Справа № 2а-317/17/13 (317/305/13-а)
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/61999/13

К/800/60976/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за касаційними
скаргами ОСОБА_4 та Володимирівської
сільської ради Запорізького району
Запорізької області на постанову
Запорізького районного суду
Запорізької області від 19 квітня 2013
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 07 листопада 2013 року у справі №
2а-317/17/2013 (317/305/13-а) за позовом ОСОБА_5 до
Володимирівської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області, третя особа: ОСОБА_4 про
визнання недійсним та скасування
рішення, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до
Володимирівської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області, в якому просив: визнати
противоправним та скасувати рішення
Володимирівської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області 11 сесії шостого скликання № 23
від 22.11.2011 року "Про внесення змін до
рішення 31 сесії четвертого скликання
Володимирівської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області № 117 від 14.03.2006 року "Про
виділення і передачу безоплатно у
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд"; визнати
противоправним та скасувати рішення
Володимирівської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області № 06 від 07.11.2012 року "Про розгляд
подання прокурора Запорізького
району".

Позовні вимоги мотивовано тим, що на
підставі оскаржуваних рішень
відповідачем здійснено розпорядження
земельною ділянкою, яка перебувала у
користуванні позивача, що є
протиправним, оскільки виділена
позивачу ділянка у нього не вилучалась
та безпідставно передана у власність
іншій особі.

Постановою Запорізького районного
суду Запорізької області від 19 квітня
2013 року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 07 листопада
2013 року, позовні вимоги задоволено:
визнано противоправним та скасовано
рішення Володимирівської сільської
ради Запорізького району Запорізької
області 11 сесії шостого скликання № 23
від 22.11.2011 року "Про внесення змін до
рішення 31 сесії четвертого скликання
Володимирівської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області № 117 від 14.03.2006 року "Про
виділення і передачу безоплатно у
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд"; визнано
противоправним та скасовано рішення
Володимирівської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області № 06 від 07.11.2012 року "Про розгляд
подання прокурора Запорізького
району".

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, ОСОБА_4 та
Володимирівська сільська рада
Запорізького району Запорізької
області звернулись до Вищого
адміністративного суду України з
касаційними скаргами, у яких просять їх
скасувати та відмовити у позові.

В клопотанні до Вищого
адміністративного суду України від
10.06.2014 року ОСОБА_5 просить касаційну
скаргу ОСОБА_4 залишити без розгляду,
посилаючись на те, що підставі, на яких
ґрунтувалися доводи касаційної скарги
відпали.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційні скарги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно частини 1 та частини 3 статті 2
КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин віл
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративної справи. У
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення,
безсторонньо, добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення,
з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення, своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 159 КАС України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративний
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що оскільки виділена
позивачу спірна земельна ділянка не
вилучалась у нього відповідним
рішенням, то надання її іншій особі
здійснено відповідачем з порушенням
порядку, передбаченого законом та поза
межами повноважень.

Між тим такі висновки судами зроблено
без урахування та встановлення в
судовому рішенні всіх обставин, які
мають значення для правильного
вирішення спору.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, рішенням
виконавчого комітету Ленінської
районної ради народних депутатів № 244
від 02.09.1991 року виділено земельні
ділянки в селищі «Сонячне» для
будівництва індивідуальних житлових
будинків працівникам підприємств м.
Запоріжжя.

Згідно з рішення виконкому Ленінської
районної ради народних депутатів про
затвердження сумісного рішення
адміністрації та профкому 3-ої
стоматологічної поліклініки про
виділення земельних ділянок для
індивідуального житлового будівництва
в селищі "Сонячне" № 201/5 від 18.07.1991 року
позивачу виділено земельну ділянку
НОМЕР_1 площею 792кв.м.

Згідно з архівною копією рішення
тридцять першої сесії четвертого
скликання Володимирівської сільської
ради від 14.03.2006 року № 117 ОСОБА_4
виділено та передано у власність
земельну ділянку розміром 0,0792га ріллі
у АДРЕСА_2, та рекомендовано розробити
проект землеустрою щодо передачі даної
земельної ділянки у власність та
виготовити державний акт на право
власності на землю.

Рішенням Володимирівської сільської
ради Запорізького району Запорізької
області за № 23 від 22.11.2011 року в рішення
від 14.03.2006 року 31 сесії 4 скликання
Володимирівської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області за №117 було внесено зміни в
констатуючу частину, а саме пункт 2
викладено в наступній редакції: "дати
дозвіл на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд (присадибна ділянка)
площею 0,0792га, розташовану на території
Володимирівської сільської ради в
межах селища АДРЕСА_1 для подальшої
передачі у власність ОСОБА_4" та
доповнено рішення пунктом 4 у наступній
редакції "Виготовлений проект із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки подати на розгляд сесії
Володимирівської сільської ради для
затвердження не пізніше 01.12.2012 року".

