Справа № 820/6618/14
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 р.Справа № 820/6618/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1,
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
18.08.2014р. по справі № 820/6618/14

за позовом ОСОБА_1

до Лозівського міського відділу
Головного Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області , Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області третя особа
Начальник Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області Дмітрієв А.А.

про скасування наказу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою, в якій з урахуванням уточнень
просить суд скасувати наказ начальника
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області від 27.09.2011 року № 1274 в частині
притягнення до дисциплінарної
відповідальності - звільнення з
органів внутрішніх справ ОСОБА_1;
скасувати наказ начальника Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області
від 27.09.2011 року № 210 о/с в частині
звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх
справ; зобов'язати Головне управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області поновити на
посаді старшого оперуповноваженого
СБНОН Лозівського міського відділу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області ОСОБА_1; виплатити ОСОБА_1
грошового утримання за час вимушеного
прогулу з 27.09.2011 року по 18.08.2014 року із
розрахунку 66,47 грн. за кожен день
вимушеного прогулу, в сумі 70192,32 грн..

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що ОСОБА_1 був
прийнятий у лави органів внутрішніх
справ в 12.09.2008 року та має спеціальне
звання капітан міліції. З 24.10.2010 року
проходив службу на посаді старшого
оперуповноваженого сектору БНОН
Лозівського міського відділу ГУМВС
України в Харківській області. 27.09.2011
року позивача було затримано на
підставі постанови слідчого прокурора
Харківської області у порядку статті 115
Кримінального кодексу України за
підозрою у скоєнні злочину
передбаченого частиною 3 статті 365
Кримінального кодексу України. З 27.09.2011
року по 08.10.2011 року ОСОБА_1 знаходився у
ізоляторі тимчасового тримання, а з
08.10.2011 року - у слідчому ізоляторі. В
листопаді 2013 року ОСОБА_1 дізнався, що
йому не виплачується заробітна плата.
Для з'ясування причин невиплати
заробітної плати позивач звернувся із
заявою до начальника ГУМВСУ в
Харківській області. Із відповіді
26.12.2013 року ОСОБА_1 стало відомо, що його
було звільнено з ОВС 27.09.2011 року наказом
№210 о/с по статті 64 п. "Є" на підставі за
порушення дисципліни. На думку,
позивача накази про звільнення та про
притягнення його до дисциплінарної
відповідальності є неправомірними та
такими, що порушують права та інтереси
ОСОБА_1, оскільки винесені з порушенням
чинного законодавства. У зв'язку із чим
позивач просив позов задовольнити у
повному обсязі.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 18.08.2014 року
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області, Лозівського міського відділу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області, третя особа - начальник
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області про скасування наказу -
задоволено частково. Скасовано наказ
начальника Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області від 27.09.2011 року №
1274 в частині притягнення до
дисциплінарної відповідальності -
звільнення з органів внутрішніх справ
ОСОБА_1. Скасовано наказ начальника
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області від 27.09.2011 року № 210 о/с в
частині звільнення ОСОБА_1 з органів
внутрішніх справ. Зобов'язано Головне
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області
поновити на посаді старшого
оперуповноваженого СБНОН Лозівського
міського відділу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області ОСОБА_1. В
задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовлено.

Представник позивача, не погоджуючись
з вказаним рішенням суду, в частині
відмови задоволення позовних вимог, в
апеляційній скарзі вказує, що рішення
суду першої інстанції є незаконним та
таким, що суперечить нормам
матеріального та процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
18.08.2014 року в частині відмови в
задоволенні позовних вимог та прийняти
нову, якою задовольнити позовні вимоги
в частині зобов`язання відповідача
виплатити грошове утримання ОСОБА_1 за
час вимушеного прогулу з 27.09.2011 року по
18.08.2014 року із розрахунку 66,47 грн. за
кожень день вимушеного прогулу в
розмірі 70192,32 грн.

Головне управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області, не погоджуючись з вказаним
рішенням суду, в апеляційній скарзі
вказує, що рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та з неповним
з`ясуванням обставин, що мають значення
для справи, просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 18.08.2014 року
та прийняти нове рішення, яким позов
залишити без розгляду.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були повідомлені належним
чином.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які приймають участь у
справі, фіксування судового засідання
по справі за допомогою
звукозаписувального пристрою згідно
ст. 41 КАС України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційні
скарги не підлягають задоволенню.

