Справа № 341/772/14а,2а-341/45/14
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року
Справа №
876/8638/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Курильця А.Р.,

суддів
Мікули О.І., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі Івано-Франківської
області на постанову Галицького
районного суду Івано-Франківської
області від 20 травня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі Івано-Франківської області про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о
в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Галицькому районі
Івано-Франківської області (далі -
відповідач) в якому, з врахуванням
збільшених позовних вимог, просив
визнати неправомірними дії
відповідача щодо неврахування при
перерахунку пенсії сум районного
коефіцієнту та північної надбавки при
визначенні розміру заробітної плати за
період роботи на Крайній Півночі з 1994
року по 1996 рік; зобов'язати здійснити
перерахунок пенсії з врахуванням
розміру зарплати що включає суми
районного коефіцієнту та північної
надбавки з 01.09.2013 року; зобов'язати
відповідача повернути безпідставно
стягнені кошти за період з 01.09.2013 року
по 01.05.2014 року.

Постановою Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 20
травня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій зазначає, що воно є незаконним і
необґрунтованим, прийняте з порушенням
норм матеріального і процесуального
права, просить скасувати оскаржувану
постанову і прийняти нову про відмову в
задоволенні позову.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання апеляційного суду не
з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду заяви
у порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення виходячи з
наступного.

Відповідно до п. 4 ст. 24 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09 липня 2003
року № 1058-ІV (далі Закон № 1058) періоди
трудової діяльності та інші періоди, що
враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше.

Пенсійне забезпечення громадян, які
працювали в районах Крайньої Півночі
або у місцевостях, які прирівняні до
районів Крайньої Півночі, здійснюється
згідно з Тимчасовою Угодою між Урядом
України і Урядом Російської Федерації
про гарантії прав громадян, які
працювали в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, які прирівняні до
районів Крайньої Півночі в галузі
пенсійного забезпечення від 15.01.1993 року
(далі - Угода), Законом «Про пенсійне
забезпечення громадян в СРСР» від
15.05.1990 № 1480-I (далі - Закон № 1480-1), Законом
№ 1058.

Відповідно до ст.1 Угоди, громадяни
сторін, що домовляються, які працювали
не менше 15 календарних років у районах
Крайньої Півночі або не менше 20
календарних років у місцевостях, які
прирівняні до районів Крайньої
Півночі, незалежно від місця їх
постійного проживання на території
обох держав, мають право на пенсію по
старості (за віком) зокрема, чоловіки-по
досягненні 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі» (далі Указ від 10 лютого 1960
року), постанови Ради Міністрів Союзу
РСР від 10 лютого 1960 року N 148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року (№ 1908400-67) «Про
розширення пільг для осіб, які працюють
в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі».

За приписами наведеної норми пільгове
обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Судом першої інстанції встановлено та
сторонами не заперечується, що позивач
працював в Ямало-Ненецькому
автономному окрузі Тюменської області,
який відповідно до постанови Ради
Міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1029
відноситься до районів Крайньої
Півночі з 1994 року по 1996 рік та отримував
заробітну плату із застосуванням
районного коефіцієнту та північної
надбавки.

Згідно ч. 3 ст. 96 Закону № 1480-1 при
вибутті цих осіб у райони, де
коефіцієнт до заробітної плати не
встановлено, пенсія за їх вибором
обчислюється в такому ж порядку, але з
виключенням з фактичного заробітку
виплат за районними коефіцієнтами,
або із заробітку, обчисленого
відповідно до статей 76 і 78 цього Закону.

Стаття 78 вищевказаного Закону
передбачає, що у заробіток для
обчислення пенсій включаються всі види
оплати праці, на які за діючими
правилами нараховуються страхові
внески, крім виплат одноразового
характеру, не обумовлених діючою
системою оплати праці (компенсація за
невикористану відпустку, вихідна
допомога та інші).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону № 1058
до заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії враховуються суми
виплат (доходу), отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, а за періоди до
запровадження обмеження максимального
розміру заробітної плати (доходу), з
якої сплачувалися зазначені внески
(збір), - у межах сум, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
включалися до заробітної плати, з якої
обчислювалася пенсія відповідно до
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", і не перевищують 5,6
розміру середньої заробітної плати в
Україні на день отримання зазначених
сум.

Щодо довідки про заробітну плату від
06.05.1996 року, виданої будівельним
управлінням № 40 ВАТ
«Арктикнафтогазбуд», колегія суддів
вважає за необхідне зазначити
наступне. Згідно вказаної довідки, до
сум зарплати позивача були включені
районний коефіцієнт та північна
надбавка (а.с. 9). Актом перевірки від
31.05.2013 року № 43 (а.с. 10) встановлено, що
довідки про зарплату відповідають
особовим рахункам позивача за час
роботи у ВАТ «Арктикнафтогазбуд».
Водночас, в цьому ж акті зазначається,
що раніше видану довідку про зарплату
позивача вважати недійсною, при цьому
причин та підстав такого не наведено.
Так як за період з 1994 року по 1996 рік в
зарплату позивача враховувались
надбавки відповідно до чинного на той
час законодавства, а також оскільки не
наведено обґрунтувань чим викликана
різниця між відомостями про заробітну
плату у довідці від 06.05.1996 року та
довідці про фактичну суму заробітку,
виданій за результатами перевірки
Управлінням Пенсійного фонду
Російської Федерації від 31.05.2013 року №
25/1766, то колегія суддів приходить до
висновку про відсутність підстав для
неврахування районного коефіцієнту та
північної надбавки при визначенні
розміру заробітної плати для
перерахунку пенсії позивачу.

Тому колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
неправомірність дій відповідача щодо
неврахування сум районного
коефіцієнту та північної надбавки при
перерахунку пенсії.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
фактичні обставини справи та надав їм
належну правову оцінку, доводами
апеляційної скарги висновки, викладені
в судовому рішенні не спростовуються і
підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Галицькому районі
Івано-Франківської області слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,207,254 КАС
України, суд, -

у х в а
л и в :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі Івано-Франківської області
залишити без задоволення, а постанову
Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 20
травня 2014 року у справі № 341/772/14-а - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
А.Р.Курилець

Судді
О.І.Мікула

Д.М.Старунський