указу Президента
України від 20.11.2006 року №981/2006
переведено з посади судді Військового
місцевого суду Чернігівського
гарнізону на посаду судді Військового
місцевого суду Харківського гарнізону.

Рішенням житлової комісії військового
місцевого суду Харківського гарнізону
від 01.02.2007 року сім'ю судді Військового
місцевого суду Харківського гарнізону
майора ОСОБА_1, до якої входять дружина
ОСОБА_2, донька ОСОБА_3 та син ОСОБА_1
зараховано на квартирний облік, як
потребуючу поліпшення житлових умов з
наданням житлового приміщення з
додатковою площею, позачергово та в
шестимісячний термін з 25.12.2006 року.(т. 1
а.с.9)

У червні 2010 року до виконкому Київської
районної в місті Харкові ради надійшло
рішення комісії КЕВ міста Харкова про
прийняття ОСОБА_1 з сім'єю 4 особи (він,
дружина, донька і син) на облік осіб, які
потребують поліпшення житлових умов за
загальною чергою та до списку поза
черговиків з 01.02.2007 року з метою
розгляду та затвердження його на
засіданнях РЖК та райвиконкому.

При розгляді на засіданнях РЖК при
виконкомі зазначеного рішення та
документів, що до нього додавалися,
було визначено, що ОСОБА_1 з сім'єю був
забезпечений житлом за попереднім
місцем проходження військової служби,
а саме: у місті Чернігові за рахунок
фондів Міністерства оборони України
йому була надана ізольована
чотирикімнатна квартира АДРЕСА_1 в м.
Чернігові, яка за даними квартирної
справи не була передана ОСОБА_1
житловим органам Міністерства оборони
України при переводі його до нового
місця проходження військової служби.
Крім того, його дружина - ОСОБА_2 мала на
праві приватної власності нерухоме
майно у м. Чернігів, АДРЕСА_3 (т. 1 а.с.59)

Відповідно до п. 1.12 Протоколу №42
засідання РЖК при виконкомі від 22.10.2010
року, враховуючи вказані обставини,
керуючись ст. 39 ЖК Української РСР,
наказом МО України №577 від 06.10.2006 року,
комісією було відмовлено у
затвердженні рішення про прийняття на
квартирний облік по загальній черзі та
до списку поза черговиків з 01.02.2007 року
ОСОБА_1 з сім'єю 4 особи (він, дружина,
дочка, син) (а.с.28-30)

Розглянувши протокол №42 засідання РЖК
від 22.10.2010, керуючись ст. 15 ЖК
Української РСР, «Правилами обліку
громадян, які потребують поліпшення
житлових умов і надання житлових
приміщень в Український РСР», ст. 59 ЗУ
«Про місцеве самоврядування в
Україні», виконавчий комітет Київської
районної у м. Харкові ради Рішенням від
02.11.2010 року №211-1 року затвердив п.п. 1.12
протоколу РЖК №42 від 22.10.2010 щодо питань
квартирного обліку (т. 1 а.с.27)

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 10.09.2010 року
зобов'язано квартирно-експлуатаційний
відділ м. Харкова розглянути питання
щодо забезпечення житловим
приміщенням для постійного
користування ОСОБА_1 зі складом сім'ї 4
особи (т. 1 а.с.6-8).

Відповідно до витягу з протоколу №4
засідання житлової комісії гарнізону
від 10.02.2011 року, комісією було
відмовлено ОСОБА_1 у забезпеченні
житловим приміщенням для постійного
користування у зв'язку з
забезпеченістю житловою площею за
попереднім місцем проходження
військової служби (у м. Чернігові за
рахунок фондів МОУ була надана
ізольована чотирикімнатна квартира),
відсутністю інформації про здачу МОУ
вказаної квартири; наявності житла у
приватній власності, яке належить
дружині ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (т. 1 а.с.62)

Відповідно до частини 7 статті 44 Закону
України «Про статус суддів» (який був
чинним на час виникнення спору) не
пізніш як через шість місяців після
обрання суддя Конституційного Суду,
Верховного Суду, вищого
спеціалізованого суду, апеляційного та
місцевого суду, який потребує
поліпшення житлових умов,
забезпечується благоустроєним житлом
у вигляді окремої квартири чи будинку
або службовим житлом за місцем
знаходження суду. Судді військових
судів забезпечуються таким же житлом і
в ті ж строки за рахунок Міністерства
оборони України.

