Справа № 818/2285/14
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 р.
Справа №818/2285/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.

за участю секретаря судового засідання
- Токар Ю.В.,

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Охтирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична осба - підприємць ОСОБА_2 (далі -
позивач, ПП ОСОБА_2.) звернулася до суду
з адміністративним позовом, у якому, з
урахуванням наданої до суду заяви про
уточнення позовних вимог (а.с.44-50)
просить суд:

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Охтирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області (далі - відповідач, Охтирська
ОДПІ) від 16.04.2014 року № відповідно
до якого позивачу зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 9697 грн.;

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Охтирської ОДПІ від 16.04.2014 року №
відповідно до якого позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем «Податок на додану вартість»
на суму 9697грн. та застосовано штрафні
санкції в розмірі 2424 грн.

Крім цього, позивач , згідно заяви про
уточнення позовних вимог просив суд
визнати протиправними та скасувати
податкові вимоги Охтирської ОДПІ від
29.04.2014 року №688-25 та від 08.08.2014р. №1478-25.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що спірне податкові
вимоги та податкові повідомлення -
рішення ґрунтуються на помилкових
судженнях суб'єкта владних
повноважень, що викладені в акті
перевірки, а відтак, суперечать ч. 3 ст. 2
КАС України, оскільки за відсутності
визначених законом підстав покладають
на платника податків додатковий
обов'язок по оплаті грошового
зобов'язання на користь Державного
бюджету України.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги і доводи
заявленого позову, просив суд прийняти
рішення про задоволення позову.

Представник Відповідача в судова
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином (а.с.76). О 10 год. 20 хвил.
15.10.2014 року (тоді як засідання було
призначено на 9 год. 50 хвил.) відповідач
надіслав до суду факсограмою
клопотання в якому просив відкласти
розгляд справи в зв'язку з неможливістю
представника відповідача прибути в
судове засідання. Судом зазначене
клопотання відповідача не було
задоволено, оскільки будь-яких доказів
поважності неприбуття в судове
засідання відповідачем додано не було.
При цьому, суд при розгляді
адміністративних справ має керуватися
нормами КАС України. Відповідно до
ст..122 цього Кодексу, адміністративна
справа має бути розглянута і вирішена
протягом розумного строку, але не
більше місяця з дня відкриття
провадження у справі. Провадження у
даній справі за позовом ФОП ОСОБА_2
було відкрито 21.08.2014р., отже, станом на
15.10.2014р. суд не вбачає жодних підстав
для відкладення розгляду даної справи
та для задоволення відповідного
клопотання відповідача за відсутності
будь-яких підтверджень неможливості
прибуття представника ДПІ в судове
засідання.

До матеріалів справи відповідачем
було надано заперечення (а.с.66-68) , в
якому йдеться про те, що під час
проведення перевірки та складання акту
перевірки фахівці відповідного
податкового органу діяли згідно до
вимог чинного податкового
законодавства. За результатами
перевірки, в акті були зафіксовані
порушення вимог Податкового кодексу
України, за що позивачу були визначені
відповідні податкові зобов'язання.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд дійшов висновку про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог, виходячи з наступного:

Як свідчить з матеріалів справи,
Охтирською ОДПІ була проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка діяльності самозайнятої
особи ОСОБА_2 з питань правильності
відображення даних у звітності з
податку на додану вартість за період
серпень- грудень 2011 року з урахуванням
уточнених розрахунків податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку із виправленням
самостійно виявлених помилок за
вказаний період.

За результатами Перевірки було
складено Акт (а.с.23-27) від 19.03.2014 №61/18-11-17-
0123/НОМЕР_1 "Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки самозайнятої особи ОСОБА_2 з
питань правильності відображення у
звітності з податку на додану вартість
за період серпень-грудень 2011 року з
урахуванням уточнюючих розрахунків
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку із
виправленням самостійно виявлених
помилок за вказаний період" (далі - Акт
перевірки).

Згідно Акту перевірки Охтирська ОДПІ
прийшла до висновку про те, що
позивачем було порушено п. 187.1, п. 201.10, п.
198.6 Податкового кодексу України, що
призвело до завищення задекларованого
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду, яке
зараховується у зменшення суми
податкового боргу з податку на додану
вартість на загальну суму 9697,00 грн.
згідно уточнюючого розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за серпень 2011 року.

На підставі Акту перевірки Охтирською
ОДПІ були прийняті податкові
повідомлення - рішення, а саме:

- від 16.04.2014 № про зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість за жовтень
2011 року у розмірі 9697,00 грн. (а.с.8);

- від 16.04.2014 № про сплату
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 9697,00 грн. та
штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в
розмірі 2424грн. (а.с.9) .

