Справа № 804/15166/14
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2014-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді:
за участю секретаря судового
засідання: Шабанова Д.В.
представника позивача:
представника відповідача:
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
адміністративну справу
до Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ
Міністерства внутрішніх справ України
в особі ректора генерала-майора
міліції Алфьорова С.М.
про визнання незаконним та скасування
наказу, поновлення на посаді з виплатою
грошового забезпечення за час
вимушеного прогулу, -
ОСОБА_3 звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ
Міністерства внутрішніх справ України
в особі ректора генерала-майора
міліції Алфьорова С.М., в якому просив:
визнати незаконним та скасувати наказ
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ №168 ос
від 06.08.2014р., яким позивача звільнено з
органів внутрішніх справ, поновити
ОСОБА_3 на посаді рядового міліції,
курсанта третього курсу факультету
підготовки фахівців для підрозділів
міліції громадської безпеки з виплатою
грошового забезпечення за час
вимушеного прогулу, допустивши негайне
виконання рішення суду про поновлення.
В обґрунтування пред'явленого позову
зазначалося, що відповідач, не зважаючи
на те, що позивач за весь період
навчання завжди сумлінно ставився до
своїх службових обов'язків, був вірний
прийнятій Присязі, був заступником
командиру взводу, нагороджувався
грамотою за активну участь у
громадському житті факультету та
курсу, ініціативу в роботі, без
пояснення будь-яких законних підстав
звільнив ОСОБА_3 згідно оскаржуваного
наказу з органів внутрішніх справ на
підставі п.66 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ (за скоєння
вчинку, що дискредитує звання рядового
і начальницького складу) у запас
Збройних сил (з постановкою на
військовий облік). Своє рішення
керівництво факультету мотивувало тим,
що начебто на своїй сторінці у
соціальній мережі позивач дозволив
собі прокоментувати фотографію
якогось політичного діяча. Під тиском
позивач був вимушений погодитись з тим,
що він це зробив і таким чином
дискредитував звання рядового міліції.
Службова перевірка, за результатами
якої прийнято оскаржуваний наказ, була
проведена поверхнево і під великим
тиском з боку керівництва. Позивача
вимусили підписати документ, зміст
якого йому було продиктовано.
У судовому засіданні позивач та його
представники підтримали пред'явлений
адміністративний позов та просили його
задовольнити у повному обсязі.
Відповідач пред'явлений позов не
визнав, подав на нього письмові
заперечення, в яких просив відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на те, що в ході проведення
службового розслідування відносно
ОСОБА_3 було встановлено факт
розміщення ним у соціальній мережі «В
контакте» інформації, яка суперечить
прийнятій позивачем Присязі
працівника ОВС та взятому на себе
працівником міліції обов'язку служіння
народу України та негативно впливає на
імідж органів внутрішніх справ в
цілому. Так, протягом квітня-серпня 2014
року ОСОБА_3 розміщував інформацію,
зображення та коментарі з приводу
політичної ситуації в державі,
допускаючи при цьому зневажливі
вислови стосовно відомих українських
та міжнародних політичних діячів,
представників влади та силових
структур України та української армії
в цілому. Численні коментарі та
висловлювання допускалися ним у
непристойній, глузливій та образливій
формі. Крім того, ОСОБА_3 розміщувались
зображення та коментарі, що
підтверджують визнання ним та
підтримку неіснуючих територіальних
утворень та схвалення замахів на
державний устрій України. Такі дії
позивача суперечать складеній ним
Присязі працівника органів внутрішніх
справ України, вимогам ст.7
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, положенням
Правил поведінки та професійної етики
осіб рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ України. При
цьому у власних поясненнях позивач
визнав, що здійснював розміщення такої
інформації, хоча з ним, як і з іншими
курсантами, неодноразово проводилися
бесіди, в яких висловлювалися
рекомендації щодо поведінки курсантів
у соціальних мережах. Звільнення
позивача відбулося не через політичні
мотиви або особисті не уподобання
керівництва університету, курсу чи
факультету, а виключно через особисту
недисциплінованість ОСОБА_3, що
виявилося у зневажливому його
ставленні до тих цінностей і ідеалів,
які він присягнув захищати, до завдань
та цілей діяльності міліції та
нехтуванні обов'язком виконувати
прийняту ним Присягу, дотримуватися
норм професійної та службової етики та
виявляти повагу до громадян.
Твердження позивача про те, що службова
перевірка проводилася під тиском та
поверхнево є надуманими та
голослівними, оскільки не підтверджені
Представник відповідача у судовому
засіданні також заперечував проти
задоволення адміністративного позову,
посилаючись на доводи, викладені у
письмових запереченнях на нього.
Заслухавши пояснення позивача,
представників позивача та відповідача,
допитавши свідків, дослідивши надані
сторонами докази, проаналізувавши
зміст норм матеріального та
процесуального права, що регулюють
спірні правовідносини, суд приходить
до висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. (ідентифікаційний код
НОМЕР_1) у 2012 році вступив на перший курс
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ
Міністерства внутрішніх справ України,
у зв'язку із чим 01 серпня 2012 року між
позивачем та Дніпропетровським
державним університетом внутрішніх
справ Міністерства внутрішніх справ
України в особі ректора
генерала-майора міліції Алфьорова С.М.