Задовольняючи частково позов суд
першої інстанції виходив з того, що
позовні вимоги є частково
обґрунтованими та доведеними, а тому
підлягають задоволенню частково.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду першої інстанції щодо
часткового задоволення позову
виходячи з таких підстав.

Спірні правовідносини регулюються
Законом України "Про міліцію",
Положенням про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ Української
РСР, затвердженим постановою Кабінету
Міністрів Української РСР від 29 липня
1991 року №114, Дисциплінарним статутом
органів внутрішніх справ України, що
затверджений Законом України від 22
лютого 2006 року №3460-IV.

Положеннями ст. 1 Закону України, від
22.02.2006 року № 3460-IV "Про Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ
України" встановлено, що службова
дисципліна - дотримання особами
рядового і начальницького складу
Конституції і законів України, актів
Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ст. 2 Статуту,
дисциплінарний проступок - невиконання
чи неналежне виконання особою рядового
або начальницького складу службової
дисципліни.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 перебував на службі в органах
внутрішніх справ України з 2002 року.

З 24.10.2010 року проходив службу на посаді
старшого оперуповноваженого сектору
боротьби з незаконним обігом
наркотиків Лозівського міського
відділу ГУМВС України в Харківській
області.

Наказом Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Харківській області від 12.01.2011 року
№16 за порушення службової дисципліни,
що виразилась у грубому порушенні
вимог п. 2.1.4 Інструкції з організації
охорони і перепускного режиму в
адміністративних будинках органів і
підрозділів ГУМВС України в
Харківській області, затвердженої
наказом ГУМВС України в Харківській
області від 17.08.2007 року № 560, старшого
оперуповноваженого СБНОН Лозівського
МВ капітана міліції ОСОБА_1 попереджено
про неповну посадову відповідальність.

Наказом Головного управління МВС
України в Харківській області від
27.09.2011 року №1274 ОСОБА_1 було притягнуто
до дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з посади за
порушення службової дисципліни.

27.09.2011 року наказом №210 о/с позивача
було звільнено з органів внутрішніх
справ на підставі ст. 64 "Є" Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом ОВС України.

Приписами статті 5 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України передбачено, що за вчинення
дисциплінарних проступків особи
рядового і начальницького складу
несуть дисциплінарну відповідальність
згідно з цим Статутом.

У разі виявлення порушень
законодавства, зловживань чи інших
правопорушень у службовій діяльності
особа рядового або начальницького
складу повинна вжити заходів щодо
припинення цих порушень та доповісти
про це безпосередньому або старшому
прямому начальникові.

Згідно статті 12 Дисциплінарного
статуту на осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: усне зауваження; зауваження;
догана; сувора догана; попередження про
неповну посадову відповідність;
звільнення з посади; пониження в
спеціальному званні на один ступінь;
звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного
стягнення встановлений статтею 14
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, який
визначає, що з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.
Перед накладенням дисциплінарного
стягнення начальник або особа, яка
проводить службове розслідування,
повинні зажадати від порушника надання
письмового пояснення. Небажання
порушника надавати пояснення не
перешкоджає накладенню
дисциплінарного стягнення. Про
накладення дисциплінарного стягнення
видається наказ, зміст якого
оголошується особовому складу органу
внутрішніх справ. Зміст наказу
доводиться до відома особи рядового
або начальницького складу, яку
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності, під підпис. У разі
звільнення з посади або звільнення з
органів внутрішніх справ особі
рядового або начальницького складу
видається витяг з наказу. За кожне
порушення службової дисципліни
накладається лише одне дисциплінарне
стягнення. У разі порушення службової
дисципліни кількома особами
дисциплінарне стягнення накладається
на кожного окремо. При визначенні виду
дисциплінарного стягнення мають
враховуватися тяжкість проступку,
обставини, за яких його скоєно,
заподіяна шкода, попередня поведінка
особи та визнання нею своєї вини, її
ставлення до виконання службових
обов'язків, рівень кваліфікації тощо. У
разі притягнення до дисциплінарної
відповідальності осіб рядового і
начальницького складу, які мають
дисциплінарне стягнення і знову
допустили порушення службової
дисципліни, дисциплінарне стягнення,
що накладається, має бути більш
суворим, ніж попереднє. Звільнення осіб
рядового і начальницького складу з
органів внутрішніх справ як вид
стягнення є крайнім заходом
дисциплінарного впливу.

