Справа № 2а-6624/12/1370
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 року
м.Львів Справа №
876/70/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Коваля Р.Й.,

суддів
Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу першого заступника
прокурора міста Львова на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 22 листопада
2012 року в адміністративній справі №
2а-6624/12/1370 за позовом прокурора
Пустомитівського району Львівської
області до Пустомитівської районної
державної адміністрації Львівської
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - фізична
особа-підприємець ОСОБА_2, про визнання
нечинним та скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И
В :

У липні 2012 року прокурор
Пустомитівського району Львівської
області звернувся до Львівського
окружного адміністративного суду із
вказаним позовом, у якому просив
визнати незаконним та скасувати
розпорядження голови Пустомитівської
районної державної адміністрації
Львівської області від 21 лютого 2012 року
№ 117 «Про затвердження проекту
землеустрою щодо передачі земельної
ділянки в оренду для обслуговування
цеху по виготовленню гіпсових виробів
для потреб територіальної громади
району на території Гуменецької
сільської ради за межами населеного
пункту».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
надання в оренду та відчуження
земельних ділянок
несільськогосподарського призначення
за межами населеного пункту для
несільськогосподарського
використання, зокрема, для
обслуговування цеху по виготовленню
гіпсових виробів, при умові, що дана
земельна ділянка надається не для
обслуговування цеху, пов'язаного з
обслуговуванням жителів
територіальної громади району,
належить до компетенції обласних
державних адміністрацій.

Розташування та обслуговування цеху по
виготовленню гіпсових виробів не
відноситься до об'єктів, пов'язаних з
обслуговуванням жителів
територіальної громади району.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 22 листопада
2012 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з прийнятою постановою,
її оскаржив перший заступник прокурора
міста Львова, який вважає, що дане
рішення є незаконним та
необґрунтованим, винесене з порушенням
норм матеріального права та за
неповідновідності висновків суду
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи по
суті. Тому просить оскаржувану
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити. Вимоги
апеляційної скарги обґрунтовано тими ж
аргументами, що й вимоги позовної
заяви.

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
клопотань про розгляд справи за їх
участю не подали, тому відповідно до
пункту 2 частини першої статті 197
Кодексу адміністративного судочинства
України колегія суддів вважає можливим
здійснювати розгляд справи у
письмовому провадженні за наявними у
ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити з наступних
підстав.

Як видно із матеріалів справи,
розглянувши заяву приватного
підприємця ОСОБА_2 про затвердження
проекту землеустрою, голова
Пустомитівської районної державної
адміністрації Львівської області
своїм розпорядженням за № 117 від 21.02.2012
року затвердив проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
приватному підприємцю ОСОБА_2 для
обслуговування цеху по виготовленню
гіпсових виробів для потреб
територіальної громади району площею
0,2500 га на території Гуменецької
сільської ради за межами населеного
пункту.

Вважаючи, що виготовлення гіпсових
виробів не обмежується лише
обслуговуванням територіальної
громади району, цей вид послуг є
загальним, через що затвердження
проекту землеустрою відноситься до
компетенції обласної державної
адміністрації, за результатами
проведеної перевірки прокурор вніс
протест на вказане розпорядження від
27.06.2012 р. за № 50-1888 вих.12.

У зв'язку з відхиленням протесту (лист
від 09 липня 2012 року за № 04/15-1884) прокурор
оскаржив зазначене вище розпорядження
голови Пустомитівської районної
державної адміністрації до суду.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції мотивував
його тим, що пункт «в» частини третьої
статті 122 Земельного кодексу України не
визначає виключного переліку об'єктів,
пов'язаних з обслуговуванням жителів
територіальної громади району, а
позивач не надав жодного доказу того,
що послуги, пов'язані з виготовлення
гіпсових виробів, не пов'язані з
обслуговуванням жителів
територіальної громади району,
відсутні будь-які підстави вважати, що
районна державна адміністрація
Пустомитівського району не була
наділена повноваженнями щодо видачі
оспорюваного розпорядження, а службові
особи такої районної адміністрації
перевищили свої повноваження.

Крім того, суд взяв до уваги й те, що
розпорядженням Пустомитівської РДА
від 17.08.2011 р. № 815, яке на даний час є
чинним, затверджене містобудівне
обґрунтування розташування земельної
ділянки та надано дозвіл ПП ОСОБА_2 на
розробку проекту землеустрою щодо
передачі земельної ділянки в оренду
для обслуговування цеху по
виготовленню гіпсових виробів для
потреб територіальної громади району
орієнтовною площею 0,25 га на території
Гуменецької сільської ради за межами
населеного пункту.

На підставі цього розпорядження були
проведені роботи з розробки проекту
землеустрою, отримані необхідні
дозволи, в тому числі й від обласних
органів.

Проте, колегія суддів вважає такі
висновки суду першої інстанції
помилковими, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
місцеве самоврядування в Україні - це
гарантоване державою право та реальна
здатність територіальної громади -
жителів села чи добровільного
об'єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища, міста - самостійно
або під відповідальність органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється
територіальними громадами сіл, селищ,
міст як безпосередньо, так і через
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи, а також через районні
та обласні ради, які представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст. Зазначене
кореспондується з положеннями статті
140 Конституції України.

Згідно зі статтями 5 та 10 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
районні та обласні ради представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст у межах
повноважень, визначених Конституцією
України, цим та іншими законами, а також
повноважень, переданих їм сільськими,
селищними, міськими радами, та входять
до системи місцевого самоврядування.