29 квітня 2014 року Охтирською ОДПІ була
прийнята податкова вимога №688-25, згідно
якої станом на 28.04.2014 сума податкового
боргу за узгодженим грошовим
зобов'язанням становить 5541,29 грн., в т.ч.
943,04 грн. основний платіж, 2424,00 грн.
штрафних (фінансових) санкцій та 2174,25
грн. пені.

Пізніше, а саме - 08 серпня 2014 року
Охтирською ОДПІ була прийнята
податкова вимога № 1478-25 (далі - Вимога №
1478), згідно якої станом на 07.08.2014 сума
податкового боргу за узгодженим
грошовим зобов'язанням становить 5615,66
грн., в т.ч. 3191,66 грн. основний платіж та
2424,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Задовольняючи позовні вимоги ФОП
ОСОБА_2 щодо скасування вищезазначених
податкових повідомлень-рішень та
податкових вимог, суд виходить
наступного:

Як свідчить з матеріалів справи,
Охтирською ОДПІ була проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка діяльності самозайнятої
особи ОСОБА_2 з питань дотримання
податкового законодавства за період з
03.02.2011р. по 03.02.2014р., правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
період з 03.02.2011р. по 03.02.2014р., відповідно
до затвердженого плану перевірки".

За результатами перевірки було
складено відповідний Акт від 18.02.2014р.
(а.с.14-20) № 42/18-11-17- 0123/НОМЕР_1 , згідно
якого Охтирська ОДПІ прийшла до
висновків про те, що позивачем було
порушено п. 200.1 ПКУ, а саме: у п. 25
уточнюючого податкового розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку із
виправленням самостійно виявлених
помилок від 03.12.2012р. за № 842
неправомірно заявлено до повернення
суму податку на додану вартість у
розмірі 9697,00 грн. за період вересень 2011
року.

Не погодившись із висновками акту
перевірки від 18.02.2014 № 42/18-11-17- 0123/НОМЕР_1
позивачем було подано заперечення на
акт від 21.02.2014 року (а.с.21).

За результатами розгляду заперечень
позивачем було отримано відповідь на
заперечення від 28.02.2014р. №
2496/17-123/НОМЕР_4 (а.с.22), в якій Охтирська
ОДПІ зазначила, що у зв'язку із
розглядом заперечень та необхідності
з'ясувати питання, які потребують
додаткового дослідження, відповідно до
п. 78.1.5 ПКУ, Охтирською ОДПІ ініційовано
проведення документальної
позапланової перевірки позивача.

На підставі наказу від 28.02.2014р. №166
Охтирською ОДПІ було проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку діяльності ФОП ОСОБА_2

За результатами перевірки було
складено акт перевірки від 19.03.2014р.
(а.с.23-27) №61/18-11-17-0123/НОМЕР_1 в якому
вказано, що Підприємцем завищено
задеклароване від'ємне значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного (звітного)
податкового періоду, яке зараховується
у зменшення суми податкового боргу з
податку на додану вартість на загальну
суму 9697,00 грн. згідно уточнюючого
розрахунку податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку із
виправленням самостійно виявлених
помилок за серпень 2011 року.

Щодо наведеного слід зазначити, що
відповідно до пп. 54.3.2 ПК України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків, крім електронної перевірки,
свідчать про заниження або завищення
суми його податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно п. 58.1 ПК України, у разі коли сума
грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Отже, ПКУ надає право контролюючому
органу приймати податкове
повідомлення - рішення у випадку, коли
платником податку було завищено
від'ємне значення з податку на додану
вартість.

Пункти 200.1, та 200.3 ПКУ визначають, що
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Тобто, від'ємним значенням є
перевищення розміру податкового
кредиту над розміром податкового
зобов'язання звітного податкового
періоду.

Згідно пп. 14.1.181 ПКУ податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.3 ПКУ податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг (у разі
здійснення контрольованих операцій -
не вище рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу)
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу (198.6 ПКУ).

Наведені норми свідчать про те, що
податковий кредит платника податків
складається із сум податку на додану
вартість сплаченого при придбанні
товарів, робіт (послуг) з метою
використання в господарській
діяльності та підтверджений
податковою накладною.

В ході проведеної перевірки не було
встановлено жодного факту включення до
складу податкового кредиту з податку
на додану вартість в декларації за
серпень 2011 року податку на додану
вартість, який би не був підтверджений
податковими накладними чи який би не
був пов'язаний із господарською
діяльністю Підприємця. У зв'язку із цим,
у Охтирської ОДПІ не було жодних
підстав для прийняття податкового
повідомлення - рішення від 16.04.2014р. №
та для донарахування податку на
додану вартість в сумі 9697,00 грн. Тим
більше, що в акті перевірки від 19.03.2014р.
№ 61/18-11-17- 0123/НОМЕР_1 не міститься
жодного висновку щодо завищення
податкового кредиту.