09.01.2011 року до чергової частини ГУМВС
України у Харківській області з
Лозівського міського відділу надійшло
повідомлення про те, що 09.01.2011 року о 15
год. 10 хв. із службового кабінету №41,
розташованого на 4 поверсі
міськвідділу шляхом розбиття скла
вистрибнув у вікно гр. ОСОБА_4, який
каретою швидкої допомоги доставлений
до Лозівської центральної районної
лікарні.

ГУМВС України в Харківській області, на
підставі вказаної інформації,
проведено службове розслідування.

За результатами проведеного
розслідування складено висновок,
відповідно до якого за порушення
службової дисципліни, що виразилась у
грубому порушенні вимог п. 2.1.4
Інструкції з організації охорони і
перепускного режиму в
адміністративних будинках органів і
підрозділів ГУМВС України в
Харківській області, затвердженої
наказом ГУМВС України в Харківській
області від 17.08.2007 року № 560, старшого
оперуповноваженого СБНОН Лозівського
МВ капітана міліції ОСОБА_1 притягнуто
до дисциплінарної відповідальності у
вигляді попередження про неповну
посадову відповідальність, про що
видано відповідний наказ від 12.01.2011
року № 16 (а.с. 140-142).

18.01.2011 року прокуратурою Харківської
області порушено кримінальну справу
№18110004 за ч. 3 ст. 365 КК України за фактом
перевищення влади або службових
повноважень працівниками Лозівського
міського відділу, що потягло за собою
тяжкі наслідки.

На підставі чого в ГУМВС знову було
проведено службове розслідування, за
результатами якого повторно
підтверджено факт порушення ОСОБА_1
службової дисципліни, що виразилась в
порушенні вимог п. 2.1.4 Інструкції з
організації охорони і перепускного
режиму в адміністративних будинках
органів і підрозділів ГУМВС України в
Харківській області, затвердженої
наказом ГУМВС України в Харківській
області від 17.08.2007 року № 560.

В результаті службового розслідування
складено висновок від 31.01.2011 року, у
якому зазначено, що питання про
можливість подальшого перебування в
органах внутрішніх справ ОСОБА_1 буде
вирішено після прийнятті остаточного
процесуального рішення за
кримінальною справою №18110004 (а.с. 143-145).

27.09.2011 року ОСОБА_1 було затримано на
підставі постанови слідчого прокурора
Харківської області у порядку статті 115
Кримінального кодексу України за
підозрою у скоєнні злочину
передбаченого частиною 3 статті 365
Кримінального кодексу України, про що
було повідомлено ГУМВС України у
Харківській області.

У зв'язку із чим знову було проведено
службове розслідування.

Згідно висновку службового
розслідування за фактом затримання
працівників СБНОН Лозівського МВ ГУМВС
України в Харківській області від
27.09.2011 року, за порушення службової
дисципліни, що виразилась у порушенні
вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС
України, старшого оперуповноваженого
СБНОН Лозівського МВ капітана міліції
ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх
справ України (а.с. 148-149).

Наказом Головного управління МВС
України в Харківській області від
27.09.2011 року №1274 ОСОБА_1 було притягнуто
до дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з посади за
порушення службової дисципліни (а.с. 150).

27.09.2011 року наказом №210 о/с позивача
було звільнено з органів внутрішніх
справ на підставі ст. 64 "Є" Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом ОВС України (а.с.
152).

У зв'язку із чим, ОСОБА_1 було надіслано
витяг із наказу ГУМВС України в
Харківській області від 27.09.2011 року №210
о/с про його звільнення на адресу
мікрорайон АДРЕСА_1 (а.с. 151).

Листом ГУМВС у Харківській області
було дано відповідь на звернення
ОСОБА_1 та повідомлено про звільнення
його із органів внутрішніх справи.
Вказаний лист було отримано позивачем
02.01.2014 року.

Згідно з вимогами пункту 14.8 Інструкції
про порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ України, затвердженої наказом
МВС України від 06.12.1991 року №552 особа,
яка проводила службове розслідування
зобов'язана ознайомити з затвердженим
висновком службового розслідування
особу, у відношенні якої воно
проводилось, за бажанням на те
останньої, якщо це не суперечить
вимогам дотримання державної або
службової таємниці.

Положеннями п.п. 15.1, 15.3, 15.4 вищевказаної
інструкції передбачено, що особа,
стосовної якої проводиться службове
розслідування, має право давати усні та
письмові пояснення, заявляти
клопотання, надавати докази стосовно
обставин, що досліджувалися.
Знайомитися після закінчення
службового розслідування із
затвердженим висновком, а з дозволу
керівника, який призначив службове
розслідування, з матеріалами перевірки
в частині, що його стосуються, якщо це
не суперечить вимогам про збереження
державної і службової таємниці.
Оскаржувати затверджений висновок
службового розслідування у порядку,
встановленому Дисциплінарним статутом
органів внутрішніх справ України.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені
норми діючого законодавства, суд
приходить до висновку про те, що особа,
стосовної якої проводиться службове
розслідування, має право знайомитись з
висновками та матеріалами службового
розслідування, надавати пояснення, а
тому суд критично ставиться до
посилань представника відповідачів -
ГУМВСУ в Харківській області та
начальника ГУМВСУ в Харківській
області щодо відсутності у позивача
бажання знайомитись з матеріалами
службового розслідування, оскільки
останній фактично не знав про дане
розслідування, а тому і не звертався до
відповідача з проханням надати йому
матеріали розслідування для
ознайомлення.

Крім того, позивач, знаходячись в
слідчому ізоляторі, з об'єктивних
підстав не мав реальної можливості
ознайомитись із обставинами, які
слугували підставами звільнення із ОВС
України.

Із наданих до суду матеріалів справи
встановлено, що позивач не був взагалі
обізнаний про прийняття наказу про
призначення службового розслідування,
письмові чи усні пояснення він не
надавав.

Крім того, висновок службового
розслідування та наказ про порушення
службової дисципліни працівниками
ГУМВС України в Харківській області та
покарання винних №1274 датовано однією
датою 27 вересня 2011 року, тобто без
надання часу позивачу для ознайомлення
із зазначеним висновком та наданням
відповідних пояснень по суті порушень.

Крім того, як встановлено з матеріалів
справи, представником відповідача,
ГУМВС України в Харківській області не
було вчинено жодних дій щодо
ознайомлення позивача із висновком
службового розслідування, що слугував
підставою для звільнення останнього з
ОВС України.

Таким чином, ОСОБА_1 був позбавлений
законного права щодо ознайомлення з
матеріалами службового розслідування
та надання з приводу останнього будь -
яких пояснень.

Службове розслідування щодо обставин,
які стали підставою для звільнення
позивача, фактично не проводилось, а
висновки ґрунтуються виключно на
інформації, викладеній у матеріалах
кримінального провадження, за якою не
прийнято вироку, а наявність в
провадженні суду кримінальної справи
ще не характеризує особу як винуватого
у скоєнні злочину.

Враховуючи вищевикладене, відповідачі
ГУМВСУ в Харківській області та
начальник ГУМВСУ в Харківській області
приймаючи оскаржувані накази, діяли
поза межами чинного законодавства.

Крім того, ОСОБА_1 фактично двічі
притягнуто до відповідальності за
порушення Інструкції з організації
охорони і перепускного режиму в
адміністративних будинках органів і
підрозділів ГУМВС України в
Харківській області.

Посилання відповідача на пояснення
свідка ОСОБА_5, відповідно до яких він
зазначив, що ОСОБА_1 було притягнуто до
дисциплінарної відповідальності за
різні порушення в результаті службових
розслідувань суд не приймає до уваги,
виходячи з наступного.

ГУМВС України в Харківській області
було проведено службові розслідування,
в результаті яких складено висновки.

За результатами проведеного
розслідування складено висновок від
12.01.2011 року, відповідно до якого за
порушення службової дисципліни, що
виразилась у грубому порушенні вимог п.
2.1.4 Інструкції з організації охорони і
перепускного режиму в
адміністративних будинках органів і
підрозділів ГУМВС України в
Харківській області, затвердженої
наказом ГУМВС України в Харківській
області від 17.08.2007 року № 560, старшого
оперуповноваженого СБНОН Лозівського
МВ капітана міліції ОСОБА_1 притягнуто
до дисциплінарної відповідальності у
вигляді попередження про неповну
посадову відповідальність

Відповідно до висновку службового
розслідування від 27.09.2011 року за фактом
затримання працівників СБНОН
Лозівського МВ ГУМВС України в
Харківській області від 27.09.2011 року, за
порушення службової дисципліни, що
виразилась у порушенні вимог ст. 7
Дисциплінарного статуту ОВС України,
старшого оперуповноваженого СБНОН
Лозівського МВ капітана міліції ОСОБА_1
звільнено з органів внутрішніх справ
України.

