Справа № 1913/959/12
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року
Справа
№ 182658/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді
Довга О.І.,

судді
Ліщинський А.М.

судді
Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Підгаєцькому районі
Тернопільської області на постанову
Підгаєцького районного суду
Тернопільської області від 03.12.2012р. по
справі № №1913/959/12 за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Підгаєцькому районі Тернопільської
області про стягнення та перерахунок
соціальних виплат,

В С Т А Н О В
И В:

12.11.2012 року ОСОБА_1 звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Підгаєцькому районі
Тернопільської області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
відповідача призначити пенсію на
пільгових умовах відповідно до пункту
"б" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" з 19 червня 2012
року.

В обгрунтування адміністративного
позову покликається на те, що його
загальний трудовий стаж становить
понад 25 років, а стаж роботи на посаді
газоелектрозварника становить більше
20 років, що відповідно до п."б" ст.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" дає йому право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах з моменту досягнення
ним 55 років, тобто з 19.06.2012 року.
Відповідач, як вважає позивач,
неправомірно відмовив йому у
призначенні пільгової пенсії,
мотивуючи необхідністю представлення
уточнюючих пільгових довідок та
відсутністю у його трудовій книжці
відомостей, що визначають право на
пенсію на пільгових умовах, що стало
причиною його звернення до суду за
захистом порушеного права.

Постановою суду першої інстанції
адміністративний позов задоволено,
визнано неправомірною відмову
управління Пенсійного фонду України в
Підгаєцькому районі Тернопільської
області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за
віком на пільгових умовах відповідно
до п "б" ст.13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення"; зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Підгаєцькому районі Тернопільської
області призначити ОСОБА_1 пенсію за
віком на пільгових умовах з 19 червня 2012
року.

Не погодившись із постановою суд
першої інстанції, вважаючи її
неправомірною та необгрунтованою,
управління Пенсійного фонду України в
Підгаєцькому районі Тернопільської
області подало апеляційну скаргу.

В обгрунтування апеляційної скарги
покликається на те, що однією з умов
призначеній пенсії за Списком №2 є
результати атестації робочого місця,
яка підтверджувала зайнятість
працівника на роботах з особливо
шкідливими умовами праці. Тому, для
підтвердження права на пільгове
пенсійне забезпечення до Пенсійного
фонду, крім інших документів,
необхідних для призначення пенсії,
подаються довідка про роботу в
шкідливих умовах праці та виписка з
наказу про результати атестації
робочих місць.

З врахування того, що позивач таких
документів не надав, вважає, що позов не
підлягає задоволенню. Тому, просить
постанову суду скасувати та прийняти
нову, якою у задоволенні позову
відмовити.

Апелянт в судове засідання не з'явився,
повноважного представника не
забезпечив, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений у
встановленому законом порядку.

Позивач у судове засідання не з'явився,
через канцелярію суду подав клопотання
про розгляд справи без його участі.

За вказаних обставин суд приходить до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження відповідно до норм статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржувану постанову
слід залишити без змін.

Даючи правову оцінку покликанням
апелянта на невідповідність висновків
суду першої інстанції обставинам
справи та помилкове застосування норм
процесуального права, колегія суддів
виходить з таких міркувань.

З матеріалів справи встановлено, що
загальний стаж роботи ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, становить більше 25 років,
а стаж його роботи на посаді
газоелектрозварника понад 20 років, що
підтверджується записами у його
трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 3
січня 1978 року.

Згідно п."б" ст.13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи :
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст.62 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

У відповідності до п.1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№ 637, основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. За відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівний
установами.

Факт роботи позивача на посаді
газоелектрозварника, крім трудової
книжки останнього, яка згідно ст.62
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" є основним документом, що
підтверджує стаж роботи, стверджується
також довідкою про заробіток для
обчислення пенсії за вих. №64 від 21.06.2012
року, виданою дочірнім підприємством
"Тернопільське управління
механізації-" с. Великий Ходачків
Козівського району Тернопільської
області.

Крім того суд апеляційної інстанції
зазначає, що відповідно до пунктів 1,2
Порядку проведення атестації робочих
місць за умовами затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 01 серпня 1992 року N 442, та робочих
місць за умовами праці проводиться на
підприємствах і організаціях всіх форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовувана
сировина та матеріали є потенційними
джерелами шкідливих і небезпечних
факторів, що можуть несприятливо
впливати на стан здоров'я працюючі
нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у
регулюванні відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівником.

Пунктом 4 зазначеного Порядку
встановлено, що атестація проводиться
в строки, передбачені колективним
договором, але не рідше одного разу на 5
років.

Відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації. Обов'язок
проведення атестації робочих місць
законодавцем покладено на керівника
підприємств, а тому її не проведення не
може бути підставою для відмови щодо
включення періоду роботи до пільгового
стажу.

Таким чином, покликання на результати
атестації у вказаному спорі є
необгрунтованими, так як непроведення
атестації не може позбавити громадян
конституційного права на соціальний
захист щодо вирішення питання надання
пенсій за віком на пільгових умовах,
відповідно до ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

Відповідно до ч. ч.1,2 ст.72 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на наведене, доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а також відсутня
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, ст. 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

У Х В
АЛ И В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Підгаєцькому районі Тернопільської
області залишити без задоволення, а
постанову Підгаєцького районного суду
Тернопільської області від 03.12.2012р. по
справі № №1913/959/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді
Запотічний І.І.

Ліщинський А.М.