В ході проведеної перевірки було
встановлено, що податковий кредит
Підприємця за серпень 2011 року складає
52862,30 грн.. При цьому даний податковий
кредит підтверджений відповідними
податковими накладними.

Позивачем, при поданні податкової
декларації з податку на додану
вартість за серпень 2011 року, помилково
не було враховано податковий кредит в
сумі 9696,91 грн., який підтверджується
податковими накладними від 04.08.2011 № 42
на суму ПДВ 5279,15 грн. та від 31.08.2014р. № 408
на суму - 4417,76 грн.

Відповідно до п. 50.1 ПК України, у разі
якщо у майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу)
платник податків самостійно (у тому
числі за результатами електронної
перевірки) виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації (крім обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Скориставшись зазначеною нормою,
позивачем було подано уточнюючий
розрахунок до декларації з податку на
додану вартість за серпень 2013 року, в
якому було збільшено розмір
податкового кредиту на суму 9696,91 грн.. В
результаті розмір від'ємного значення
з податку на додану вартість за серпень
2011 року збільшився з 8241,00 грн. до 17938,00
грн. .

Отже, позивачем правомірно було
сформовано від'ємне значення з податку
на додану вартість в декларації за
серпень 2011 року. В Акті перевірки не
наведено жодної податкової накладної
за якою б було двічі сформовано
податковий кредит звітного періоду.

Крім цього, слід зазначити, що
відповідно до п. 75.1 ПКУ контролюючі
органи мають право проводити
камеральні, документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Згідно пп. 86.1 ПКУ результати перевірок
(крім камеральних та електронних
перевірок) оформлюються у формі акта
або довідки, які підписуються
посадовими особами контролюючого
органу та платниками податків або їх
законними представниками (у разі
наявності). У разі встановлення під час
перевірки порушень складається акт.
Якщо такі порушення відсутні,
складається довідка.

Акт - службовий документ, який
підтверджує факт проведення
документальної перевірки діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Пунктом 2.1 Порядку затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 14.03.2013 № 395 передбачено, що акт
(довідка) документальної перевірки
складається з трьох частин: вступної,
описової та висновку.

Відповідно до п. 2.4.1 Порядку у висновку
акта (довідки) документальної
перевірки зазначаються узагальнений
опис виявлених перевіркою порушень
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, з посиланням на
підпункти, пункти, статті законодавчих
актів або загальний висновок щодо
відсутності таких порушень.

У висновках Акту перевірки зазначено
наступне:

"Перевіркою ФОП ОСОБА_4 встановлено
порушення:

1. п. 187.1 ст. 187, п. 201.10 ст. 201 та п. 198.6
ст. 1989 Податкового кодексу України, в
результаті чого:

- завищено задеклароване від'ємне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду, яке
зараховується у зменшення суми
податкового боргу з податку на додану
вартість на загальну суму 9697,00 грн.
згідно уточнюючого розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за серпень 2011 року."

Отже, як це випливає з висновків Акту
перевірки, в ході проведеної перевірки
було встановлено лише факт завищення
від'ємного значення в декларації з
податку на додану вартість. Жодних
фактів заниження грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в ході проведеної перевірки
встановлено не було.

Згідно пп. "б" п. 2.1 Порядку направлення
органами державної податкової служби
податкових повідомлень-рішень
платникам податків, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 28.11.2012 № 1236, орган державної
податкової служби визначає суму
нарахування (зменшення) грошового
зобов'язання, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість та складає податкове
повідомлення-рішення у випадках, якщо
дані перевірок результатів діяльності
платника податків свідчать про
заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових деклараціях,
уточнюючих розрахунках;

Пунктом 2.2 вказаного порядку
передбачено, що у випадках, зазначених
у пункті 2.1 цього розділу, відповідний
структурний підрозділ органу
державної податкової служби складає
податкове повідомлення-рішення за
формою згідно з додатком 8 про
зменшення від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
(форма "В4").

Тобто, Охтирська ОДПІ не мала права
приймати податкове
повідомлення-рішення від 16.04.2014 №
за формою "Р", оскільки фактів заниження
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в ході проведеної
перевірки встановлено не було.

Також, суд вважає за доцільне
зазначити, що відповідно до п. 59.1 ПК
України, у разі коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

При цьому згідно п. 59.3 ПК України,
податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання.

