Справа № 159/5751/14-а
Суддя: Денисюк Т. В.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/5751/14-а
Провадження № 2-а/159/223/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
21 жовтня 2014
року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області в складі:

головуючої - судді Денисюк Т.В.,

за участю секретаря Гарбар О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ
Маневицького РВ УМВС України Музичука
Андрія Васильовича про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із
вказаним позовом, в якому просить
скасувати як протиправну постанову
інспектора ВДАІ Маневицького РВ УМВС
України Музичука А.В. від 17 вересня 2014
року про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушень, передбачених
ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Обгрунтовуючи позовні вимоги
ОСОБА_1 зазначає, що подія мала місце не
17 вересня 2014 року, як вказано в
оскаржуваній постанові, а 18.09.2014 року.
Окрім того, відповідачем безпідставно
притягнуто його до відповідальності за
порушення п. 12.4 ПДР України -
перевищення швидкості руху в
населеному пункті, оскільки він
рухався зі швидкістю не більше 60
км/год., а показники приладу «Беркут» не
можуть використовуватись як доказ його
вини через відсутність функції
фото-відезапису. Враховуючи
вищевикладене просить скасувати
оскаржувану постанову.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги
підтримав повністю з підстав вище
вказаних та додатково пояснив, що був
зупинений працівниками ДАІ в селі
Довжиця Маневицького району 18 вересня
2014 року близько 14:30 год. Причиною
зупинки слугувало перевищення
швидкості, хоча рухався він по
населеному пункті та перед поворотом, а
тому його швидкість не могла
перевищувати 60 км/год. Інспектором ДАІ
за наслідками зупинки складено два
протоколи - за порушення правил
користування ременем безпеки та за
перевищення швидкості руху.
Ознайомившись з обома, погодився із
порушенням про невикористання ременю
безпеки та заперечив факт перевищення
швидкості, про що вказав в протоколах.
Отримавши постанову про притягнення до
відповідальності звернув увагу на те,
що в протоколах та постанові невірно
вказана дата події - 17 вересня 2014 року,
тоді як зупинка мала місце 18.09.2014 року,
оскільки саме цього дня він здійснював
рух автомобілем по роботі маршрутом у
напрямку де був зупинений
відповідачем.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, подав суду письмові
заперечення проти позову, в яких позов
не визнав посилаючись на те, що саме
17.09.2014 року о 14:57 год. підчас несення
служби разом із напарником Деленом С.В.
в с. Довжиця зупинив автомобіль "Volkswagen
Golf", д.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1,
який не був пристебнутий ременем
безпеки і рухався із швидкістю 86 км/год.
Після зупинки автомобіля позивача, він
пояснив останньому причину зупинки та
показав вимірювач швидкості "Беркут" №
0801133, на екрані якого було зафіксовано
швидкість 86 км/год., після чого склав
два протоколи про адмінправопорушення
за перевщення швидкості руху в
населеному пункті та про порушення
правил користування ременями безпеки,
копії яких вручив ОСОБА_1 Від отримання
копії оскаружуваної постанови, з якою
його було ознайомлено, позивач
відмовився, а тому копію даної
постанови направлено порушнику 19.09.2014
року поштою.

Суд, заслухавши пояснення
позивача, показання свідка, дослідивши
письмові докази по справі, приходить
до висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення.

В силу ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи всім формам
дискримінації;

8)пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Як вбачається з матеріалів справи
інспектором ВДАІ Маневицького РВ УМВС
України у Волинській області Музичуком
А.В., як суб'єктом владних повноважень, в
межах наданих повноважень винесено 17
вересня 2014 року постанову серії ПС1 №
601217 про притягнення ОСОБА_1 до
відповідальності за вчинення
правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122,
ч. 5 ст. 121 КУпАП, та накладено стягнення
у виді штрафу в мінімальному розмірі на
суму 255,00 грн.

Суть правопорушень зафіксована у
двох протоколах та полягає в тому, що
позивач 17.09.2014 року о 14 годині 57 хвилин в
с. Довжиця керуючи автомобілем марки
"Volkswagen Golf", д.н. НОМЕР_1, рухався зі
швидкістю 86 км/год. та не пристебнувся
ременем безпеки під час руху. Швидкість
руху вимірювалася вимірювачем
швидкості "Беркут" № 0801133.

Правопорушення кваліфіковані
відповідачем вірно, так згідно п. 2.3 в),
п. 12.4 ПДР України для забезпечення
безпеки дорожнього руху водій
зобов'язаний на автомобілях,
обладнаних засобами пасивної безпеки
(підголовники, ремені безпеки),
користуватися ними і не перевозити
пасажирів, не пристебнутих ременями
безпеки. Дозволяється не пристібатися
особі, яка навчає водінню, якщо за
кермом учень, а в населених пунктах,
крім того, водіям-інвалідам, водіям і
пасажирам оперативних та спеціальних
транспортних засобів і таксі; у
населених пунктах рух транспортних
засобів дозволяється із швидкістю не
більше 60 км/год. Відповідальність за
дані порушення наступає за ч. 1 ст. 122, ч. 5
ст. 121 КУпАП.