Згідно статті 7 Дисциплінарного
статуту ОВС України, службова
дисципліна базується на високій
свідомості та зобов'язує кожну особу
рядового і начальницького складу:
дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників; захищати і охороняти від
протиправних посягань життя, здоров'я,
права та свободи громадян, власність,
довкілля, інтереси суспільства і
держави; поважати людську гідність,
виявляти турботу про громадян і бути
готовим у будь-який час надати їм
допомогу; дотримуватися норм
професійної та службової етики;
берегти державну таємницю; у службовій
діяльності бути чесною, об'єктивною і
незалежною від будь-якого впливу
громадян, їх об'єднань та інших
юридичних осіб; стійко переносити всі
труднощі та обмеження, пов'язані зі
службою; постійно підвищувати свій
професійний та культурний рівень;
сприяти начальникам у зміцненні
службової дисципліни, забезпеченні
законності та статутного порядку;
виявляти повагу до колег по службі та
інших громадян, бути ввічливим,
дотримуватися правил внутрішнього
розпорядку, носіння встановленої форми
одягу, вітання та етикету; з гідністю і
честю поводитися в позаслужбовий час,
бути прикладом у дотриманні
громадського порядку, припиняти
протиправні дії осіб, які їх учиняють;
берегти та підтримувати в належному
стані передані їй в користування
вогнепальну зброю, спеціальні засоби,
майно і техніку.

ГУМВС України у Харківській області не
зазначено, яке саме порушення статті 7
Дисциплінарного статуту ОВС України
вчинено ОСОБА_1, проте із висновків
службового розслідування від 27.09.2011
року вбачається, що позивача
притягнено до дисциплінарної
відповідальності саме за залишення без
нагляду громадянина ОСОБА_4, внаслідок
чого він скориставшись ситуацією,
вистрибнув у вікно службового кабінету
№41 шляхом розбиття скла та заподіяв
собі тілесних ушкоджень, які призвели
до смерті.

Отже, по суті висновками службового
розслідування від 12.01.2011 ротку та
службового розслідування від 27.09.2011
року встановлено ті ж самі порушення.

Згідно ст. 14 Дисциплінарного статуту,
за кожне порушення службової
дисципліни накладається лише одне
дисциплінарне стягнення.

Проте, із матеріалів справи вбачається,
що за порушення вимог п. 2.1.4 Інструкції
з організації охорони і перепускного
режиму в адміністративних будинках
органів і підрозділів ГУМВС України в
Харківській області, затвердженої
наказом ГУМВС України в Харківській
області від 17.08.2007 року № 560 ОСОБА_1 було
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності двічі, що суперечить
нормам чинного законодавства.

Положеннями Постанови КМ УРСР, від
29.07.1991, № 114 "Про затвердження Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ"встановлено, що у разі
незаконного звільнення або
переведення на іншу посаду особи
рядового, начальницького складу
органів внутрішніх справ підлягають
поновленню на попередній посаді з
виплатою грошового забезпечення за час
вимушеного прогулу або різниці в
грошовому забезпеченні за час
виконання службових обов'язків, але не
більш як за один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона по справі повинна
доказати ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
скасування наказу начальника
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області від 27.09.2011 року № 1274 в частині
притягнення до дисциплінарної
відповідальності - звільнення з
органів внутрішніх справ ОСОБА_1,
скасування наказу начальника
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області від 27.09.2011 року № 210 о/с в
частині звільнення ОСОБА_1 з органів
внутрішніх справ, зобов'язання
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області поновити на посаді старшого
оперуповноваженого СБНОН Лозівського
міського відділу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області ОСОБА_1
обґрунтованими, та такими, що
підлягають задоволенню.