Рішенням 25 позачергової сесії шостого
скликання Володимирівської сільської
ради за № 6 від 07.11.2012 року "Про розгляд
подання прокурора Запорізького району"
було відмовлено позивачу у наданні
дозволу на виготовлення технічної
документації щодо безоплатної
передачі у власність земельної ділянки
загальною площею 0, 0792га, розташованої
за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, у
зв'язку з тим, що зазначена земельна
ділянка вже є виділеною. Рішення про
виділення вказаної земельної ділянки
ОСОБА_4 залишені чинними.

Відповідно до довідки
Володимирівської сільської ради від
18.03.2013 року земельній ділянці НОМЕР_1
площею 792кв.м. в селищі "Сонячне"
Запорізького району Запорізької
області відповідає поштова адреса:
АДРЕСА_1.

Пунктом 34 частини першої статті 26
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" передбачено,
що виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються питання щодо регулювання
земельних відносин.

Статтею 116 Земельного кодексу України,
у редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин, визначено, що
набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування. Передача земельних
ділянок безоплатно у власність
громадян у межах норм, визначених цим
Кодексом, провадиться один раз по
кожному виду використання. Надання у
користування земельної ділянки, що
перебуває у власності або у
користуванні, провадиться лише після
вилучення (викупу) її в порядку,
передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до статті 152 Земельного
кодексу України власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Підставою для скасування оскаржуваних
рішень відповідача стало встановлення
судами попередніх інстанцій того, що
рішення про припинення права
користування позивачем земельною
ділянкою НОМЕР_1 площею 792кв.м. в
АДРЕСА_1, яка була передана йому у
безстрокове користування рішенням
виконкому Ленінської районної ради
народних депутатів м. Запоріжжя від
18.07.1991 року № 201/5, не приймалось.

До касаційної інстанції ОСОБА_5 надає
належним чином не оформлену копію
рішення Володимирівської сільської
ради від 29.05.2014 року № 12, яким рішення
Володимирівської сільської ради від
26.12.2013 року «Про розгляд звернення
ОСОБА_5» та рішення Володимирівської
сільської ради від 14.03.2006 року № 117 «Про
виділення і передачу безоплатно у
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд» відмінено та надано дозвіл на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею 0,
0792га на території Володимирівської
сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд гр. ОСОБА_5 для
подальшої передачі у власність, у
зв'язку з чим внести зміни до
земельно-кадастрової документації.

Відповідно до статті 79 КАС України
письмовими доказами є документи, акти,
листи, телеграми, будь-які інші
письмові записи,що містять в собі
відомості про обставини справи, які
мають значення для справи. Оригінали
письмових доказів, що є у справі,
повертаються судом після їх
дослідження, якщо це можливо без шкоди
для розгляду справи, або після набрання
законної сили судовим рішенням у
справі за клопотанням осіб, які їх
надали. У справі залишається
засвідчена суддею копія письмового
доказу.

Крім того в касаційній скарзі ОСОБА_4
наполягає на тому, що суди залишили без
належної оцінки питання ідентифікації
спірної земельної ділянки та не
з'ясували обсяг повноважень Ленінської
районної ради щодо розпорядження
спірною земельною ділянкою, висновки
зроблено судами за відсутністю
належних доказів.

З огляду на наведене, враховуючи не
встановлення належним чином
підтвердженими доказами судами
попередніх інстанцій факту того, що
земельна ділянка, яка перебуває у
користуванні позивача та земельна
ділянка, що передана ОСОБА_4 на підставі
рішенням Володимирівської сільської
ради Запорізького району Запорізької
області за № 23 від 22.11.2011 року, є однією
і тією ж земельною ділянкою, а
скасування рішення сільської ради, на
яке відповідач посилався, як на
підставу набуття права власності на
спірну земельну ділянку третьою
особою, не підтверджено належними
доказами, колегія суддів не
погоджується з висновками судів
попередніх інстанції щодо наявності
підстав для скасування рішення № 23 від
22.11.2011 року, а також рішення №6 від 07.11.2012
року.

Зазначені обставини суди попередніх
інстанцій залишили поза увагою, чим
допустили суттєві порушення норм
матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що судові рішення попередніх
інстанцій постановлені з порушенням
норм процесуального права, які не
можуть бути усунені в суді касаційної
інстанції.

Відповідно до статті 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того, чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанції
у межах касаційної скарги.

Відповідно до статті 227 КАС України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та апеляційної
інстанцій і направлення справи на
новий судовий розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 160, 167, 220, 223, 227, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та
Володимирівської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області задовольнити частково.

Постанову Запорізького районного суду
Запорізької області від 19 квітня 2013
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 07 листопада 2013 року скасувати, а
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді:

з оригіналом згідно: помічник судді
А.О. Кулеша