Пункт 57.3 ПК України передбачає, що у
разі визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

У свою чергу контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо:

54.3.2. дані перевірок результатів
діяльності платника податків, крім
електронної перевірки, свідчать про
заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках;

Пункт 56.1 ПКУ встановлює, що рішення,
прийняті контролюючим органом, можуть
бути оскаржені в адміністративному або
судовому порядку.

Відповідно до п. 56.2 ПКУ у разі коли
платник податків вважає, що
контролюючий орган неправильно
визначив суму грошового зобов'язання
або прийняв будь-яке інше рішення, що
суперечить законодавству або виходить
за межі повноважень контролюючого
органу, встановлених цим Кодексом або
іншими законами України, він має право
звернутися до контролюючого органу
вищого рівня ізскаргою про перегляд
цього рішення.

Згідно п. 56.3 ПКУ скарга подається до
контролюючого органу вищого рівня у
письмовій формі (за потреби - з належним
чином засвідченими копіями документів,
розрахунками та доказами, які платник
податків вважає за потрібне надати з
урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44
цього Кодексу) протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
платником податків податкового
повідомлення-рішення або іншого
рішення контролюючого органу, що
оскаржується.

Пункт 56.15 ПКУ передбачає, що скарга,
подана із дотриманням строків,
визначених пунктом 56.3 цієї статті,
зупиняє виконання платником податків
грошових зобов'язань, визначених у
податковому повідомленні-рішенні
(рішенні), на строк від дня подання
такої скарги до контролюючого органу
до дня закінчення процедури
адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові
вимоги з податку, що оскаржується, не
надсилаються, а сума грошового
зобов'язання, що оскаржується,
вважається неузгодженою.

При цьому, слід враховувати, що
відповідно до п. 56.13 ПКУ у разі коли
останній день строків, зазначених у цій
статті, припадає на вихідний або
святковий день, останнім днем таких
строків вважається перший робочий
день, що настає за вихідним або
святковим днем.

Отже, у випадку незгоди платника
податків з прийнятим контролюючим
органом податковим
повідомленням-рішенням, платник
податків може звернутися із скаргою до
контролюючого органу вищого рівня
протягом 10 днів з дня отримання
відповідного рішення. При цьому, якщо
десятиденний строк припадає на
святковий чи неробочий день - останнім
днем таких строків вважається перший
робочий день. На весь період оскарження
рішення контролюючого органу
визначена в ньому сума грошового
зобов'язання вважається неузгодженою,
а тому податкова вимога не приймається.

Оскаржувані Податкові
повідомлення-рішення були прийняті 16
квітня 2014 року.

З дотриманням 10-денного терміну, а саме
- 28 квітня 2014 року (26 та 27 квітня вихідні)
Підприємцем було подано скаргу на
Податкові повідомлення-рішення до
Головного управління Міндоходів в
Сумській області про що було
повідомлено Охтирську ОДПІ теж 28
квітня 2014 року. У зв'язку із цим підстав
для надсилання Вимоги № 688 у Охтирської
ОДПІ не було.

Також Підприємцем була подана повторна
скарга на Податкові
повідомлення-рішення до Міністерства
доходів і зборів України. Рішенням
Міндоходів України від 08.07.2014 №
4564/93/99-99-10-01-0314 строк розгляду повторної
скарги позивача було продовжено до
04.09.2014. Рішення про результати розгляду
повторної скарги було прийняте
Міндоходів України 07.08.2014р. за №
574/В/99-99-10-01-03-14 та отримано позивачем
12.08.2014.

Отже, на час прийняття податковим
органом (відповідачем) Вимоги № 1478 (від
08.08.2014р.) ще тривала процедура
адміністративного оскарження.
Відповідно Охтирська ОДПІ передчасно
прийняла зазначено вимогу.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

У відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідач, як
суб'єкт владних повноважень, не довів
належним чином правомірність
прийнятого ним рішення.

Таким чином, суд вважає, що вимоги
позивача щодо визнання протиправними
та скасування податкових
повідомлень-рішень від 16.04.2014 року
№ та № , а також позовні
вимоги про визнання протиправними та
скасування податкових вимог
Охтирської ОДПІ від 29.04.2014 року №688-25 та
від 08.08.2014р. №1478-25. є , є правомірними,
обґрунтованими і, відповідно,
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 до Охтирська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Сумській області про скасування
податкового повідомлення-рішення
-задовольнити в повному обсязі

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Охтирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області від 16.04.2014р. № та № .

Визнати протиправними та скасувати
податкові вимоги Охтирської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області від 29.04.2014р. № 688-25 та
від 08.08.2014р. № 1478-25.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено
20.10.2014р.

Суддя (підпис)
О.М. Кунець

З оригіналом згідно

Суддя
О.М. Кунець