При цьому колегія суддів зазначає, що
вищенаведене було встановлено при
розгляді справи в суді першої
інстанції, і доводів щодо помилковості
зазначеного апеляційна скарга
відповідача не містить. В скарзі
апелянт лише наполягає на тому , що в
результаті службового розслідування
від 27.09.2011 року встановлено, що ОСОБА_1
ігноруючи вимоги неухильного
дотримання чинного законодавства,
перевищив свої службові повноваження,
що потягло за собою смерть гр.. ОСОБА_4.
Вироком Первомайського міськрайсуду
Харківської області від 24.09.2013 р. ОСОБА_1
засуджено до позбавлення волі.

Однак наведене свідчить про те, що
фактично позивача звільнено за скоєння
злочину, вина у вчиненні якого може
бути встановлена виключно судом. Але на
момент звільнення вироку суду не було.

Наведене підтверджує правомірність
висновків суду в частині задоволення
позову.

Наявність обвинувального вироку від
24.09.2013 року не робить легітимними
накази позивача. Наявність вироку, якщо
він набрав законної сили, свідчить лише
про наявність іншої можливої підстави
звільнення, а не тієї, яку застосував
відповідач.

Щодо позовних вимог в частині виплати
ОСОБА_1 грошового утримання за час
вимушеного прогулу з 27.09.2011 року по
18.08.2014 року із розрахунку 66,47 грн. за
кожен день вимушеного прогулу в
розмірі 70192,32 грн. суд зазначає
наступне.

Положеннями пункту 3.5.4 2 Інструкції про
порядок виплати грошового
забезпечення особам рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, затвердженої наказом
МВС України від 31 грудня 2007 року № 499,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 12 березня 2008 року за № 205/14896
встановлено, що особам рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, відповідно до яких
позивача обрано запобіжний захід у
вигляді тримання під вартою, виплата
грошового забезпечення призупиняється
з дня арешту.

Враховуючи, що запобіжний захід у
вигляді тримання під вартою
застосовано до ОСОБА_1 з 27.09.2011 року,
тобто з дня прийняття оскаржуваного
наказу про звільнення з органів
внутрішніх справ, та враховуючи, що на
день розгляду справи ОСОБА_1
знаходиться у слідчому ізоляторі, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача у частині виплати
ОСОБА_1 грошового утримання за час
вимушеного прогулу з 27.09.2011 року по
18.08.2014 року задоволенню не підлягають.

Щодо доводів апеляційної скарги
відповідача, щодо застосування
наслідків пропуску строку звернення до
суду, колегія суддів зазначає, що ч. 3
статті 99 КАС України встановлено, що
для захисту прав, свобод чи інтересів
особи цим Кодексом та іншим законами
можуть встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналися або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до суду у
правах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Частина 1 статті 100 КАС України
передбачає, що адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Матеріали справи свідчать про те, що
позивач отримав копію оскаржуваних
наказів від 27.09.2011 року - 25.02.2014 року.

Посилання суду ї про отримання ним
листів-повідомлень про звільнення у
вересні 2011 року та у січні 2014 року не
знайшли своє підтвердження, у
відповіді адміністрації Харківського
слічного ізолятораю.

Листи направлені у вересні 2011 року
адресовані на домашню адресу позивача,
тоді як з 27.09.2011 року позивач
знаходиться в умовах ізоляції
(затриманий та заарештований).

Позивач скористався своїм правом
подання позову до суду вхідна дата
суду - 03.04.2014 року, вихідна дата
пенітенціарного органу - 24.03.2014 року.

Виходячи із викладених обставин,
колегія суддів вважає, що позивач весь
час з 27.09.2011 року по день слухання
справи знаходиться в ізоляції від
суспільства та обмежений в можливості
вільно користуватися своїми
процесуальними права, дії позивача
направлені на оскарження наказів,
тому висновок про пропуск строку
звернення до суду без поважних причин,
та своєчасне та належне повідомлення
позивача про звільнення є
помилковими.

Наведене також було встановлено
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 07.07.2014 року
по даній справі.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо часткового задоволення
позову та зазначає, що доводи
апеляційних скарг не впливають на
правомірність висновків суду. Підстави
для скасування рішення суду першої
інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200,
ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 18.08.2014р. по
справі № 820/6618/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров
А.М.Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г.
Тацій Л.В. Повний текст ухвали
виготовлений 20.10.2014 р.