і Головним управлінням МВС України у
Запорізькій області було укладено
договір №1477 про підготовку фахівця у
цьому навчальному закладі. Крім того
відповідно до наказу
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ №98 ос
від 01.08.2012р. ОСОБА_3 був прийнятий на
службу в органи внутрішніх справ, про
що було внесено відповідний запис до
трудової книжки позивача (а.с.5,7,81).
01 вересня 2012 року ОСОБА_3 склав Присягу
працівника органів внутрішніх справ
України, затверджену постановою
Кабінету Міністрів України від 28.12.1991р.
№382, відповідно до якої, зокрема,
присягнув з високою відповідальністю
виконувати свій службовий обов'язок,
вимоги статутів і наказів, постійно
вдосконалювати професійну
майстерність та підвищувати рівень
культури, всіляко сприяти зміцненню
авторитету органів внутрішніх справ, а
також захищати від протиправних
посягань життя, здоров'я, права й
свободи громадян, державний устрій і
громадський порядок (а.с.23).
Позивач навчався на факультеті
підготовки фахівців для підрозділів
міліції громадської безпеки у
навчальній групі ГБ-233.
Протягом навчання ОСОБА_3 на
громадських засадах виконував
обов'язки заступника командира
навчального взводу та був членом ради
молодших командирів.
Відповідно до наказу
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ від
17.09.2013р. №358 «Про порушення службової
дисципліни та притягнення винних до
відповідальності» на керівників
факультетів ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10
було покладено обов'язок забезпечувати
постійний моніторинг персональних
сторінок курсантів у соціальних
мережах; у разі виявлення матеріалів,
які за своїм змістом дають привід до
неоднозначного тлумачення поведінки
працівника органів внутрішніх справ та
свідчать про порушення п.1.1 розділу ІV
Правил поведінка та професійної етики,
затверджених наказом МВС України від
22.02.2012р. №155, проводити індивідуальну
роз'яснювальну роботу з наведенням
конкретних прикладів недопустимої
поведінки та попередження про
можливість притягнення до
дисциплінарної відповідальності у
разі допущення подібних фактів у
подальшому (а.с.112-113).
Судом встановлено, що під час
проведення чергового моніторингу
персональних сторінок курсантів у
соціальних мережах 05.08.2014р. начальником
курсу факультету підготовки фахівців
для підрозділів міліції громадської
безпеки майором міліції ОСОБА_11 була
виявлена персональна сторінка
курсанта ОСОБА_3 у соціальній мережі «В
контакте», на якій знаходилися
зображення, фотографії та коментарі,
які мають непристойний вигляд, зокрема,
зображення деяких керівників держави
та відомих політиків, а також
зображення антинаціонального
характеру, про що ОСОБА_11 05.08.2014р. було
складено рапорт на ім'я ректора
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ
генерала-майора міліції Алфьорова С.М.
Відповідно до ч.ч.1,2,4 ст.14
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України (далі -
Дисциплінарний статут) з метою
з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник призначає службове
розслідування. Службове розслідування
має бути завершене протягом одного
місяця з дня його призначення
начальником. У разі необхідності цей
термін може бути продовжено
начальником, який призначив службове
розслідування, або старшим прямим
начальником, але не більш як на один
місяць. Порядок проведення службового
розслідування встановлюється
міністром внутрішніх справ України.
На виконання приписів ч.4 ст.16
Дисциплінарного статуту Наказом
Міністерства внутрішніх справ України
від 12.03.2013р. №230 було затверджено
Інструкцію про порядок проведення
службових розслідувань в органах
внутрішніх справ України (далі -
Інструкція), яку зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 02.04.2013р.
проведення службового розслідування
стосовно особи (осіб) рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ у разі надходження до
органів та підрозділів внутрішніх
справ України, навчальних закладів та
науково-дослідних установ системи
Міністерства внутрішніх справ України
відомостей про вчинення нею (ними) дій,
які порушують права і свободи громадян,
службову дисципліну, оформлення
результатів службового розслідування
та прийняття за ними рішення, а також
компетенцію структурних підрозділів
та посадових осіб органів внутрішніх
справ України (далі - ОВС) при його
Згідно п.2.6 Інструкції підставою для
проведення службового розслідування є
належним чином письмово оформлений
наказ уповноваженого на те начальника.
Пунктами 3.2. та 3.4 Інструкції
встановлено, що службове розслідування
проводиться посадовою особою, якій
воно доручено, чи декількома особами у
складі комісії, одна з яких за
необхідності призначається головою
цієї комісії, при цьому забороняється
проводити службове розслідування
особам, які є підлеглими особи РНС,
стосовно якої призначено службове
розслідування, а також особам -
співучасникам проступку або
зацікавленим у наслідках
розслідування. Розслідування
проводиться за участю безпосереднього
начальника порушника.
Відповідно до п.5.2 Інструкції початок
службового розслідування визначається
датою видання наказу про його
За змістом ч.5 ст.14 Дисциплінарного
статуту перед накладенням
дисциплінарного стягнення начальник
або особа, яка проводить службове
розслідування, повинні зажадати від
порушника надання письмового
пояснення. Небажання порушника
надавати пояснення не перешкоджає
накладенню дисциплінарного стягнення.
Пунктами 5.3 та 5.4 Інструкції
передбачено, що завершення службового
розслідування визначається датою
затвердження начальником, який
призначив службове розслідування,
висновку за результатами службового
розслідування (далі - висновок
службового розслідування). Якщо вину
особи РНС повністю доведено, начальник
приймає рішення про її притягнення до
дисциплінарної відповідальності та
визначає вид дисциплінарного
стягнення. Про накладення
дисциплінарного стягнення видається
наказ, зміст якого оголошується
особовому складу органу внутрішніх
справ. Оголошувати дисциплінарне
стягнення особі начальницького складу
в присутності його підлеглих
заборонено. Зміст наказу доводиться до
відома особи РНС, яку притягнуто до
дисциплінарної відповідальності, під
підпис. У разі звільнення з посади або
звільнення з органів внутрішніх справ
особі рядового або начальницького
складу видається витяг з наказу.
Аналогічні положення закріплено ч.ч.6-8
ст.14 Дисциплінарного статуту.
Як вбачається з матеріалів справи,
06.08.2014р. у зв'язку із рапортом
начальника курсу факультету
підготовки фахівців для підрозділів
міліції громадської безпеки ОСОБА_11
про виявлення ним під час моніторингу
персональних сторінок курсантів
університету в соціальній мережі «В
контакте» факту розміщення курсантом
3-го курсу рядовим міліції ОСОБА_3
інформації, яка суперечить взятому на
себе працівником міліції обов'язку
служіння народу України та негативно
впливає на імідж органів внутрішніх
справ в цілому, на підставі приписів
п.2.5, п.2.6 Інструкції ректором
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ
генерал-майором міліції Алфьоровим С.М.
було видано наказ №237 про призначення
службового розслідування за фактом
розміщення в соціальній мережі «В
контакте» курсантом 3-го курсу
факультету підготовки фахівців для
підрозділів міліції громадської
безпеки рядовим міліції ОСОБА_3
вищеозначеної інформації (а.с.78).
Також означеним наказом від 06.08.2014р. №237
для проведення службового
розслідування було створено комісію у
складі: заступника начальника
факультету підготовки фахівців для
підрозділів міліції громадської
безпеки підполковника міліції ОСОБА_8 -
голови комісії та членів комісії:
начальника курсу факультету
підготовки фахівців для підрозділів
міліції громадської безпеки майора
міліції ОСОБА_11, старшого
оперуповноваженого в ОВС УВБ в
Дніпропетровській області ДВБ МВС
України підполковника міліції ОСОБА_12
06.08.2014р. начальником курсу факультету
підготовки фахівців для підрозділів
міліції громадської безпеки майором
міліції ОСОБА_11, який був безпосереднім
начальником ОСОБА_3, були відібрані
пояснення у позивача відносно
виявленого факту, згідно яких останній
пояснив, що його попереджали про те, що
працівникам органів внутрішніх справ
забороняється в соціальних мережах
висвітлювати місце своє роботи або ВНЗ
ОВС, в якому проходить навчання,
виставляти фотографії у формі та
компрометуючі працівника ОВС
фотографії, висловлюватися
нецензурною та брутальною лайкою, а
також про заборону користуватися
соціальними мережами у робочий час та з
робочих комп'ютерів. Вищеозначене
доводилося до його відома керівництвом
університету та начальником курсу на
кожному курсовому зібранні. Після
доведення до відома всіх цих наказів
він одразу видалив з соціальної мережі
всі свої фото в формі та назву ВНЗ, в
якому навчався, а згодом став рідше
заходити на свою сторінку, через що її
неодноразово блокували, так як хтось
розсилав з неї «спам». Приблизно у
вересні 2013 року він особисто заходив на
свою сторінку, після чого її
заблокували і він вже не зміг на неї
зайти. На сайт «В контакте» останній
раз він заходив 05.08.2014р. і нічого не
розміщував на своїй сторінці, однак
декілька днів тому розмістив на своїй
сторінці фото з зображенням Порошенка
та Турчинова, яке взяв у групі «Анти
Майдан» 19.06.2014р. з ціллю просто
показати, що не голосував за Порошенка;
фото Обами та Порошенка 07.06.2014р. та фото
з зображенням Ляшка, яке взяв у групі
*политика*политком 21.04.2014р. через те, що
не подобається його поведінка та
політика. Означені пояснення були
записані ОСОБА_3 власноруч (а.с.40).
В матеріалах справи міститься
роздруківка персональної сторінки
ОСОБА_3 з сайту «В контакте» соціальної
мережі «Інтернет», з якої вбачається,
що позивачем з квітня 2014 року по
серпень 2014 року систематично
розміщувалася на «стіні» його сторінки
інформація брутального, образливого та
глумливого змісту, із супроводженням у
деяких випадках нецензурною лайкою,
щодо Президента України Порошенка П.О.,
Президента США Барака Обами, інших
політичних діячів держави та
української армії, а також інформація з
закликом до помсти за події у м. Одеса у
травні 2014 року (Будинок Профспілок) та
інформація, що свідчить про підтримку
ним неіснуючих територіальних
утворень та схвалення замахів на
державний устрій України. Так, ОСОБА_3
входив до групи «Новороссия»,
«АнтиМайдан НАШЕ ДЕЛО ПРАВОЕ ПОБЕДА
БУДЕТ ЗА НАМИ» тощо. Ним розміщувалися
на «стіні» власної сторінки пости з
зображеннями та висловами: «Спасите
Донбасс от украинской армии», «Слава
народу Новороссии» - вот такие листовки
расклеины по всему Севастополю,
Держитесь Новороссия… Севастополь с
вами!», «Майдан убил во мне украинца,
теперь я русский» тощо. Також позивачем
особисто записано свій статус: «Слава
БЕРКУТУ! Майдаунам гореть в аду». При
цьому на сторінці було розміщено
фотографію самого позивача, за якою
його можна легко упізнати (обличчя
крупним планом), та зазначено його
прізвище та ім'я (а.с.28-39).
