Справа № 461/4665/13-а
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року
Справа № 876/12499/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого-судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Левицької Н.Г.,Обрізка І.М.,

за участі секретаря судових засідань
Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційні скарги
ОСОБА_2 та Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
на постанову Галицького районного суду
м. Львова від 26.09.2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
треті особи: ОСОБА_2, Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Староєврейська 9" про
скасування розпорядження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради, в якому
просить визнати нечинним (скасувати)
розпорядження голови Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради від 20.03.2013 року №103 «Про
демонтаж самовільно встановленого
металевого каркасу в подвір'ї будинку
АДРЕСА_1».

Позовні вимоги мотивує тим, що вона є
головою ОСББ «Староєврейська, 9».
Майстром по експлуатації ЛКП «Старий
Львів» 04.03.2013 року складено протокол №14
про адміністративне правопорушення, в
якому вказано, що ОСОБА_3 самовільно
монтувала металевий каркас будівлі в
подвір'ї по АДРЕСА_1, на підставі якого
адміністративна комісія Франківської
районної адміністрації винесла
постанову №110 від 14.03.2013 року, якою її
визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.53-1 КУпАП. Однак,
будь-якого відношення до самовільно
монтованого металевого каркасу
будівлі в подвір'ї по АДРЕСА_1 а ні вона,
а ні ОСББ «Староєврейська 9» не мають та
жодних будівельних робіт в їх подвір'ї
не відбувається, а проводяться лише
оздоблювальні роботи та приведення
прибудинкової території до належного
санітарного стану після зими.

Постановою Галицького районного суду
м. Львова від 26.09.2013 року задоволено
позовні вимоги, оскільки суд не знайшов
підстав для зобов'язання ОСОБА_3 за
власні кошти демонтувати самовільно
встановлений металевий каркас.

Не погодившись з прийнятим рішення
суду, його оскаржила третя особа -
ОСОБА_2, вважає що оскаржувана
постанова ухвалена з неправильним
застосуванням норм матеріального
права та з порушенням процесуальних
норм, є незаконною та необґрунтованою з
підстав, викладених в апеляційній
скарзі, а тому підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги
зокрема зазначає, що будь-які
документи, які б засвідчували про
розгляд та погодження нечинного
будівництва каркасу у внутрішньому
дворику на АДРЕСА_1 у порядку,
встановленому пам'ятко-охоронним
законодавством взагалі відсутні, а
тому будівництво металевого каркасу
для облаштування пивоварні є
незаконним та підлягає демонтажу,та як
наслідок, законним є розпорядження
Галицької районної адміністрації м.
Львова про скасування розпорядження
№103 від 20.03.2013р. «Про демонтаж
самовільно встановленого металевого
каркасу в подвір'ї будинку на АДРЕСА_1».

Дану постанову суду також оскаржив
відповідач - Галицька районна
адміністрація Львівської міської ради,
вважає, що розпорядження голови
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради від 20.03.2013 року
№103 винесене на законних підставах, у
порядку, передбаченому чинним
законодавством та в межах повноважень,
наданих районній адміністрації, а тому
оскаржувану постанову просить
скасувати та прийняти нову, якою
апеляційну скаргу задовольнити
повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційних скарг, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційні скарги
необхідно частково задовольнити з
наступних мотивів.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, колегія суддів
врахувала наступні обставини справи та
норми чинного законодавства.

Як встановлено судом першої інстанції,
розпорядженням голови Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради №103 від 20.03.2013 року «Про
демонтаж самовільно встановленого
металевого каркасу в подвір'ї будинку
АДРЕСА_1» затверджено висновок
міжвідомчої комісії Галицького району
(протокол №9 від 26.02.2013р року) та
зобов'язано ОСОБА_3 - голову правління
ОСББ «Староєврейська,9 від імені якої
діє довірена особа ОСОБА_4 за власні
кошти демонтувати самовільно
встановлений металевий каркас в
подвір'ї будинку АДРЕСА_1.

Згідно Державного акту про право
власності на земельну ділянку Серії АЛ
№ 547108 вбачається, що ОСББ
«Староєврейська 9» є власником
земельної ділянки по АДРЕСА_1 загальною
площею 0,0514 га та незавершеного
будівництва готовністю 55%, що
підтверджується витягом про державну
реєстрацію прав №33637354, виданого ОКП
ЛОР «БТІ та ЕО» від 16.05.2011 року.

Постановою Личаківського районного
суду м. Львова від 10.07.2013 року, скасовано
постанову адміністративної комісії
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради №110 про
притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ст.152 КУпАП.

Постановою Личаківського районного
суду м. Львова від 19.06.2013р., скасовано
постанову від 12.03.2013р. №5-М.М. про
притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ст.53-1 КУпАП.

