Справа № 9101/165077/2011
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

9101/165077/2011

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

Іменем України

"29" жовтня 2013 р.

справа № 2а/0470/2812/11

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Закритого акціонерного товариства «Автопорт»

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2011 р.

у справі № 2а/0470/2812/11

за позовом Державної податкової інспекції в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська (далі - позивач)

до Закритого акціонерного товариства «Автопорт» (далі – відповідач)

про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, -

в с т а н о в и в :

22.09.2011 року відповідачем до суді першої інстанції в порядку ст. 49 КАС України було надано заяву, відповідно до якої відповідач просить залишити позовну заяву без розгляду у зв’язку із пропуском строку, передбаченого ст. 99 КАС України.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2011 р. у задоволенні заяви відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що у даному випадку строк позовної давності щодо стягнення податкового боргу за рахунок майна відповідача в силу ч.ч. 2, 3 ст. 99 КАС України рахується виходячи з норм Податкового кодексу України, а саме ст. 102.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом першої інстанції невірно застосовані норми пп. 102.1 та 102.2 ст. 102 ПК України, а саме застосовано норму щодо строків визначення сум грошових зобов’язань. Зазначає, що дана норма не регулює правовідносини, які виникли у даній адміністративній справі. За таких обставин вважає, що при розгляді заяви відповідача у суду першої інстанції відсутні підстави для застосування норм інших законів, ніж ч. 2 ст. 99 КАС України.

Апелянт просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою заяву задовольнити, адміністративний позов залишити без розгляду.

У судове засідання учасники процесу не з’явилися, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Дослідивши обставини справи, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України в останній редакції визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

На момент виникнення спірних правовідносин таким законодавчим актом був Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

При цьому пунктом 102.2 статті 102 Податкового кодексу України визначено перелік випадків, коли грошове зобов'язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного у частині першій цієї статті.

Згідно з пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України у разі, якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Отже, наведена законодавча норма встановлює строк примусового стягнення податкового боргу - це 1095 днів з дня виникнення податкового боргу.

Така, позиція також викладена в листі Вищого адміністративного суду України № 203/11/13-11 від 10.02.2011 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 лютого 2009 року заступником начальника інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська відносно відповідача було винесено рішення № 001491 про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу (а.с. 16).

Згідно вхідного поштового штампу, позовна заява подана до суду 09 березня 2011 року, тобто в межах строку встановленого пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви про залишення позовних вимог без розгляду та застосування строку позовної заяви на підставі податкового законодавства.

Отже, суд першої інстанції об’єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.199, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Автопорт» залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2011 р. у справі № 2а/0470/2812/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун