Справа № 825/3052/14
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року
м. Чернігів
Справа № 825/3052/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої судді -
Кашпур О.В.,

при секретарі -
Пушенко О.І.,

за участі представника позивача -
Андреєвої-Сікач А.О.,

представника відповідача -
Філіпової О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
центр"Практика" до Прилуцької
об`єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 23.09.2014 року звернувся з позовом
до Прилуцької об`єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області і просить визнати
противоправним та скасувати податкове
повідомлення - рішення від 04.06.2014 року
за № /363, прийняте відповідачем на
підставі акту перевірки № 270/15-214/35075085
від 23.05.2014 року. Свої позовні вимоги
мотивує тим, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення - необґрунтоване
та прийняте з порушенням вимог чинного
законодавства, оскільки позивач у
декларації з податку на додану
вартість № 2 від 20.08.2012 року
правомірно прийняв рішення про
зарахування від'ємного значення
різниці поточного звітного
(податкового) періоду у зменшення суми
податкового боргу з податку на додану
вартість у сумі 87 663,00 грн. навіть за
наявності розстроченої податкової
заборгованості. Враховуючи наведене,
позивач вважає, що податкове
повідомлення-рішення є протиправним та
підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав, просив в їх
задоволенні відмовити, пояснив, що
позивачем неправомірно, з порушенням
Податкового кодексу України,
задекларовано кошти в рахунок
зменшення суми податкового боргу з
податку на додану вартість на суму 87
663,00 грн. Так, виходячи з того, що між
позивачем та відповідачем було
укладено договір розстрочення
податкових (грошових) зобов'язань, то
таке декларування не відповідає
дійсності, оскільки на момент подання
податкової звітності у позивача
існувало розстрочене податкове
зобов'язання, а не податковий борг.
Тому, відповідно до п.200.3 ст.200
Податкового кодексу України, при
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з п. 200.1 ст. 200 Податкового
кодексу України, вона зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду. Крім
того, посилання позивача на норми п. 200.6,
п. 200.7 ст. 200 ПК України стосується
бюджетного відшкодування, якому
передує заявлення суми до податкового
кредиту. Так, відповідно до п. 200.4 ст. 200
Податкового кодексу України, якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то
бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг. Оскільки від'ємне
значення у позивача виникло у місяці
заявлення, то використовувати вказану
норму Податкового кодексу України в
місяці виникнення від'ємного значення
не можливо. Як вбачається з п.200.3 ст. 200
Податкового кодексу України при
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.
Враховуючи зазначене, Прилуцька ОДПІ
вважає, що податкове
повідомлення-рішення є законним, а тому
просить відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що в задоволенні позовних вимог
належить відмовити, виходячи з
наступного:

З матеріалів справи вбачається, що
20.04.2007 ТОВ "Торговий центр "Практика"
зареєстроване у якості юридичної особи
(Витяг з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 12.06.2014, а.с.21 - 25),
включене до ЄДРПОУ та перебуває на
обліку в Прилуцькій ОДПІ.

Судом встановлено, що на підставі пп.
20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу
України Прилуцькою ОДПІ проведено
перевірку з питань своєчасності сплати
узгодженого податкового зобов'язання
платником податків ТОВ "Торговий центр
"Практика" з податку на додану вартість,
за результатами якої складено Акт від
23.05.2014 № 270/15-214/35075085 (а.с. 9).

Прилуцькою ОДПІ встановлено порушення
термінів сплати підприємством
узгодженого податкового зобов'язання -
термін затримки склав 31 день, що є
порушенням п. 57.1 ст. 57 ПК України.

На підставі акту перевірки
своєчасності сплати узгодженого
податкового зобов'язання платників
податку від 23.05.2014 № 270/15-214/35075085
Прилуцькою ОДПІ було винесене
податкове повідомлення-рішення від
04.06.2014 № /353, яким зобов'язано
товариство сплатити штраф у розмірі 20%
у сумі 2567,50 грн. за платежем з податку на
додану вартість (а.с. 8).

В судовому засіданні встановлено, що
ТОВ "Торговий центр "Практика" 20.06.2012
року було подано до податкового органу
податкову декларацію з податку на
додану вартість, в якій задекларовано
до сплати 25675,00 грн. (а.с.33-34).

В зв'язку з відсутністю коштів на
рахунках, ТОВ "Торговий центр "Практика"
звернулось до Прилуцької ОДПІ з заявою
про надання розстрочки. В результаті
розгляду заяви та доданих документів
між Прилуцькою ОДПІ та ТОВ "Торговий
центр "Практика" було укладено договір
розстрочення грошових зобов'язань від
27.06.2012 № 11 та прийнято рішення про
розстрочення грошових зобов'язань від
27.06.2012р. № 11/19-021 по термінах сплати
20.07.2012р. та 20.08.2012р. (ас. 11-14).

