Справа № 242/3125/14-а
Суддя: Ясинський О. В.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №242/3125/14-а
Провадження №2-а/242/193/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 жовтня 2014 року
м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької
області у складі: головуючого судді
Ясинського О.В., при секретарі
Нарижній О.Г., за участю позивача
ОСОБА_1, представника відповідача
Нечволоді Ю.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.
Селидове адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
соціального захисту населення
Селидівської міської ради про визнання
дій неправомірними та стягнення
недоотриманої щомісячної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 30.09.2014 року звернулася в
суд з адміністративним позовом до
Управління соціального захисту
населення Селидівської міської ради
про визнання дій неправомірними та
стягнення недоотриманої щомісячної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.
Зазначила, що вона є матір'ю ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв»язку з чим перебуває
на обліку в Управління соціального
захисту населення Селидівської
міської ради та призначено їй грошову
допомогу, як застрахованій особі з
01.03.2014 р. у розмірі 130 грн. Рішенням
Управління соціального захисту
населення Селидівської міської ради
призначено їй допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку як не застрахованій особі у
розмірі 130 грн., позивач вважає такі дії
неправомірними. Просила суд визнати
дії Управління соціального захисту
населення Селидівської міської ради
Донецької області неправомірними в
частині призначення їй допомоги по
догляду за дитиною до трьох років
працюючим жінкам з 01.03.2014 р. по 31.08.2014 р. у
розмірі 130 грн.; стягнути з Управління
соціального захисту населення
Селидівської міської ради Донецької
області недоотриману допомогу по
догляду за дитиною до досягнення ними
трирічного віку 5466 грн. за період 01.03.2014
р. по 31.08.2014 року.

Позивач у судовому засіданні уточнив
свої позовні вимоги та просила визнати
дії Управління соціального захисту
населення Селидівської міської ради
Донецької області неправомірними в
частині призначення їй допомоги по
догляду за дитиною до трьох років
працюючим жінкам з 01.03.2014 р. по 31.08.2014 р. у
розмірі 130 грн. та зобов»язати
Управління соціального захисту
населення Селидівської міської ради
Донецької області виплачувати їй
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років на поточний рік з
01.03.2014 р. по 31.08.2014 року, відповідно до
вимог ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім,ям з дітьми».

Представник відповідача
Нечволоді Ю.В, в судовому засіданні
заявлений позов не визнала, зазначила,
що позивач перебуває на обліку в
управлінні, у абзацом 7 п. 13 Порядку № 1751
«Про затвердження Порядку призначення
і виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми» зі змінами, внесеними
Постановою КМУ від 25.06.2014 р. № 208 «Про
внесення змін до Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми» встановлено, що для осіб, у яких
закінчився строк виплати допомоги при
народженні першої дитини, яка
виплачується 24 місяці, на наступних 12
місяців призначена допомога до
досягнення дитиною трирічного віку в
розмірі 130 грн. Допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
здійснюється за рахунок коштів
відповідної субвенції з державного
бюджету місцевим бюджетам. Відповідно
до ч.1, ч.4 ст. 48 Бюджетного Кодексу
України, УСЗН може брати бюджетні
зобов'язання та здійснюють платежі
тільки в межах бюджетних асигнувань,
встановлених кошторисами, і будь-які
зобов»язання, взяті УСЗН без
відповідних бюджетних асигнувань або з
перевищенням повноважень,
встановлених цим Кодексом та законом
про Державний бюджет України (рішенням
про місцевий бюджет), не вважаються
бюджетними зобов'язаннями і не
підлягають оплаті за рахунок бюджетних
коштів. Взяття таких зобов'язань є
порушенням бюджетного законодавства.
Витрати бюджету на покриття таких
зобов'язань не здійснюються. Просить
відмовити у задоволені позову.

Судом встановлено, що позивач є матір'ю
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі рішення Управління праці
та соціального захисту населення
Селидівської міської ради Донецької
області від 19.06.2014 року ОСОБА_1
здійснено перерахунок допомогу по
догляду за дитиною до трьох років, як
непрацюючій жінці - доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею
трирічного віку за період 01.01.2013 р. по
30.06.2014 року розмір допомоги склав 130
грн., з 01.07.2014 р. по ІНФОРМАЦІЯ_2 розмір
допомоги склав 130 грн.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
надані докази, вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною з ст.51 Конституції України
передбачено, що сім'я, дитинство,
материнство і батьківство
охороняються державою.