Особисто позивач у судовому засіданні
суду пояснив, що це дійсно його
сторінка з сайту «В контакте»
соціальної мережі «Інтернет» і ним
справді була розміщена вся
вищезазначена інформація, він дійсно
входив до груп, які перелічені на його
сторінці. Ця сторінка була частково
відкрита для загального перегляду, а
частково закрита. Відкритою вона була у
тій частині, яка роздрукована з сайту.
Цією сторінкою він користувався до
службового розслідування, після чого
її видалив. Оскільки він перебував у
групах, в тому числі «Новороссия»,
«АнтиМайдан НАШЕ ДЕЛО ПРАВОЕ ПОБЕДА
БУДЕТ ЗА НАМИ» (був підписаний на ці
групи і отримував оновлення
інформації, що в них розташовувалася),
то періодично переглядав інформацію,
що розміщувалася у новинах цих груп і
ту інформацію, з якою він погоджувався,
він відмічав проставлянням «лайків» і
з метою, щоб вона відобразилася на
«стіні» його сторінки, натискав
«розповісти друзям», після чого така
інформація розташовувалася на його
персональній сторінці і була в
загальному доступі. Також позивач
пояснив, що розміщення означеної вище
інформації здійснювалося ним у зв'язку
із тим, що він був противником
озброєних конфліктів у м. Києві на
Майдані і нинішня влада, яка прийшла за
допомогою воєнного перевороту,
викликає у нього злість та сум'яття.
Допитаний судом у якості свідка батько
позивача - ОСОБА_16 суду показав, що
06.08.2014р. йому зателефонував начальник
курсу факультету, на якому навчався
його син, ОСОБА_11 і запросив його на
засідання кадрової комісії, пояснивши,
що в мережі «Інтернет» знайдена
сторінка його сина з компрометуючою
інформацією. Однак, коли ОСОБА_16
приїхав до університету засідання
кадрової комісії вже закінчилося і
йому оголосили рішення про те, що сина
звільнено з органів внутрішніх справ
за скоєння вчинку, що дискредитує
звання рядового міліції. Також йому
повідомили, що до керівництва
університету звернувся представник
партії народного депутата Олега Ляшка
і заявив, що на сторінці ОСОБА_3
розміщена інформація, яка порочить ім'я
цього народного депутата, через що і
було призначене службове
розслідування, за результатами якого
під тиском представника народного
депутата його сина було звільнено з
органів внутрішніх справ. 06.08.2014р. він
разом із сином отримали витяг з наказу
про звільнення. Також йому показували
роздруківку зі сторінки його сина в
мережі «Інтернет» і коли вони чекали
розрахунок, він запитав сина що це за
інформація. На вказане питання позивач
пояснив батьку, що він переглядав цю
інформацію в мережі «Інтернет» і ту,
якій симпатизував, відмічав шляхом
проставляння кліками «лайків», однак
жодних власних коментарів під цією
інформацією він не розміщував. Також
свідок показав, що син йому повідомив,
що писав письмові пояснення, однак йому
не було роз'яснено зміст ст.63
Конституції України, якою передбачено
право відмовитися від давання показань
Також судом було допитано у якості
свідка заступника начальника відділу
кадрового забезпечення
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ ОСОБА_17.,
який суду пояснив, що 04.08.2014р. в другій
половині дня до відділу кадрового
забезпечення зателефонувала особа, яка
спочатку не представилася, і запитала
яким чином вона може отримати
відомості про одного з випускників
університету, без зазначення ПІБ цього
випускника, на що свідок відповів, що
такі відомості в телефонному режимі не
надаються. Після цього означена вище
особа представилася помічником
народного депутата Ляшка і попросила
надати запитувані відомості, однак,
ОСОБА_17 відмовив у їх наданні і
запропонував звернутися з письмовим
запитом. Про вказаний дзвінок ОСОБА_17
доповів керівництву. Також свідок
зазначав, що при означеному зверненні
ПІБ позивача не згадувалося взагалі.
Щодо службового розслідування свідок
ОСОБА_17 пояснив, що він в ньому участі
не приймав, однак, був присутній під час
відібрання пояснень у ОСОБА_3
начальником курсу факультету, на якому
навчався позивач, - ОСОБА_11 Пояснення
відбиралися приблизно 40-60 хвилин 06
серпня 2014 року зранку, точний час
свідок не пам'ятає, при цьому заходи
будь-якого впливу, в тому числі
морального, щодо ОСОБА_3 не
здійснювалися, позивач писав пояснення
власноруч, питання йому ставив
виключно ОСОБА_11 Потім було засідання
атестаційної комісії, а після неї -
засідання кадрової комісії. Витяг з
наказу про звільнення та трудова
книжка були видані позивачу 06.08.2014р.
