Справа № 150/487/14-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 150/487/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Суперсон С.П.
Суддя-доповідач: Білоус О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Білоус О.В.

судді: Курко О. П. Сушко О.О.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Чернівецькому районі Вінницької
області на постанову Чернівецького
районного суду Вінницької області від
05 червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Чернівецькому районі Вінницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2014 року позивач звернувся до
Чернівецького районного суду
Вінницької області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Чернівецькому районі Вінницької
області про визнання дій протиправними
та зобов'язати здійснити певні дії.

Постановою Чернівецького районного
суду Вінницької області від 05 червня 2014
року адміністративний позов
задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального права просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким у задоволені позовних вимог
відмовити.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України. На адресу суду 14 жовтня
2014 року надійшло заява позивача проти
задоволення апеляційної скарги та
розгляд справи в порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
згідно записів у трудовій книжці
позивач працював електрогазозварником
в колгоспі "1 травня".

Позивач звернувся до управління
Пенсійного фонду України у
Чернівецькому районі Вінницької
області з заявою за призначенням
пенсії за віком на пільгових умовах у
відповідності до п.б ч.1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Однак, відповідачем було відмовлено
йому у призначені пільгової пенсії у
зв'язку з тим, що не проведено атестацію
робочого місця.

Розглядаючи даний позов суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що
відмова управління Пенсійного фонду
України у Чернівецькому районі
Вінницької області в призначенні
пенсії на пільгових умовах являється
протиправною та незаконною. Колегія
суддів погоджується з таким висновком
суду першої інстанції виходячи з
наступного.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи: працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
Списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах. Працівникам, які
мають не менше половини стажу роботи з
шкідливими і важкими умовами праці,
пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону
України, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Крім того, згідно пункту 4.5 Порядку
застосування Списків №1 та №2
виробництв, робіт, професій і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики від 18 листопада 2005
року за №383, якщо з 21 серпня 1992 року
атестація робочого місця не
проводилась, то до пільгового стажу
зараховується лише період роботи із
шкідливими умовами праці на даному
підприємстві до 21 серпня 1992 року
включно, тобто до набуття чинності
Порядком проведення атестації робочих
місць за умовами праці затвердженого
постановою КМУ від 01.08.1992 року за №442.

Позивачем в підтвердженого того, що
СТОВ « 1 Травня» с. Моївка після 21.08.1992
року проводилась атестація робочого
місця електрогазозварника будь-яких
підтверджуючих документів не надано. А
тому, стаж роботи ОСОБА_2, який по
підрахункам УПФУ дає право на пенсійне
забезпечення складає 7 років 5 місяців 22
дні, що не дає йому права на отримання
пенсії за віком на пільгових умовах. На
підставі вищенаведеного, представник
УПФУ у Чернівецькому районі просив суд
відмовити позивачу в задоволенні його
позовних вимог.

Свідки в суді першої інстанції
показали, що з 1985 року по червень 2000
року працювали разом з позивачем в
колгоспі «1 Травня», де ОСОБА_2 працював
електрогазозварником, повний робочий
день, в закритому приміщенні. Атестація
робочих місць працівників за умовами
праці в колгоспі ніколи не проводилась.

Порядком застосування Списків №1 і №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18
листопада 2005 року №383 встановлено, що
при визначенні права на пенсію за віком
на пільгових умовах застосовуються
Списки, які були чинні на період роботи
особи. При цьому до пільгового стажу
зараховується весь період роботи на
відповідних посадах або за професіями
незалежно від дати внесення цієї
посади чи професії до Списків.

Відповідно до ст. 48 Кодексу Законів про
працю України трудова книжка є
основним документом про трудову
діяльність працівника. Окрім цього,
статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка.

Згідно п.1 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№637, основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. За відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Пунктом 2 Порядку проведення атестації
робочих місць за умовами праці,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 01 серпня 1992 року
№442 установлено, що відповідно до ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» пенсії за віком на
пільгових умовах за Списками №1 і №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, що дають право на пільгове
пенсійне забезпечення,
затверджуваними Кабінетом Міністрів
України, а також пенсії, що можуть
встановлюватися підприємствами й
організаціями за рахунок власних
коштів працівникам інших виробництв,
професій та посад залежно від умов
праці, призначаються за результатами
атестації робочих місць.

Відповідно до положень п. 2 зазначеного
вище Порядку основна мета атестації
полягає у регулюванні відносин між
власником або уповноваженим ним
органом і працівниками у галузі
реалізації прав на здорові й безпечні
умови праці, пільгове пенсійне
забезпечення, пільги та компенсації за
роботу у несприятливих умовах.

Оскільки робота, яку виконував позивач
протягом періодів, зазначених у
трудовій книжці, законодавством
віднесена до посад з шкідливими
умовами праці, які дають право на
пільгову пенсію за Списком № 2, позивач
досяг віку 55 років, стаж його роботи
становить понад 25 років в тому числі на
вищевказаних роботах - понад 12 років
шість місяців і подав відповідачу
відповідні документи, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що позивач має право на пільгову
пенсію відповідно до вимог ст. ст. 13, 100
Закону України «Про пенсійне
забезпечення». При цьому, відповідачем
не було враховано, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка і відповідно до вимог
ст. 101 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» органи, які призначають
пенсії, мають право вимагати
відповідні документи від підприємств,
організацій та установ.

Тому, враховуючи вищезазначене,
колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи, тобто прийнята
постанова відповідає матеріалам
справи та вимогам закону і підстав для
її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Чернівецькому районі Вінницької
області, -залишити без задоволення, а
постанову Чернівецького районного
суду Вінницької області від 05 червня 2014
року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Білоус О.В.

Судді
Курко О. П.

Сушко О.О.