Справа № 826/8481/13-а
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 11/148
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 жовтня 2014 року 10:00
№ 826/8481/13-а

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Клочкової Н.В., при
секретарі судового засідання Тур Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Державної фінансової
інспекції в м. Києві до Комунального
підприємства по утриманню зелених
насаджень Святошинського району
міста Києва про зобов'язання вчинити
дії,

за участі представників сторін:

представника позивача Ратушна Ю.М.,

представників відповідача Натрасенюк
В.В.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 02.10.2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Державна фінансова інспекція в м. Києві
(далі - позивач) звернулася до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до
комунального підприємства по
утриманню зелених насаджень
Святошинського району міста Києва
(далі - відповідач) про зобов'язання
виконати в повному обсязі пункти 1 - 8
вимоги позивача від 22.02.2013 №
26-11-14-14/2541.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05.06.2013 відкрито
провадження в адміністративній справі
№ 826/8481/13-а.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05.06.2013 закінчено
підготовче провадження в
адміністративній справі № 826/8481/13-а та
призначено справу до судового
розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 13.08.2013 року
зупинено провадження в
адміністративній справі № 826/8481/13-а до
набрання законної сили рішеннями у
справі № 826/9744/13-а та справі № 826/10387/13-а.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04.11.2013 № 826/10387/13-а (т. 1, а.с. 191-197),
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11.02.2014 (т. 1, а.с. 198-199), у задоволенні
позову комунального підприємства по
утриманню зелених насаджень
Святошинського району міста Києва
визнання незаконними дії та
відсутність права Державної
фінансової інспекції в м. Києві щодо
здійснення контролю за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування
податків та зборів, установлених
Податковим кодексом України
відмовлено повністю.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
10.09.2013 № 826/9744/13-а (т. 1, а.с. 200-208),
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17.06.2014 (т. 1, а.с. 209-214),
адміністративний позов комунального
підприємства по утриманню зелених
насаджень Святошинського району міста
Києва задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано пункт 2
вимоги Державної фінансової інспекції
в м. Києві від 22 лютого 2013 року №
26-11-14-14/2541. Визнано протиправним та
скасовано пункт 3 вимоги Державної
фінансової інспекції в м. Києві від 22
лютого 2013 року № 26-11-14-14/2541 в частині
відшкодування нанесеної Комунальному
підприємству по утриманню зелених
насаджень Святошинського району м.
Києва шкоди в сумі 10,78 тис. грн. за
рахунок винних осіб у порядку
встановленому чинним законодавством
України. В іншій частині позову
відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 09.09.2013 року
поновлено провадження в
адміністративній справі № 826/8481/13-а та
призначено судове засідання.

В судовому засіданні 02.10.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримала у повному обсязі та просила
суд задовольнити позов.

Представники відповідача заперечував
проти задоволення адміністративного
позову та просив відмовити у його
задоволенні.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва, встановив.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до п. 1.2.5.1 плану
контрольно-ревізійної роботи
Держфінінспекції в м. Києві на 4 квартал
2012 року проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
комунального підприємства по
утриманню зелених насаджень
Святошинського району міста Києва за
період з 01.06.2010 року по завершальний
період 2012 року, про що складено акт від
25.01.2013 року № 11-30/177 (далі - акт, т. 1, а.с.
58-113).

На підставі висновків акту
Держфінінспекцією в м. Києві
направлено на адресу відповідача
вимогу від 22.02.2013 року № 26-11-14-14/2541 щодо
усунення порушень, виявлених ревізією
(далі - вимога, а.с. 39-43).

Вважаючи вищевказану вимогу такою, що
не виконана комунальним підприємством
по утриманню зелених насаджень
Святошинського району міста Києва,
позивач звернувся з позовом до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи в їх сукупності, та враховуючи,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог, суд прийшов до
переконання про часткове задоволення
позовних вимог виходячи з наступних
міркувань.

Нормативно-правовим актом, який
визначає правові та організаційні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні, є Закон
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" від 26.01.1993 року № 2939-ХІІ (надалі
- Закон № 2939).

Так, ч. 1 ст. 1 Закону № 2939 встановлено, що
здійснення державного фінансового
контролю забезпечує центральний орган
виконавчої влади, уповноважений
Президентом України на реалізацію
державної політики у сфері державного
фінансового контролю.

Відповідно до Положення про Державну
фінансову інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 23.04.2011 року № 499/2011 (надалі -
Положення №499/2011), таким органом є
Держфінінспекція України.

Підпунктом 1 п. 4 Положення № 499/2011
передбачено, що Держфінінспекція
України відповідно до покладених на
неї завдань здійснює державний
фінансовий контроль, у тому числі, за
використанням і збереженням державних
фінансових ресурсів, необоротних та
інших активів, правильністю визначення
потреби в бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів.

Відповідно до пп. 5 п. 6 Положення № 499/2011,
Держфінінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку
здійснювати державний фінансовий
контроль, зокрема, шляхом проведення
інспектування у формі планових та
позапланових ревізій певного
комплексу чи окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підприємств, установ та організацій,
визначених у пп. 1 п. 4 цього Положення.