Крім того, судом було допитано у якості
свідків всіх членів комісії з
проведення службового розслідування, а
саме: заступника начальника факультету
підготовки фахівців для підрозділів
міліції громадської безпеки
підполковника міліції ОСОБА_8 (голову
комісії), начальника курсу факультету
підготовки фахівців для підрозділів
міліції громадської безпеки майора
міліції ОСОБА_11 та старшого
оперуповноваженого в ОВС УВБ в
Дніпропетровській області ДВБ МВС
України підполковника міліції ОСОБА_12
Так, свідок ОСОБА_8 суду показав, що
04.08.2014р. він та свідок ОСОБА_11 були
викликані до т.в.о. проректора з
кадрового забезпечення та міжнародних
зв'язків ОСОБА_18, яким було надано
завдання здійснювати моніторинг
персональних сторінок курсантів
університету в мережі «Інтернет».
Взагалі така робота проводиться
систематично. На виконання цього
завдання ним та ОСОБА_11 здійснювався
відповідний моніторинг 04.08.2014р. та
05.08.2014р. В результаті такого
моніторингу ОСОБА_11 було виявлено
сторінку курсанта ОСОБА_3 на сайті «В
контакте» з інформацією, що
компрометує звання рядового міліції,
про що було складено відповідний
рапорт на ім'я ректора університету.
При цьому ОСОБА_11, як начальником курсу,
на якому навчався позивач, було
викликано останнього 05.08.2014р. для
проведення бесіди з метою з'ясування чи
дійсно вказана сторінка є особистою
сторінкою ОСОБА_3, в ході якої позивач
підтвердив, що це його сторінка і
інформацію, що на ній міститься,
розмістив він, оскільки це є його
особистою позицією. Це була бесіда
куратора з курсантом, а не відібрання
пояснень. Пояснення у позивача
відбиралися 06.08.2014р. після видання
наказу про призначення службового
розслідування та призначення комісії з
його проведення. Пояснення відбиралися
ОСОБА_11 в присутності ОСОБА_12, а також
працівника відділу кадрового
забезпечення ОСОБА_17 Свідок ОСОБА_8
особисто не був присутній під час
відібрання пояснень у позивача. Він, як
голова комісії, організовував
проведення службового розслідування,
ОСОБА_12 вивчав роздруківки зі сторінки
позивача на сайті «В контакте» та
матеріали, що характеризують особу
ОСОБА_3, ОСОБА_11 відбирав пояснення і
складав особисті пояснення. Щодо
характеристики позивача свідок ОСОБА_8
показав, що ОСОБА_3 був на старостою
групи і виконував обов'язки заступника
командира навчального взводу на
громадських засадах, характеристика у
позивача середня, але він був «на
гарному рахунку». Раніше при
здійсненні попередніх моніторингів
сторінок курсантів в соціальних
мережах означена вище сторінка ОСОБА_3
виявлена не була, тому що при
моніторингу зазвичай ПІБ курсантів
вносилися до пошуку літерами з
російського алфавіту, а у позивача
прізвище та ім'я були зазначені
англійськими буквами. При здійсненні
останнього моніторингу вирішили
спробувати вносити до пошуку ім'я
курсантів «латиницею» і так вийшли на
таку сторінку позивача.
Свідок ОСОБА_11 суду показав, що ним
дійсно був проведений моніторинг
сторінок курсантів у мережі
«Інтернет», в результаті чого виявлено
сторінку курсанта ОСОБА_3 на сайті «В
контакте» з розташованими на ній
зображеннями, фотографіями та
коментарями, які мають непристойний
вигляд, зокрема, з зображеннями деяких
керівників держави та відомих
політиків, а також зображеннями та
інформацією антинаціонального
характеру, про що він доповів ОСОБА_8, а
також склав відповідний рапорт на ім'я
ректора університету. 05.08.2014р. ним, як
безпосереднім начальником позивача,
була проведена бесіда з останнім, в
якій ОСОБА_3 підтвердив, що це його
сторінка. Щодо розміщення означеної
інформації ОСОБА_3 пояснював, що він був
засмучений подіями, які відбулися в
Києві на Майдані, і тим, як обійшлися з
«Беркутом», тому був підписаний на
групу «Антимайдан». 06.08.2014р. було видано
наказ про призначення службового
розслідування, в ході якого ОСОБА_11
було відібрано письмові пояснення у
позивача, які останній склав власноруч.
Будь-якого тиску на ОСОБА_3 не
здійснювалося при відібранні цих
пояснень. Після відібрання пояснень
відбулося засідання атестаційної та
кадрової комісії, а потім було складено
висновок службового розслідування.
Свідок ОСОБА_12 суду показав, що він був
членом комісії з проведення службового
розслідування по факту виявлення в
мережі «Інтернет» персональної
сторінки курсанта університету ОСОБА_3
на сайті «В контакте» з розміщенням
інформації, яка дискредитує звання
рядового міліції. Він особисто
знайомився зі змістом інформації, що
розташовувалася позивачем на його
сторінці і бачив, що там була розміщена
негативна інформація відносно
Президента України, політичних діячів,
української армії та територіальної
цілісності держави, що, на його думку,
свідчить про те, що ОСОБА_3
підтримувалися негативні тенденції в
країні. Також свідок суду показав, що
він був присутній під час відібрання
пояснень у позивача, останній надавав
їх власноруч у письмовій формі.