Кабінет Міністрів України постановою
від 03.08.2005 року № 707 затвердив Порядок
забезпечення житлом суддів
Апеляційного суду України, апеляційних
і місцевих судів (який був чинним на час
виникнення спору), згідно з пунктами 2, 4
якого судді військових судів
забезпечуються житлом за рахунок
Міноборони згідно з порядком
забезпечення житлом
військовослужбовців.

Взяття, перебування та зняття з обліку
судді здійснюється виконавчими
комітетами рад за місцем роботи
відповідно до житлового законодавства,
а судді військового суду згідно з
порядком забезпечення житлом
військовослужбовців.

Як вбачається з Інформації з Реєстру
прав власності не нерухоме майно від
09.07.2014 року, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_2 не мають права власності на
нерухоме майно. Дружині ОСОБА_1 - ОСОБА_2
на підставі свідоцтва про право
власності, виданого 25.04.2007 року органом
приватизації Придніпровського
районного виконавчого комітету, на
праві приватної власності належала
квартира АДРЕСА_2, зареєстрована в
Реєстрі прав власності 18.06.2007 року. На
підставі договору купівлі-продажу від
06.09.2007 року вказану квартира була
продана ОСОБА_5 Вказаний договір
купівлі-продажу зареєстрований
Реєстрі прав власності 08.09.2007 року (т.2
а.с.152-155)

Таким чином, при прийнятті
оскаржуваних рішень дружина позивача -
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 не мала права
власності на житло, а саме на житловий
будинок по АДРЕСА_3 в м. Чернігові.
Вказаний житловий будинок належить
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована
у вказаному будинку з 28.08.1996 року (т. 2
а.с.139-141)

У зв'язку з цим, оскаржувані рішення не
можуть ґрунтуватися на тій підставі, що
дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 мала житло у
приватній власності.

Відповідно до п. 1.5 «Інструкції про
організацію забезпечення і надання
військовослужбовцям Збройних Сил
України та членам їх сімей житлових
приміщень», затвердженого Наказом
Міністра оборони України від 06.10.2006 N 577
(в редакції чинній на час виникнення
правовідносин), забезпечення за
рахунок Міністерства оборони України
військовослужбовців та членів їх сімей
житлом для постійного проживання
провадиться шляхом надання один раз
протягом усього часу проходження
військової служби житла
новозбудованого, виключеного з числа
службового, вивільненого або
придбаного у фізичних чи юридичних
осіб, надання кредиту на будівництво
(купівлю) житла у встановленому
порядку.

Відповідно до листа
Квартально-експлуатаційного відділу м.
Чернігів від 03.04.2014 року №733, у лютому 2005
року майору юстиції ОСОБА_1 на склад
сім'ї 4 особи (він, дружина, дочка 1992 р.н.,
син 1996 р.н.), за рахунок житлових фондів
Міністерства оборони України, у м.
Чернігів була виділена
чотирьохкімнатна квартира жилою
площею 54,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, як
житло для постійного проживання (т. 2
а.с. 45)

Таким чином, позивач вже був за
попереднім місцем військової служби
забезпечений житловою площею для
постійного проживання, у зв'язку з цим
відповідно до п. 1.5 Наказу Міністра
оборони України від 06.10.2006 N 577, позивач
використав право на забезпечення за
рахунок Міністерства оборони України
житлом для постійного проживання, яке
надається один раз протягом усього
часу проходження військової служби.

Крім того, відповідно до п. 1.5 Наказу МОУ
від 06.10.2006 N 577, надання житлових
приміщень військовослужбовцям та
членам їх сімей провадиться після
здачі ними житлової площі, яку вони
займали за попереднім місцем служби
(навчання).

Таким чином, надання житлових
приміщень військовослужбовцям
здійснюється після здачі ними житлової
площі, яку вони займали за попереднім
місцем служби.

Відповідно до листа
Квартально-експлуатаційного відділу м.
Чернігів від 29.07.2014 року №1696, виділена
ОСОБА_1 у лютому 2005 року 4-х кімнатна
квартира за адресою: АДРЕСА_1, до
теперішнього часу до КЕВ м. Чернігів не
здавалась, а числиться за ОСОБА_1 (т. 2
а.с.161)

Разом з тим, позивачем не було
здійснено здачу вказаної квартири в м.
Чернігові відповідному органу
Міністерства оборони України, що
передбачено п. 1.5 Наказу Міністра
оборони України від 06.10.2006 N 577.