Стягнення накладено в межах
дозволеної санкції з урахуванням
положень ст. 33 КУпАП в мінімальних
розмірах.

Що стосується тверджень позивача
про відсутність в його діях складу
правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та
невірну дату події, то вони не знайшли
свого підтвердження в суді.

Так, згідно матеріалів справи обидва
протоколи про адмінправопорушення
складені інспектором ДАІ за участю
позивача, останньому роз'яснено права
передбачені ст. 268 КУпАП, що
підтверджено підписом порушника, від
останнього відібрано пояснення по суті
правопорушень та вручено копії
протоколів. Зауважень щодо їх змісту, а
також клопотань про допит додаткових
свідків правопорушником не заявлено.
Обидва протколи датовані 17 вересня 2014
року, дата порушення також вказана
17.09.2014 року о 14:57 год. Дата складання
протоколів 17.09.2014 року з 14:59 год. по 15:04
год.

В одному з протоколів позивач
власноручно написав, що згідний із
правопорушенням.

Окрім того, дата події, яка
зафіксована в протоколах та
оскаржуваній постанові відповідає
звіту порушень швидкості № 146, згідно
якого відповідач використовував
сертифікований прилад «Беркут» № 0801133
з 09 год. ранку 17.09.2014 року до 09 год. ранку
18.09.2014 року та саме цим присроєм
зафіксовано перевищення швидкості о
14:57 год. 17.09.2014 року.

Натомість позивач не надав суду
будь-яких письмових доказів на
спростування вище викладених обставин,
хоча пояснював, що здійснює
перевезення товарів на замовлення
приватних підприємців.

Вирішуючи питання про наявність в
діях позивача складу правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП суд
враховує наступне:

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

В даній справі фіксація порушення
мала місце приладом «Беркут», який
дозволений державою для використання
працівниками Державної автомобільної
інспекції.

Прилад виданий інспектору для
патрулювання, сертифікований, позивач
під час зупинки ознайомлений із даними
приладу, час зупинки, складання
протоколу та фіксації порушення
відповідають відображеним у фіксаторі
відомостям, протокол про
правопорушення складено у присутності
іншого іспектора ДАІ, а тому у суду
немає об'єктивних сумнівів щодо
доведеності вини позивача у вчиненні
данного правопорушення.

Згідно письмових пояснень
начальника ВДАІ по обслуговуванню
Маневицького району Делен С.В., 17.09.2014
року він разом з відповідачем ніс
службу в с. Довжиця Маневицького
району, о 14:57 год. відповідачем було
зупинено автомобіль під керуванням
позивача, який рухався із швидкістю 86
км/год., інших транспортних засобів, що
рухалися в попутньому чи зустрічному
напрямку, відносно автомобіля
позивача, в той час не було, інспектор
Музичук А.В. склав щодо позивача два
протоколи та виніс постанову, яку
ОСОБА_1 відмовився підписати.

За таких обставин підстав для
скасування оскаржуваної постанови
немає.

Не спростовують висновків суду
показання свідка ОСОБА_4, який показав
в судовому засіданні, що 18.09.2014 року
їхав разом із позивачем в автомобілі,
перед зупинкою працівником ДАІ
швидкість руху не перевищувала 60
км/год.

Суд оцінює ці показання критично,
оскілько свідок, який був в машині
позивача, мав право дати пояснення
безпосередньо після зупинки
автомобіля і ці відомості були б
внесені до матеріалів про притягнення
до адмінінстративної
відповідальності. Позивач про свідка
працівникам ДАІ не повідомив, своїми
правами передбаченими ст. 268 КУпАП не
скористався.

Окрім того, свідок на запитання суду
пояснив, що не зможе впізнати праівника
ДАІ, який зупиняв автомобіль.

Однак, враховуючи ту обставину,
що позивач своєчасно скористався своїм
правом на оскарження постанови про
притягнення до відповідальності, суд
приймаючи до уваги час розгляду справи,
вважає необхідним скасувати пункт 2
оскаржуваної постанови в частині
стягнення подвійного розміру не
сплаченого протягом п'ятнадцяти днів
штрафу.

Керуючись ст. ст. 11, 69, 71, 86, 94, 128, 160-163, 171-2
КАС України, ст. ст. 7, 8, 33, 245, 121, 122, 251, 256,
268, 276, 278, 287, 279, 280, 283, 287, 289, 307, 308 КУпАП
суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Скасувати п. 2 постанови інспектора
ВДАІ Маневицького РВ УМВС України
Музичука Андрія Васильовича серії ПС1
№ 601217 від 17.09.2014 року про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122
КУпАП, в частині стягнення з позивача
штрафу в подвійному розмірі в сумі 510,00
грн.

В решті позову відмовити.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуюча: Т. В. Денисюк

Повний текст постанови складено
23.10.2014 року.