Разом з тим, Держфінінспекція України
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через територіальні
органи в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
районах, містах або міжрайонні,
об'єднані в районах та містах
територіальні органи, головних
інспекторів у районах та містах (п. 7
Положення № 499/2011).

Частиною 3 ст. 2 Закону № 2939 передбачено,
що порядок проведення органом
державного фінансового контролю
державного фінансового аудиту,
інспектування та перевірок державних
закупівель установлюється Кабінетом
Міністрів України.

Порядок проведення інспектування
Державною фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України від 20.04.2006 року № 550
(надалі - Порядок № 550), визначає
процедуру проведення інспектування в
міністерствах та інших органах
виконавчої влади, державних фондах,
бюджетних установах і у суб'єктів
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах і в
організаціях, які отримують
(отримували в період, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
період, який перевіряється) державне чи
комунальне майно (далі - підконтрольні
установи), а на підставі рішення суду - в
інших суб'єктів господарювання.

Приписами п. 4 Порядку № 550 встановлено,
що інспектування Держфінінспекцією
України здійснюється шляхом
проведення планових та позапланових
виїзних ревізій.

Згідно п. 35 Порядку № 550, результати
ревізії оформляються актом. Виявлені
допущені об'єктом контролю порушення
законодавства, контроль за дотриманням
якого віднесено до компетенції
контролюючого органу, фіксуються в
констатуючій частині акта ревізії з
обов'язковим посиланням на норми
законів чи інших нормативно-правових
актів, які порушено, та зазначенням
винних у їх допущенні осіб.

Якщо вжитими в період ревізії заходами
не забезпечено повне усунення
виявлених порушень, контролюючим
органом у строк не пізніше ніж 10
робочих днів після реєстрації акта
ревізії, а у разі надходження
заперечень (зауважень) до нього - не
пізніше ніж 3 робочих дні після
надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування. Про усунення
виявлених ревізією фактів порушення
законодавства цей об'єкт контролю у
строк, визначений вимогою про їх
усунення, повинен інформувати
відповідний контролюючий орган з
поданням завірених копій первинних,
розпорядчих та інших документів, що
підтверджують усунення порушень (п. 46
Порядку № 550).

Разом з тим, відповідно до п. 50 Порядку
№ 550, за результатами проведеної
ревізії у межах наданих прав
контролюючі органи вживають заходів
для забезпечення: притягнення до
адміністративної, дисциплінарної та
матеріальної відповідальності винних
у допущенні порушень працівників
об'єктів контролю; звернення до суду в
інтересах держави щодо усунення
виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів, а також
стягнення у дохід держави коштів,
одержаних за незаконними договорами,
без встановлених законом підстав або з
порушенням вимог законодавства;
застосування заходів впливу за
порушення бюджетного законодавства.

Як було зазначено вище,
Держфінінспекцією в м. Києві
направлено на адресу відповідача
вимогу щодо усунення порушень, яка
містить наступні пункти.

Пунктом 1 вимоги Держфінінспекцією в м.
Києві вимагається від відповідача
опрацювати матеріали ревізії та
розглянути питання щодо притягнення до
відповідальності осіб, з боку
недостатнього контролю яких допущенні
порушення.

Відповідно до п. 2 вимоги
Держфінінспекцією в м. Києві від
відповідача вимагається повернути
незаконно сплачені кошти на загальну
суму 1718,5 тис. гривень.

Пунктом 3 вимоги Держфінінспекцією в м.
Києві, з урахуванням постанови
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 10.09.2013 № 826/9744/13-а та
ухвали Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.06.2014,
якими визнано протиправною дану вимогу
в частині відшкодування суми 10,78 тис.
грн., вимагається від відповідача
відшкодувати нанесену шкоду
комунальному підприємству по
утриманню зелених насаджень
Святошинського району м. Києва в сумі
13,69 тис. грн., внаслідок зайвих витрат,
за рахунок винний осіб у порядку
встановленому чинним законодавством.

Згідно п. 4 вимоги Держфінінспекцією в
м. Києві від відповідача вимагається
повернути незаконно сплачені кошти на
суму 45,0 тис. грн., оскільки,
комунальному підприємству по
утриманню зелених насаджень
Святошинського району м. Києва завдано
матеріальну шкоду (збитки) на дану суму,
що призвело до завищення кредиторської
заборгованості та як наслідок внесення
недостовірних даних.

Відповідно до п. 5 вимоги
Держфінінспекцією в м. Києві від
відповідача вимагається відобразити в
обліку дебіторську заборгованість по
сплаті земельного податку, подати до
органу Державного казначейства
України подання разом із заявою про
повернення коштів до бюджету, як це
передбачено п. 5 «Порядку повернення
коштів, помилково або надміру
зарахованих до державного та місцевих
бюджетів», затвердженого наказом
Державного казначейства України від
10.12.2002 № 226 та п. 43.3 ст. 43 Податкового
кодексу України, оскільки, ревізією
встановлено, що в липні 2012 року
відповідачем зайво перераховано
земельного податку за податковий
період 2011 року.