Пояснення відбирав ОСОБА_11, тиск на
позивача при цьому не здійснювався.
Таким чином, допитані судом свідки
підтвердили факт проведення
службового розслідування відносно
позивача, відібрання у нього пояснень,
проведення засідань атестаційної та
кадрової комісій, вручення позивачу
витягу з наказу про звільнення та
трудової книжки у день видачі цього
наказу. При цьому показаннями свідків
ОСОБА_17, ОСОБА_8, ОСОБА_11 та ОСОБА_12
спростовуються доводи позовної заяви
щодо застосування тиску на позивача
під час складення ним пояснень в ході
службового розслідування. Тим більше
сам позивач безпосередньо у судовому
засіданні підтвердив той факт, що
роздруківка зі сторінки на сайті «В
контакте» в мережі «Інтернет», що
надана відповідачем, є роздруківкою з
його персональної сторінки і він
дійсно розміщував на ній ту інформацію,
яка в ній міститься, оскільки це його
особиста позиція. До того ж свідок
ОСОБА_16 - батько позивача також суду
показав, що син 06.08.2014р. розповів йому,
що дійсно переглядав цю інформацію в
мережі «Інтернет» і ту, якій
симпатизував, відмічав шляхом
проставляння кліками «лайків».
Щодо доводів відносно того, що позивачу
під час відібрання пояснень не було
роз'яснено зміст ст.63 Конституції
України, то означені доводи
спростовуються змістом цих письмових
пояснень ОСОБА_3, в яких останній
проставив власний підпис про
ознайомлення з вказаною статтею
Основного Закону (а.с.40).
Також не знайшли свого підтвердження
доводи представника позивача відносно
того, що ОСОБА_3 було звільнено під
тиском представника народного
депутата Олега Ляшка, оскільки свідок
ОСОБА_17, який безпосередньо
спілкувався з вказаною особою по
телефону, суду показав, що у цій
телефонній розмові ПІБ позивача навіть
не згадувалося, а питання стосувалося
якогось випускника, ПІБ якого також
Після відібрання пояснень у позивача
начальником курсу факультету
підготовки фахівців для підрозділів
міліції громадської безпеки майором
міліції ОСОБА_11 на ім'я ректора
університету також були складені
письмові пояснення, в яких зокрема,
зазначалося про виявлену інформацію на
сторінці курсанта ОСОБА_3 на сайті «В
контакте» та її зміст, а також про те, що
ОСОБА_11 неодноразово доводився до
відома курсантів зміст наказів про
правила користування мережею
«Інтернет» та проводилися бесіди на цю
тему та тему патріотизму, почуття
службового обов'язку, честі, гідності
та аналізу подій в державі за останні
Судом встановлено, що 06.08.2014р. відбулися
засідання атестаційної та кадрової
Так, за результатами атестаційної
комісії було складено атестаційний
лист від 06.08.2014р., який затверджений
ректором Дніпропетровського
державного університету внутрішніх
справ генерал-майором міліції
Алфьоровим С.М. та в якому значилося, що
05.08.2014р. було виявлено факт розміщення
позивачем, в порушення наказу ректора
університету від 17.09.2013р. №358, в
соціальній мережі «В контакте» на
власній сторінці інформації, що
дискредитує звання рядового і
начальницького складу ОВС, зокрема,
відмова від приналежності до
українського народу та оголошення себе
росіянином, розміщення фотографій з
зображенням деяких керівників держави
у непристойній та комічній формі,
заклик до помсти після подій в м. Одеса
у травні 2014 року, а також коментарі та
погляд на політичну ситуацію у країні з
позиції, що дискредитує ОСОБА_3 як
працівника ОВС, курсанта університету
та в цілому громадянина України, тим
самим ОСОБА_3 скоїв порушення
дисципліни, що несумісне з нормами
професійної етики і принципами моралі,
що губить честь і завдає шкоди іміджу
ОВС, внаслідок чого за результатами
атестування ОСОБА_3 займаній посаді не
відповідає і може бути звільнений з
органів внутрішніх справ України за
скоєння вчинку, який дискредитує
звання рядового і начальницького
складу ОВС (а.с.79-80).
Позивач був ознайомлений зі змістом
атестаційного листа 06.08.2014р. під підпис.
За результатами засідання кадрової
комісії було складено висновок
службового розслідування, який
затверджений ректором
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ
генерал-майором міліції Алфьоровим С.М.
та згідно якого було встановлено, що
розміщення ОСОБА_3 інформації
компрометуючого змісту суперечить
положенням складеної ним Присяги
працівника ОВС, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.12.1991р. №382, вимогам ст.7
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України та положенням
п.3.3 розділу ІІІ, п.1.1, п.1.2, абз.6 п.2.1
розділу ІV Правил поведінки та
професійної етики осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ України, затверджених
наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 22.02.2012р. №155, і свідчить про
наявність в діях позивача порушення
службової дисципліни, що виразилося у
допущенні вчинку, який дискредитує
звання рядового і начальницького
складу та є несумісним з нормами
професійної етики і принципами моралі,
що завдає шкоди ОВС, підриваючи до них
довіру з боку населення. За скоєння
означеного вчинку комісією було
запропоновано звільнити ОСОБА_3 з
органів внутрішніх справ на підставі
п.8 ст.12 розділу ІV Дисциплінарного
статуту та п.66 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України (а.с.25-27).
