Справа № К/9991/17025/12-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/17025/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого судді - Черпіцької
Л.Т.Суддів -Розваляєвої Т.С. Маслія В.І.
провівши попередній розгляд
адміністративної справиза касаційною
скаргоюКомунального підприємства
"Вінницьке міське бюро технічної
інвентаризації" напостанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 30.11.2011р. та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 08.02.2012р.у
справі№ 2а/0270/5000/11за
позовомОСОБА_4доКомунального
підприємства "Вінницьке міське бюро
технічної інвентаризації"про визнання
відмови протиправною та зобов'язання
вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся з позовом до
Комунального підприємства "Вінницьке
міське бюро технічної інвентаризації",
в якому просив

- визнати протиправним рішення
Комунального підприємства «Вінницьке
міське бюро технічної інвентаризації»
від 12 жовтня 2011 року про відмову ОСОБА_5
у реєстрації права власності на
будівлю складу «Б» з прибудовою,
загальною площею 633,2 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язати Комунальне підприємство
«Вінницьке міське бюро технічної
інвентаризації» провести державну
реєстрацію права власності на будівлю
складу «Б» з прибудовою, загальною
площею 633,2 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 за позивачем.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
рішенням Староміського районного суду
м. Вінниці від 18 березня 2011 року за ним
визнано право власності на будівлю
складу «Б» з прибудовою загальною
площею 633,2 кв.м., що розташована в
АДРЕСА_1. На підставі даного рішення
суду позивач звернувся до органу
реєстрації речових прав із заявою щодо
проведення державної реєстрації права
приватної власності. Проте, рішенням
відповідача №233 від 14 серпня 2011 року
позивачу відмовлено в державній
реєстрації права власності на будівлю
в зв'язку з тим, що подані документи не
дають змоги встановити
відповідальність заявлених прав
матеріалам інвентаризаційної справи.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 30.11.2011р.,
залишеною без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 08.02.2012р., позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з постановою
Вінницького окружного
адміністративного суду від 30.11.2011р. та
ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 08.02.2012р.
Комунальне підприємство "Вінницьке
міське бюро технічної інвентаризації"
звернулось з касаційною скаргою, у
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального права, просить їх
скасувати та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 27.07.2011 року ОСОБА_4 звернувся
до КП "ВМБТІ" із заявою щодо реєстрації
за ним права приватної власності на
будівлю складу літ. "Б"з прибудовою, що
розташована по АДРЕСА_1. Разом із заявою
позивач надав всі необхідні документи,
в тому числі копію рішення
Староміського районного суду м.
Вінниці від 18.03.2011 року, яким за ним
визнано право власності на цю будівлю.

14.08.2011 року КП "ВМБТІ" прийнято рішення
№233, яким позивачу відмовлено в
проведенні державної реєстрації.
Зазначене рішення органу реєстрації
мотивоване тим, що подані документи не
відповідають вимогам, установленим
Положенням та іншими
нормативно-правовими актами (підпункт
3.5.4 пункту 3.5 Тимчасового положення про
порядок державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно), що не дає змоги
встановити відповідність заявлених
прав матеріалам інвентаризаційної
справи, оскільки рішенням
Староміського районного суду м.
Вінниці визнано право власності на
будівлю, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, а згідно з матеріалами
інвентаризаційної справи майно, щодо
реєстрації якого звернувся ОСОБА_4,
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

У зв'язку з відмовою в реєстрації
позивач звернувся до Староміського
районного суду м. Вінниці із заявою
щодо роз'яснення рішення суду від 18.03.2011
року.

Староміський районний суд ухвалою м.
Вінниці від 11.08.2011 року роз'яснив
рішення суду від 18.03.2011 року, та
зазначив, що будівля складу "Б" з
прибудовою, загальною площею 633,2 кв.м.,
право власності на яку визнано за
ОСОБА_4, знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2.

23.09.2011 року ОСОБА_4 повторно звернувся
до КП "ВМБТІ" із заявою щодо реєстрації
за ним права власності на будівлю
складу "Б" з прибудовою, додавши всі
необхідні документи, в тому числі
рішення Староміського районного суду
м. Вінниці від 18.03.2011 року та ухвалу
цього ж суду від 11.08.2011 року.

Проте, рішенням скаржника №284 від 12
жовтня 2011 року позивачу відмовлено у
проведенні державної реєстрації прав,
оскільки подані документи не
відповідають вимогам, установленим
Положенням та іншими
нормативно-правовими актами (підпункт
3.5.4 пункту 3.5 Тимчасового положення).

Не погоджуючись з даним рішенням
відповідача позивач і звернувся з
даним позовом.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією речових прав на нерухоме
майно всіх форм власності, їх обмежень
та правочинів щодо нерухомості
регулюються Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень»від
01.07.2004 р. N 1952-ІУ (надалі - Закон),
Тимчасовим положенням про порядок
державної реєстрації прав власності на
нерухоме майно, яке затверджено
наказом Міністерства юстиції України
від 07.02.2002р. N 7/5 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 18.02.2002р.
за N 157/6445 (надалі - Тимчасове положення),
а також іншими нормативно-правовими
актами.

Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» визначено, що
права на нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації виникають з
моменту такої реєстрації (ст.3). Статтею
4 цього Закону в свою чергу передбачено,
що право власності на нерухоме майно
підлягає обов'язковій державній
реєстрації.

Відмова у державній реєстрації прав та
їх обтяжень передбачена у ст. 24
названого Закону, відповідно до якої у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо: 1) заявлене право, обтяження не
підлягає державній реєстрації
відповідно до цього Закону; 2) об'єкт
нерухомого майна або більша його
частина розміщені на території іншого
органу державної реєстрації прав; 3) із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень звернулася неналежна
особа; 4) подані документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; 5) заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 6) заявлене право вже
зареєстровано.

Аналогічна за змістом норма міститься
і в п.3.3 Тимчасового положення про
порядок державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Мінюста № 7/5 від 07.02.2002р. (в редакції
станом на час виникнення спору).

Зазначений перелік є виключним і
поширеному тлумаченню не підлягає.

Під державною реєстрацією прав
розуміється офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, а також права
власності на об'єкти незавершеного
будівництва шляхом внесення
відповідного запису до Реєстру прав
власності на нерухоме майно (пункт 1.2
Тимчасового положення).

Розділом ІІ та ІІІ Тимчасового
положення деталізовано порядок
подання документів для державної
реєстрації прав та процедуру
проведення самої реєстрації прав.

Зокрема, для проведення державної
реєстрації виникнення, переходу або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно власник
(власники), інший правонабувач
(правонабувачі) або уповноважена ним
(ними) особа подає реєстратору БТІ
заяву про державну реєстрацію прав
(пункт 2.1 Тимчасового положення).

Абзацом 2 пункту 2.2 Тимчасового
положення передбачено, що до заяви про
державну реєстрацію прав додаються
правовстановлюючі документи, їх
нотаріально засвідчені копії,
документи, що підтверджують оплату за
проведення державної реєстрації прав
та видачу витягу про державну
реєстрацію прав, а також інші
документи, визначені Положенням.

Водночас, пунктом 3.5 Тимчасового
положення визначені підстави, за яких
реєстратор БТІ відмовляє у проведенні
державної реєстрації прав. Так, однією
із таких підстав передбачено таку:
подані документи не відповідають
вимогам, установленим Положенням та
іншими нормативно-правовими актами
(підпункт 3.5.4 пункту 3.5 Тимчасового
положення).

Колегія суддів погоджується з судами
попередніх інстанцій щодо
необґрунтованості посилання
відповідача на положення абзацу 9
підпункту 3.2.4 пункту 3.2 Порядку ведення
Реєстру прав власності на нерухоме
майно, оскільки вказана норма визначає
порядок поновлення записів у Реєстрі у
разі настання перерахованих у цьому
абзаці випадків.

Як встановлено під час апеляційного
розгляду, право власності на будівлю
складу "Б" з прибудовою, загальною
площею 633,2 кв.м., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_2 раніше не було
зареєстровано за ОСОБА_4

Відтак, оскільки будівля складу "Б" з
прибудовою, загальною площею 633,2 кв.м.,
раніше не була зареєстрована за
позивачем, положення абзацу 9 підпункту
3.2.4 пункту 3.2 Порядку ведення Реєстру
прав власності на нерухоме майно в
даному випадку не підлягають
застосуванню, а посилання на нього
реєстратором є необґрунтованим.

Необґрунтованим є також посилання
скаржника стосовно суперечності
висновків суду першої інстанції,
оскільки окрім ухвали Староміського
районного суду м. Вінниці від 11.08.2011
року, якою роз'яснено рішення цього ж
суду від 18.03.2011 року, до комунального
підприємства позивачем подавалось і
саме рішення від 18.03.2011 року, яким за
останнім визнано право власності на
будівлю складу "Б" з прибудовою,
загальною площею 633,2 кв.м., що
розташована в АДРЕСА_1.

Крім того, ОСОБА_4 27.07.2011 року вже
звертався до органу БТІ із заявою про
здійснення реєстрації за ним права
власності на цей об'єкт, додаючи
рішення Староміського районного суду
м. Вінниці від 18.03.2011 року.

Отже, суди дійшли вірного висновку, що
відповідач посилаючись на підпункт 3.5.4
пункту 3.5 Тимчасового положення як на
підставу для відмови у здійсненні
державної реєстрації, не зазначив, в
чому саме полягає невідповідність
поданих заявником документів, а також
не конкретизовано, про які саме
документи йде мова.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що дії відповідача щодо відмови
у реєстрації за позивачем нерухомого
майна, що зафіксовані рішенням №284 від
12.10.2011 року. є неправомірними.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що при вирішенні
справи судами першої та апеляційної
інстанцій вірно застосовані норми
матеріального та процесуального права.
Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують. За таких обставин
підстав для задоволення касаційної
скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Комунального
підприємства "Вінницьке міське бюро
технічної інвентаризації" відхилити, а
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 30.11.2011р. та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 08.02.2012р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: