Справа № 2а-9544/11
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2014р.
Справа № 145355/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Обрізка І.М.,

судді

Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у місті Луцьк
Волинської області, м.Луцьк Волинська
область

на постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 26.12.2011 року
р.№2а-9544/11

за позовом ОСОБА_1, м. Луцьк Волинської
області

до управління Пенсійного фонду України
у місті Луцьк Волинської області, м.
Луцьк Волинська область про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату пенсії як працюючому
пенсіонеру, -

ВСТАНОВИВ:

28.09.2011 р. позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, у якому
просив зобов'язати відповідача
провести перерахунок та виплату пенсії
з 12.04.2011 р. згідно Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески для
обчислення пенсії за календарний рік,
що передує року звернення за
перерахунком пенсії.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 26.12.2011 р.
позов задоволено. Визнано
протиправними дії відповідача.
Зобов'язано УПФУ провести перерахунок
та виплату пенсії на користь ОСОБА_1 з 06
червня 2011 року із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески для
призначення пенсії, тобто за 2010
календарний рік і проводити в такому
розмірі до настання обставин, з якими
закон пов'язує припинення виплати.

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач, який,
покликаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить постанову суду першої
інстанції скасувати, а в задоволенні
позовних вимог відмовити повністю з
підстав викладених в апеляційній
скарзі.

Колегія суддів, у відповідності до ч.1
п.3 ст.197 КАС України, вважає за можливе
розглядати справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
до задоволення з наступних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції
позивач звернувся до відповідача про
проведення перерахунку пенсії
відповідно до ст.42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Позивачу проведено
перерахунок пенсії із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка,
відповідно до Закону враховується для
обчислення пенсії, за 2007 рік, а саме 1197,91
грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що позов підлягає до задоволення на
підставі рішення Конституційного суду
України від 22.05.2008 року № 10рп/2008 та пп.3
п. 11 постанови Кабінету Міністрів
України від 28.05.2008 року №530 «Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян». Суд першої
інстанції вважав, що дії УПФУ щодо
застосування під час проведення
перерахунку пенсії позивачу в 2011 році
показника середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» враховується для
обчислення пенсії за 2007 рік, а не за
попередній календарний 2010 рік, є
неправомірними.

Однак, колегія суддів вважає що даний
позов не підлягає до задоволення з
наступних підстав. Так, ч. 2 ст. 40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон) встановлено формулу заробітної
плати (доходу) для обчислення пенсії.

У редакції Закону від 9 липня 2003 року,
яка набрала чинності 1 січня 2004 року,
зазначена формула була такою: Зп = Зс х
(Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, у гривнях; Зс - середня
заробітна плата працівників, зайнятих
у галузях економіки України, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії; Ск -
сума коефіцієнтів заробітної плати
(доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3
+... + Кзn); К - кількість місяців
страхового стажу, за які розраховано
коефіцієнти заробітної плати (доходу)
застрахованої особи (абзаци другий -
шостий частини другої статті 40 Закону).

Відповідно до ч 4 ст. 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в редакції до
внесення змін Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
р. № 107-VI) у разі якщо застрахована
особа після призначення пенсії
продовжувала працювати, провадиться
перерахунок пенсії з урахуванням
страхового стажу після призначення
пенсії.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28.12.2007 р. № 107-VI статтю 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
змінено та викладено в такій редакції:
у разі якщо застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати, провадиться перерахунок
пенсії з урахуванням не менше ніж 24
місяців страхового стажу після
призначення (попереднього перерахунку)
пенсії незалежно від перерв у роботі.
Перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія. За бажанням
пенсіонера перерахунок пенсії
провадиться із заробітної плати за
періоди страхового стажу, зазначені в
частині першій статті 40 цього Закону,
із застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
цього Закону враховується для
обчислення пенсії, за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії. При
цьому з періоду, за який враховується
заробітна плата (дохід) для перерахунку
пенсії, період після призначення
пенсії не підлягає виключенню згідно
із абзацом третім частини першої
статті 40 цього Закону.

Цим же Законом до ст. 40 Закону було
внесено зміни згідно яких показник Зс
було змінено та викладено в такій
редакції Зс - (середня заробітна плата
(дохід) в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії.
Порядок визначення показників
зазначеної заробітної плати
затверджується Пенсійним фондом
України за погодженням з центральними
органами виконавчої влади у галузях
статистики, економіки, праці та
соціальної політики і фінансів.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 вказані вище
зміни були визнані неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним судом
України рішення про їх
неконституційність.

Надаючи оцінку спірним
правовідносинам, суд апеляційної
інстанції враховує, що відповідно до ч.
2 ст. 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», заробітна плата (дохід)
для обчислення пенсії визначається за
формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зс -
середня заробітна плата працівників,
зайнятих у галузях економіки України,
за календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 22 травня 2008 року
відновлено дію положення частини
другої статті 40 та частини четвертої
статті 42 Закону у первинній його
редакції, які й підлягають
застосуванню.

28 травня 2008 року Кабінетом Міністрів
України прийнято постанову № 530 «Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян», яким встановлено
порядок перерахунку пенсій особам, які
після її призначення продовжували
працювати, відмінний від того порядку,
який визначений частиною четвертою
статті 42 Закону, у редакції Закону від 9
липня 2003 року.

Отже, виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над іншими
підзаконними нормативними актами, під
час розгляду та вирішення справ
зазначеної категорії застосуванню
підлягає Закон «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а саме нормативні
положення статті 42 цього Закону, що
діяли в редакції до скасування змін,
внесених за Законом України від 28
грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», та були і залишаються
чинними на момент проведення
перерахунку пенсії. Як зазначалося
вище, зі змісту цих положень випливає,
що під час перерахунку пенсії величина
середньої заробітної плати (доходу)
враховується та, яка використовувалася
під час призначення пенсії.

За таких обставин, оскаржувана
постанова суду першої інстанції
прийнята з порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що
відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України є
підставою для її скасування та
прийняття нової постанови.

Керуючись ст. 160, ст. 195, 197, п.3 ч.1 ст. 198, п.4
ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ст. 254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у місті Луцьк
Волинської області постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 26.12.2011 р. №2а-9544/11за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України у місті Луцьк Волинської
області про зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату пенсії як
працюючому пенсіонеру - задовольнити.

2. Постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 26.12.2011 р. у
справі №2а-9544/11 позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
місті Луцьк Волинської області про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату пенсії як працюючому
пенсіонеру скасувати та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя

Н.Г. Левицька

Суддя

І.М.
Обрізко

Суддя

В.П.
Сапіга