На підставі висновку службового
розслідування ректором
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ
генерал-майором міліції Алфьоровим С.М.
06.08.2014р. було видано наказ №168 ос по
особовому складу, згідно якого
рядового міліції ОСОБА_3, курсанта
третього курсу факультету підготовки
фахівців для підрозділів міліції
громадської безпеки відповідно до
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України було
звільнено з органів внутрішніх справ
за п.66 цього Положення (скоєння вчинку,
що дискредитує звання рядового і
начальницького складу) у запас
Збройних сил (з постановкою на
військовий облік) (а.с.52).
Відповідно до розписки позивача з
наказом про звільнення від 06.08.2014р. №168
ос він був ознайомлений 06.08.2014р. та
згоден з ним. Витяг з наказу отримав
також 06.08.2014р. (а.с.52).
Так, п.66 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29.07.1991р. №114,
встановлено, що особи рядового і
начальницького складу, які скоїли
вчинки, що дискредитують звання
рядового і начальницького складу,
звільняються з органів внутрішніх
справ.
Дискредитація (від франц. «підривати
довір'я») - це позбавлення довіри до
когось, підривання авторитету,
приниження гідності певної особи і
Тобто, вчинки, що дискредитують
працівників органів внутрішніх справ
та власне органи внутрішніх справ,
пов'язані насамперед із низкою
морально-етичних вимог, які закріплені,
насамперед, у Дисциплінарному статуті
та у Правилах поведінки та професійної
етики осіб рядового та начальницького
складу органів внутрішніх справ
України, і які пред'являються до
працівників органів внутрішніх справ,
як під час виконання ними службових
обов'язків, так і у повсякденному житті.
Отже, під вчинками, що дискредитують
звання працівника ОВС та власне органи
внутрішніх справ, слід розуміти
протиправні, винні діяння, які
здійснені посадовою особою органу
внутрішніх справ у зв'язку із
виконанням нею службових обов'язків
або не пов'язані з їх виконанням, але за
своїм характером здатні принизити в
очах громадськості гідність та
авторитет працівника органів
внутрішніх справ та власне органи
внутрішніх справ.
Пунктом 66 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29.07.1991р. №114,
визначено не окремий вид
відповідальності працівника ОВС, а
спеціальну підставу для припинення
служби, яке відбувається у формі
При цьому ч.15 ст.14 Дисциплінарного
статуту передбачено, що звільнення
осіб рядового і начальницького складу
з органів внутрішніх справ як вид
стягнення є крайнім заходом
дисциплінарного впливу.
Згідно ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту
при визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
Таким чином, звільнення за пунктом 66
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29.07.1991р. №114, може
мати місце лише тоді, коли за
результатами проведеного службового
розслідування повністю доведено, що
особа скоїла проступок проти інтересів
служби, який суперечить покладеним на
нього обов'язкам, підриває довіру до
нього як носія влади, що призводить до
приниження державного органу та
унеможливлює подальше виконання ним
Так, за змістом ст.7 Дисциплінарного
статуту службова дисципліна базується
на високій свідомості та зобов'язує
кожну особу рядового і начальницького
складу: дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників; захищати і охороняти від
протиправних посягань життя, здоров'я,
права та свободи громадян, власність,
довкілля, інтереси суспільства і
держави; поважати людську гідність,
виявляти турботу про громадян і бути
готовим у будь-який час надати їм
допомогу; дотримуватися норм
професійної та службової етики;
берегти державну таємницю; у службовій
діяльності бути чесною, об'єктивною і
незалежною від будь-якого впливу
громадян, їх об'єднань та інших
юридичних осіб; стійко переносити всі
труднощі та обмеження, пов'язані зі
службою; постійно підвищувати свій
професійний та культурний рівень;
сприяти начальникам у зміцненні
службової дисципліни, забезпеченні
законності та статутного порядку;
виявляти повагу до колег по службі та
інших громадян, бути ввічливим,
дотримуватися правил внутрішнього
розпорядку, носіння встановленої форми
одягу, вітання та етикету; з гідністю і
честю поводитися в позаслужбовий час,
бути прикладом у дотриманні
громадського порядку, припиняти
протиправні дії осіб, які їх учиняють;
берегти та підтримувати в належному
стані передані їй в користування
вогнепальну зброю, спеціальні засоби,
Відповідно до п.1.1 Розділу ІІІ Правил
поведінки та професійної етики осіб
рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ України,
затверджених наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 22.02.2012р.
№155, кожен громадянин України, який
вступає на службу до органів
внутрішніх справ, добровільно покладає
на себе обов'язок служіння
Українському народові й захисту
свободи, демократії, законності та
Згідно п.3.1 Розділу ІІІ Правил
поведінки та професійної етики осіб
рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ України,
затверджених наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 22.02.2012р.
№155, моральні принципи служби
визначають безумовні вимоги
професійної та суспільної моралі до
діяльності органів внутрішніх справ.
При цьому п.3.2 Розділу ІІІ Правил
поведінки та професійної етики осіб
рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ України,
затверджених наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 22.02.2012р.
№155, чітко встановлено, що службова
діяльність працівника органів
внутрішніх справ здійснюється
відповідно до таких моральних
принципів, зокрема, як: лояльності, що
передбачає вірність державі, МВС,
повазі і коректному ставленні до
державних та громадських інститутів,
державних службовців; нейтральності,
що означає рівне, неупереджене
ставлення до всіх політичних партій і
рухів, що передбачає відмову
працівника від участі в їх діяльності в
будь-яких формах; толерантності, що
полягає в поважному, неконфліктному
ставленні до людей з урахуванням
соціально-історичних, релігійних,
етнічних традицій і звичаїв.
Пунктом 3.3 Розділу ІІІ вказаних Правил
встановлено, що працівник не повинен за
будь-яких умов зраджувати моральним
принципам служби, що відповідають
вимогам держави і очікуванням
суспільства, їх неухильне дотримання -
справа честі і обов'язку кожного
працівника органів внутрішніх справ.
Так, за результатами проведеного
службового розслідування за фактом
розміщення в соціальній мережі
курсантом 3-го курсу факультету
підготовки фахівців для підрозділів
міліції громадської безпеки рядовим
міліції ОСОБА_3 інформації
компрометуючого змісту було чітко
встановлено, що означений факт дійсно
мав місце і наведене також було
підтверджено в ході судового розгляду
справи, в тому числі і самим позивачем,
який визнав, що саме він протягом
квітня-серпня 2014 року періодично
розміщував на стіні своєї сторінки на
сайті «В контакте» в мережі «Інтернет»
інформацію, з якою погоджувався при
перегляді новин в мережі «Інтернет»,
зокрема в групах «Новороссия»,
«АнтиМайдан НАШЕ ДЕЛО ПРАВОЕ ПОБЕДА
БУДЕТ ЗА НАМИ», на оновлення яких був
підписаний, і яка міститься в
роздруківці з цієї сторінки, наданої
відповідачем. При цьому вказана
інформація носить брутальний,
образливий та глумливий характер, із
супроводженням у деяких випадках
нецензурною лайкою, щодо Президента
України, Президента США, інших
політичних діячів української держави
та української армії, а також свідчить
про підтримку позивачем неіснуючих
територіальних утворень та схвалення
замахів на державний устрій України;
заклик до помсти за події у м. Одеса у
травні 2014 року (Будинок Профспілок);
відмову позивача від приналежності до
українського народу та оголошення себе
росіянином. Розміщення такої
інформації в загальному доступі на
власній сторінці, на якій до того ж була
розміщена фотографія позивача та
зазначено його прізвище та ім'я,
свідчить про нехтування ОСОБА_3
моральними принципами працівника ОВС,
такими як: лояльність, що передбачає
вірність державі, МВС, повазі і
коректному ставленні до державних та
громадських інститутів, державних
службовців; нейтральність, що означає
рівне, неупереджене ставлення до всіх
політичних партій і рухів, що
передбачає відмову працівника від
участі в їх діяльності в будь-яких
формах тощо, а також про нехтування
позивачем положеннями прийнятої ним
Присяги, згідно якої він, зокрема,
присягнув та урочисто поклявся завжди
залишатися відданим народові України,
всіляко сприяти зміцненню авторитету
органів внутрішніх справ та захищати
від протиправних посягань життя,
здоров'я, права й свободи громадян,
державний устрій і громадський
порядок. При цьому розміщення
означеної інформації здійснювалося
ОСОБА_3 систематично та протягом
тривалого часу, що свідчить про його
глибоке внутрішнє переконання і згоду
зі змістом такої інформації, що
безумовно дискредитує його як
працівника органів внутрішніх справ
України через зневажливе ставлення до
державних службовців,
високопосадовців, політичних діячів
країни та української армії, підтримку
негативних тенденцій, що останнім
часом мають місце в державі, в тому
числі, підтримку посягань на державний
та територіальний устрій України,
заклик до помсти за події в м. Одеса, в
той час, як держава та суспільство
очікує від працівника органів
внутрішніх справ, тим більше, від
фахівця для підрозділів міліції
громадської безпеки, на якого навчався
позивач, зовсім протилежного, а саме:
захисту та підтримки громадського
порядку, безпеки миру, спокою і
державного устрою країни. Тому такі дії
ОСОБА_3 є проступком проти інтересів
служби в ОВС, підривають довіру до
нього як до носія влади, призводять до
приниження іміджу та авторитету
органів внутрішніх справ, а, отже, є
несумісними з подальшим виконанням
позивачем своїх обов'язків.
За таких обставин, суд приходить до
висновку про те, що рішення про
звільнення позивача з органів
внутрішніх справ є законним та
обґрунтованим, прийнятим з дотриманням
встановленої законом процедури, на
підставі матеріалів службового
розслідування, якими повністю доведено
вину позивача у скоєному проступку, а
застосоване до нього дисциплінарне
стягнення є співрозмірним вчиненому
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_3
задоволенню не підлягають у повному
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-
п о с т а н о в и в :
У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до Дніпропетровського
державного університету внутрішніх
справ Міністерства внутрішніх справ
України в особі ректора
генерала-майора міліції Алфьорова С.М.
про визнання незаконним та скасування
наказу, поновлення на посаді з виплатою
грошового забезпечення за час
вимушеного прогулу - відмовити у
Повний текст постанови виготовлено 22
Постанова суду набирає законної
сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу
до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Суддя О.М.
Турова