Згідно п. 6 вимоги Держфінінспекцією в
м. Києві від відповідача вимагається
відобразити в бухгалтерському обліку
підприємства дебіторську
заборгованість в сумі 6,8 тис. грн.,
забезпечити стягнення цієї суми, в т.ч.
шляхом проведення
претензійно-позовної роботи або, в
іншому випадку відшкодувати нанесені
збитки за рахунок винних осіб у
встановленому законодавством порядку.

пунктом 7 вимоги Держфінінспекцією в м.
Києві від відповідача вимагається
відобразити в бухгалтерському обліку
підприємства дебіторську
заборгованість в сумі 3,22 тис. грн.,
забезпечити стягнення цієї суми, в т.ч.
шляхом проведення
претензійно-позовної роботи або, в
іншому випадку, відшкодувати нанесені
збитки за рахунок винних осіб у
встановленому законодавством порядку.

Згідно п. 8 вимоги Держфінінспекцією в
м. Києві від відповідача вимагається
відобразити в бухгалтерському обліку
підприємства дебіторську
заборгованість в сумі 9,97 тис. грн.,
забезпечити стягнення цієї суми, в т.ч.
шляхом проведення
претензійно-позовної роботи або, в
іншому випадку, відшкодувати нанесені
збитки за рахунок винних осіб у
встановленому законодавством порядку.

Проте, як вбачається із заперечень
відповідача, останній стверджує, що
дані вимоги позивача є протиправними
та такими, що неможливо виконати.

Однак, суд частково погоджується з
позицією позивача з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, а тому звертає
його увагу на наступні судові рішення.

Зокрема, постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
10.09.2013 № 826/9744/13-а, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.06.2014,
адміністративний позов комунального
підприємства по утриманню зелених
насаджень Святошинського району міста
Києва задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано пункт 2
вимоги Державної фінансової інспекції
в м. Києві від 22 лютого 2013 року №
26-11-14-14/2541. Визнано протиправним та
скасовано пункт 3 вимоги Державної
фінансової інспекції в м. Києві від 22
лютого 2013 року № 26-11-14-14/2541 в частині
відшкодування нанесеної Комунальному
підприємству по утриманню зелених
насаджень Святошинського району м.
Києва шкоди в сумі 10,78 тис. грн. за
рахунок винних осіб у порядку
встановленому чинним законодавством
України. В іншій частині позову
відмовлено.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04.11.2013 № 826/10387/13-а, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.02.2014, у
задоволенні позову комунального
підприємства по утриманню зелених
насаджень Святошинського району міста
Києва визнання незаконними дії та
відсутність права Державної
фінансової інспекції в м. Києві щодо
здійснення контролю за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування
податків та зборів, установлених
Податковим кодексом України
відмовлено повністю.

Таким чином, після дослідження
правомірності даної вимоги в судовому
порядку, вона скасована в судовому
порядку лише в частині (п. 2 вимоги -
скасовано повністю, п. 3 вимоги -
скасовано в частині відшкодування суми
в розмірі 10,78 тис. грн.).

Як вбачається з матеріалів справи,
доказів щодо виконання пунктів 1, 3 (з
урахуванням рішень судів), 4, 5, 6, 7, 8
вимоги представником відповідача не
надано, в т.ч. як дані пункти вимоги не
визнані в судовому порядку
протиправними, а, відтак, є чинними та
не скасованими і підлягають виконанню
відповідачем, яка є чинною та не
скасована судами в цій частині.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд дійшов висновку, що відповідачем
протиправно не виконані пункти 1, 3 (з
урахуванням рішень судів), 4, 5, 6, 7, 8
вимоги позивача.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

В ч.1, ч.4, ч.5 та ч.6 ст.72 КАС України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених ст.72 цього
Кодексу. Суб'єкт владних повноважень
повинен подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі. У разі
невиконання цього обов'язку суд
витребовує названі документи та
матеріали. Суд може збирати докази з
власної ініціативи. Якщо особа, яка
бере участь у справі, без поважних
причин не надасть докази на пропозицію
суду для підтвердження обставин, на які
вона посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Частиною 1 ст.71 КАС України встановлено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Статтею 159 КАС України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
частково обґрунтованими, а, відтак,
такими, що підлягають частковому
задоволенню.

Згідно зі ст. 94 КАС України, якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Державної фінансової інспекції
в м. Києві задовольнити частково.

2. Зобов'язати комунальне підприємство
по утриманню зелених насаджень
Святошинського району міста Києва
виконати пункт 1, пункт 3 в частині суми
13,69 тис. грн., пункти 4-8 вимоги Державної
фінансової інспекції в м. Києві від
22.02.2013 № 26-11-14-14/2541.

3. В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, після закінчення
строку на апеляційне оскарження,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо постанова не оскаржена в
апеляційному порядку. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя
Н.В. Клочкова

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 03 жовтня 2014 року.