Більш того, як вбачається з матеріалів
справи в ході судового розгляду
позивач зазначив, що в квартирі в м.
Чернігові проживає його батько, який
був прописаний позивачем як член сім'ї
після її отримання.

Таким чином, після переїзду позивача,
дружини, доньки і сина в іншу
місцевість, у 4-х кімнатній квартирі за
адресою: АДРЕСА_1, яка була виділена
позивачу як житло для постійного
користування, залишився проживати
батько позивача, який був прописаний
позивачем.

Представники відповідачів зазначили,
що правовою підставою відмови в
забезпеченні сім'ї ОСОБА_1 житловим
приміщенням для постійного проживання
в м. Харкові є п. 1.5 Наказу МОУ від 06.10.2006 N
577, відповідно до якого забезпечення
військовослужбовця житлом для
постійного проживання здійснюється
один раз протягом усього часу
проходження військової служби (а
позивачу вже була виділена
чотирьохкімнатна квартира в м.
Чернігові як житло для постійного
проживання) та те, що надання житлових
приміщень військовослужбовцям та
членам їх сімей провадиться після
здачі ними житлової площі, яку вони
займали за попереднім місцем служби
(позивачем не була передана вказана
квартира житловим органам
Міністерства оборони України при
переводі його до нового місця
проходження військової служби).

Відповідно п. 7 Порядку забезпечення
військовослужбовців та членів їх сімей
житловими приміщеннями, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 3 серпня 2006 р. N 1081 (в редакції чинній
на час виникнення правовідносин),
військовослужбовці та члени їх сімей,
які проживають разом з ними, за
відсутності у них за місцем
проходження служби житла для
постійного проживання забезпечуються
службовими житловими приміщеннями.

У зв'язку з цим, позивач за місцем
проходження служби в м. Харкові має
право у встановленому законодавством
порядку на забезпечення службовими
житловими приміщеннями.

З підстав вказаних вище, позивач не має
права на забезпечення житловим
приміщенням для постійного проживання
в місті Харкові.

Крім того, щодо вимог позивача про
зобов'язання відповідачів надати сім'ї
позивача благоустроєне житло для
постійного проживання у м. Харкові та
видати ордер для вселення в надане
житлове приміщення, суд зазначає, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи згідно із статтею 19 Конституції
України зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Позивач просить суд
зобов'язати відповідачів вчинити ті
дії, які віднесені до їх компетенції
чинним законодавством. Однак, кожний
державний орган, суб'єкт владних
повноважень діє самостійно в межах
визначеної йому компетенції, не має
права передавати (делегувати) свої
повноваження, крім визначених законом
випадків. Суд не може перебрати на себе
дискреційні повноваження інших
суб'єктів владних повноважень та
зобов'язати їх прийняти рішення, які
входять до їх компетенції.

На підставі викладеного, підстави для
забезпечення позивача та членів його
сім'ї (всього чотири особи) житловим
приміщенням для постійного проживання
в місті Харкові - відсутні, у зв'язку з
цим, позовні вимоги не підлягають
задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 71, 159, 160-163 КАС України, ст. 44 ЗУ «Про
статус суддів» (який був чинним на час
виникнення спору), п.п. 2, 4 Порядку
забезпечення житлом суддів
Апеляційного суду України, апеляційних
і місцевих судів, затвердженого
Постановою КМУ від 03.08.2005 року № 707 (який
був чинним на час виникнення спору), п.
1.5 «Інструкції про організацію
забезпечення і надання
військовослужбовцям Збройних Сил
України та членам їх сімей житлових
приміщень», затвердженого Наказом
Міністра оборони України від 06.10.2006 N 577
(в редакції чинній на час виникнення
правовідносин), суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету
Харківської міської ради,
Адміністрації Київського району
Харківської міської ради,
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Харкова, Житлової комісії Харківського
гарнізону, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про скасування, визнання не
чинним рішення, зобов'язання вчинити
дії, визнання дій протиправними -
відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції протягом
десяти днів з дня отримання сторонами
копії цієї постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Головуючий -