За наведених обставин суд першої
інстанції прийшов до висновку про
відсутність будь-яких підстав для
зобов'язання ОСОБА_3 як фізичної особи
за власні кошти демонтувати самовільно
встановлений металевий каркас.

З такими висновками колегія суддів не
погоджується та зазначає.

Відповідно до свідоцтва серії А01 №209933
про державну реєстрацію юридичної
особи встановлено, що 13.08.2010 року
проведено державну реєстрацію
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
«Староєврейська 9».

Як вбачається із довідки АА №295919 з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
керівником об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
«Староєврейська 9» є ОСОБА_3

Із матеріалів справи випливає, що
директор ЛКП «Старий Львів» подав
матеріали про самовільне встановлення
металевого каркасу в подвір'ї будинку
АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_3 для розгляду на
міжвідомчій комісії Галицької
районної адміністрації м. Львова.

26.02.2013 року міжвідомчою комісією
Галицького району м. Львова прийнято
висновок, яким вирішено зобов'язати гр.
ОСОБА_3 - голову правління ОСББ
«Староєврейська,9» від імені якої діє
довірена особа гр. ОСОБА_4 за власні
кошти демонтувати самовільно
встановлений металевий каркас в
подвір'ї будинку АДРЕСА_1. Як зазначено
у протоколі №9 засідання міжвідомчої
комісії Галицького району, даний
висновок входить в силу після
затвердження розпорядженням голови
районної адміністрації.

Виносячи 20.03.2013 року розпорядження за
№103 «Про демонтаж самовільно
встановленого металевого каркасу в
подвір'ї будинку АДРЕСА_1», Галицька
районна адміністрація прийняла пункт 2:
зобов'язати гр. ОСОБА_3 - голову
правління ОСББ «Староєврейська,9» від
імені якої діє довірена особа гр.
ОСОБА_4 за власні кошти демонтувати
самовільно встановлений металевий
каркас в подвір'ї будинку АДРЕСА_1.

Діючи у такий спосіб, виконавчий орган
місцевого самоврядування вийшов за
межі своїх повноважень.

Так, за замістом ст. 24 Закону України
«Про місцеве самоврядування» правовий
статус місцевого самоврядування в
Україні визначається Конституцією
України, цим та іншими законами, які не
повинні суперечити положенням цього
Закону. Органи місцевого
самоврядування та їх посадові особи
діють лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, передбачені
Конституцією і законами України, та
керуються у своїй діяльності
Конституцією і законами України,
актами Президента України, Кабінету
Міністрів України, а в Автономній
Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Підпунктом 3 п. б ч. 1 ст. 31 Закону України
«Про місцеве самоврядування»
виконавчим органам сільських,
селищних, міських рад делеговано
повноваження у галузі будівництва зі
здійснення в установленому порядку
державного контролю за дотриманням
законодавства, затвердженої
містобудівної документації при
плануванні та забудові відповідних
територій; зупинення у випадках,
передбачених законом, будівництва, яке
проводиться з порушенням
містобудівної документації і проектів
окремих об'єктів, а також може
заподіяти шкоди навколишньому
природному середовищу.

Згідно ч. 7 ст.376 ЦК України у разі
істотного відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

Відповідач, як орган місцевого
самоврядування, наділений правом
звернення до суду в порядку ч.7 ст. 376 ЦК
України з позовом про знесення
самочинного будівництва.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього
Кодексу, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Аналізуючи наведене, необхідно
частково погодитись з висновком суду
першої інстанції, що Галицька районні
адміністрація м. Львова, як суб'єкт
владних повноважень, належним чином не
довела правомірність прийняття
другого пункту розпорядження щодо
зобов'язання ОСОБА_3 - голову правління
ОСББ «Староєврейська,9 від імені якої
діє довірена особа ОСОБА_4, за власні
кошти демонтувати самовільно
встановлений металевий каркас в
подвір'ї будинку АДРЕСА_1. В решті
спірне розпорядження винесено
відповідачем в межах його повноважень.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення спору по суті.
Відтак, оскаржувана постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.196, п.3 ч.1 ст. 198,
ст.202, ч.2 ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України,
суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради задовольнити частково.

Постанову Галицького районного суду м.
Львова від 26.09.2013 року у справі
№461/4665/13-а скасувати та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити частково.

Скасувати другий пункт розпорядження
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради №103 «Про
демонтаж самовільно встановленого
металевого каркасу в подвір'ї будинку
АДРЕСА_1» від 20.03.2013 року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання ухвалою законної сили, а у
разі складення ухвали в повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з дня
складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.П.Сапіга

Судді
Н.Г.Левицька

І.М.Обрізко

Повний текст виготовлено 21.10.2014р.