Статтею 46 ч. 3 Конституції України
визначено, що пенсії, інші види
соціальних виплат та допомоги, що є
основним джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя не нижчий
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» всі види
державної допомоги сім'ям з дітьми,
крім допомоги у зв'язку з вагітністю та
пологами жінкам, зазначеним у ч. 2 ст. 4
цього Закону, призначають і виплачують
органи соціального захисту населення
за місцем проживання батьків
(усиновлювачів, опікуна,
піклувальника).

До дати набрання чинності Законом
України від 28 грудня 2007 № 107-VI «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» № 107-VI, до 1
січня 2008 року - правовідносини щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» №
2811-ХІІ, дія якого поширювалася на осіб,
не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» №
2240-III, який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими Законами.

Статтею 3 та ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
передбачено, що право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку має особа (один з
батьків дитини, усиновитель, опікун,
баба, дід або інший родич), яка фактично
здійснює догляд за дитиною у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
від 28 грудня 2007 № 107-VI «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» № 107-VI були внесені
відповідні зміни до Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
№ 2811-ХІІ та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» №
2240-III. Зокрема, змінами до статті 13
Закону № 2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40- 44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40- 44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» № 107-VI
було передбачено, що розділ II цього
Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» № 2240-III, а з 1
січня 2009 року - статті 13, 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» № 2811-ХІІ.

Станом на час розгляду справи ні
Законом України «Про Державний бюджет
на 2013 рік», ні іншими Законами не
встановлювався інший розмір допомоги,
ніж передбачений у Законом України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
та Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що на відносини
щодо виплати позивачці допомоги по
догляду за дитиною - донькою ОСОБА_3 до
досягнення нею трирічного віку,
поширюються норми Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
відповідно до статті 15 якого особа має
право на отримання допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі
встановленому законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років з
01.03.2014 року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
прожитковий мінімум для дітей віком до
6 років становить : з 1 січня - 972 гривні, з
1 грудня - 1032 гривні.

Отже, дії відповідача щодо виплати в
період часу з 01.03.2014 року по 30.06.2014 року
допомоги по догляду за дитиною -
донькою ОСОБА_3, до досягнення нею
трирічного віку у розмірі меншому, ніж
ст. 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», є
неправомірними.

За таких обставин, суд вважає, що в
наявності є правові підстави для
часткового задоволення позову за
період з 01.03.2014 року по 30.06.2014 року
включно, відмова у здійсненні
перерахунку допомоги в цій частині
заподіяна протиправними діями
відповідача, а тому з метою відновлення
порушеного права позивача, на
відповідача необхідно покласти
обов'язок провести належне нарахування
та виплату допомоги по догляду за
дитиною - донькою ОСОБА_3, до досягнення
нею трирічного віку.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо
зобов»язання відповідача призначити
та здійснювати виплату з 01.07.2014 року по
31.08.2014 року допомоги по догляду за
дитиною - донькою ОСОБА_3 трирічного
віку, задоволенню не підлягають,
оскільки Пунктом 7 Закону України «Про
запобігання фінансової катастрофи та
створення передумов для економічного
зростання в Україні» від 27.03.2014 року №
1166-VII розділ ІV «Допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку» Закону України «Про державну
допомогу сім,ям з дітьми було виключено
з 01.07.2014 року.

Відповідно вимог ст. 94 КАС України суд
вважає за необхідне компенсувати
судові витрати за рахунок Державного
бюджету України.

Керуючись ст. ст. 94, 158-163, 186 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління соціального
захисту населення Селидівської
міської ради про визнання дій
неправомірними та стягнення
недоотриманої щомісячної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку - задовольнити
частково.

Визнати дії Управління соціального
захисту населення Селидівської
міської ради Донецької області
неправомірними в частині призначення
ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею
трирічного віку у розмірі 130 грн.

Зобов'язати Управління соціального
захисту населення Селидівської
міської ради Донецької області
здійснити нарахування та виплату на
користь ОСОБА_1 щомісячної допомоги по
догляду за дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
до досягнення нею трирічного віку за
період з 01.03.2014 року по 30.06.2014 року
відповідно положень ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім,ям з
дітьми» у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років, з
урахуванням фактично виплачених сум.

У решті позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

Судові витрати у розмірі 73 (сімдесят
три) грн. 08 коп. віднести на рахунок
Державного бюджету України.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. Якщо було подано апеляційну
скаргу, постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову
суду подається до Харківського
апеляційного адміністративного суду
Харківської області через
Селидівський міський суд Донецької
області протягом десяти днів з дня
проголошення постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає до
суду апеляційної інстанції.

Суддя