Статтею 143 Конституції України
визначено, що територіальні громади
села, селища, міста безпосередньо або
через утворені ними органи місцевого
самоврядування управляють майном, що є
в комунальній власності; затверджують
програми соціально-економічного та
культурного розвитку і контролюють їх
виконання; затверджують бюджети
відповідних
адміністративно-територіальних
одиниць і контролюють їх виконання;
встановлюють місцеві податки і збори
відповідно до закону; забезпечують
проведення місцевих референдумів та
реалізацію їх результатів; утворюють,
реорганізовують та ліквідовують
комунальні підприємства, організації і
установи, а також здійснюють контроль
за їх діяльністю; вирішують інші
питання місцевого значення, віднесені
законом до їхньої компетенції.

Обласні та районні ради затверджують
програми соціально-економічного та
культурного розвитку відповідних
областей і районів та контролюють їх
виконання; затверджують районні і
обласні бюджети, які формуються з
коштів державного бюджету для їх
відповідного розподілу між
територіальними громадами або для
виконання спільних проектів та з
коштів, залучених на договірних
засадах з місцевих бюджетів для
реалізації спільних
соціально-економічних і культурних
програм, та контролюють їх виконання;
вирішують інші питання, віднесені
законом до їхньої компетенції.

Приписами пунктів 16, 19 частини 1 статті
43 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» визначено,
що виключно на пленарних засіданнях
районної, обласної ради вирішуються
питання, зокрема, затвердження програм
соціально-економічного та культурного
розвитку відповідно району, області,
цільових програм з інших питань,
заслуховування звітів про їх
виконання; вирішення за дорученням
відповідних рад питань про продаж,
передачу в оренду, концесію або під
заставу об'єктів комунальної
власності, які забезпечують спільні
потреби територіальних громад і
перебувають в управлінні районних,
обласних рад, а також придбання таких
об'єктів в установленому законом
порядку.

Відповідно до пункту «в» частини 3
статті 122 Земельного кодексу України
районні державні адміністрації на їх
території надають земельні ділянки із
земель державної власності у постійне
користування юридичним особам у межах
сіл, селищ, міст районного значення для
всіх потреб та за межами населених
пунктів для будівництва об'єктів,
пов'язаних з обслуговуванням жителів
територіальної громади району (шкіл,
закладів культури, лікарень,
підприємств торгівлі тощо), крім
випадків, визначених частиною сьомою
цієї статті.

Тобто, розвиток інфраструктури
територіальної громади передбачає
забезпечення соціально-економічних,
культурних, оздоровчих або інших
потреб жителів району, а також однакове
задоволення потреб всіх без винятку
жителів відповідної територіальної
громади.

Для однакового задоволення потреб
жителів відповідної територіальної
громади, органами місцевого
самоврядування здійснюється
стратегічне планування та
прогнозування соціально-економічного
розвитку певної території, що
супроводжується в тому числі
складанням інвестиційного паспорту,
який відображує соціально-економічні,
культурні, оздоровчі потреби жителів
відповідної територіальної громади,
необхідність благоустрою та можливі
інвестиційні ризики з урахуванням
характерних властивостей певної
території.

Попри те, відповідачем не надано
доказів того, що будівництво цеху по
виготовленню гіпсових виробів на
території Гуменецької сільської ради
Пустомитівського району є об'єктом,
пов'язаним з обслуговуванням мешканців
територіальних громад
Пустомитівського району, а саме того,
що метою будівництва вказаного цеху є
забезпечення соціально-економічних,
культурних, оздоровчих або інших
потреб жителів району, благоустрій
відповідної території.

Водночас, судом встановлено, що
оскаржуване рішення відповідачем
прийнято виключно за результатами
розгляду відповідної заяви приватного
підприємця ОСОБА_2 Доказів щодо
вивчення соціально-економічних та
статистичних обґрунтувань щодо
необхідності у територіальної громади
потреб щодо будівництва цеху по
виготовленню гіпсових виробів при
прийнятті рішення відповідачем не
надано.

З урахуванням виклаленого колегія
суддів апеляційного суду вважає, що
оскаржуване розпорядження прийняте
відповідачем поза межами своїх
повноважень, оскільки вирішення цих
питань, відповідно до положень частини
четвертої статті 122 ЗК України,
відносить до компетенції обласної
державної адміністрації.

Статтею 198 КАС України передбачено, що
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Згідно зі ст.202 КАС України підставами
для скасування постанови суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
порушення судом норм матеріального
права й невідповідність висновків суду
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи, через
що постанову суду необхідно скасувати
з прийняттям нової постанови про
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198 ч.1 п.3, 202 п.4, 205
ч.2, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И
В :

Апеляційну скаргу першого заступника
прокурора міста Львова задовольнити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 22 листопада
2012 року в адміністративній справі №
2а-6624/12/1370 скасувати.

Позов прокурора Пустомитівського
району Львівської області
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
розпорядження голови Пустомитівської
районної державної адміністрації
Львівської області від 21 лютого 2012 року
№ 117 «Про затвердження проекту
землеустрою щодо передачі земельної
ділянки в оренду для обслуговування
цеху по виготовленню гіпсових виробів
для потреб територіальної громади
району на території Гуменецької
сільської ради за межами населеного
пункту».

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили.

Головуючий суддя
Р.Й.Коваль

Судді
В.В.Гуляк

Н.М.Судова-Хомюк