Відповідно до акту камеральної
перевірки від 23.05.2014 № 270/15-214/35075085,
Прилуцькою ОДПІ було встановлено, що
сума узгодженого податкового
зобов'язання ТОВ «ТЦ Практика», що
виникла згідно з рішенням № 11/19-021 про
розстрочення грошових зобов'язань від
27.06.2012 року складає 25675,00 грн. Термін
сплати узгодженого податкового
зобов'язання 20.07.2012 року. Станом на
20.08.2012 року залишок несплаченого
узгодженого податкового зобов'язання
складає 12837,50 грн.

ТОВ "Торговий центр "Практика" 17.08.2012
була подана декларація з податку на
додану вартість № 2 за липень 2012р.,
в якій задекларовано рядок 20.1.
"зарахування від'ємного значення
різниці поточного звітного
(податкового) періоду у зменшення суми
податкового боргу з податку на додану
вартість" на суму 87663,00 грн. (а.с.15-16).

Пунктами 200.1 -200.3 Податкового кодексу
України визначено, що сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до норм Податкового кодексу
України, звітним періодом для
платників податку на додану вартість є
місяць. Відповідно до пп. 4.6.3 Наказу
Міністерства доходів і зборів України
від 25.11.2011 № 1492 "Про затвердження форм
та Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість" (чинного на момент
спірних правовідносин), якщо за
результатами поточного звітного
(податкового) періоду платником
податку визначено від'ємне значення
різниці між сумою податкових
зобов'язань і сумою податкового
кредиту (заповнено рядок 19 декларації),
така сума у декларації 0110 враховується
у зменшення суми податкового боргу за
попередні звітні (податкові) періоди з
податку на додану вартість, у тому
числі розстроченого або відстроченого
відповідно до Кодексу (відображається
у рядку 20.1 декларації), а решта
зараховується до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (відображається у рядку 20.2
декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до рядка 21.1 декларації наступного
звітного (податкового) періоду).

Відповідно до п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України податкове
зобов'язання - сума коштів, яку платник
податків, у тому числі податковий
агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Згідно із п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про те, що
Податковим кодексом України чітко
передбачено, що в разі, якщо сума ПДВ
має від'ємне значення, вона або
зараховується в рахунок погашення
податкового боргу, або до складу
податкового кредиту платника.
Враховуючи визначення понять
податкового боргу та податкового
зобов'язання, суд вважає, що сума
податкового зобов'язання, розстрочена
згідно з рішенням від 27.06.2012р. № 11/19-021 є
сумою податкового зобов'язання, а не
сумою податкового боргу позивача,
оскільки на момент укладення договору
між Прилуцькою ОДПІ та ТОВ «ТЦ
Практика» грошове зобов'язання не
перетворилося у податковий борг та
було розстрочена саме як податкове
зобов'язання. Таким чином, позивач
необґрунтовано відніс від'ємне
значення податку на додану вартість, що
виникло в липні 2012 року, в рахунок
погашення податкового боргу, якого у
позивача не існувало. Враховуючи
наведене, суд вважає, що висновки
Прилуцької ОДПІ про прострочення
сплати позивачем суми податкового
зобов'язання відповідають дійсності.

Щодо посилань позивача на норми п.п. 200.6,
2007 ст. 200 ПК України щодо бюджетного
відшкодування суми ПДВ, то суд вважає
їх безпідставними. Відповідно до п. 200.4
ст. 200 Податкового кодексу України якщо
в наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то
бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг.

Оскільки від'ємне значення у позивача
виникло у місяці заявлення, то не
використовується вказана норма
Податкового кодексу України в місяці
виникнення від'ємного значення. Як
вбачається з п.200.3 ст. 200 Податкового
кодексу України при від'ємному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Вдповідно до п.126.1 ст. 126 Податкового
кодексу України у разі, якщо платник
податків не сплачує узгоджену суму
грошового зобов'язання та/або
авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах: при затримці більше 30
календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

Таким чином, виходячи з наведеного
вище, суд приходить до висновку про те,
що позивач у податковій декларації з
податку на додану вартість від 17.08.2012
невірно самостійно прийняв рішення про
зарахування від'ємного значення
різниці поточного звітного
(податкового) періоду у зменшення суми
податкового боргу з податку на додану
вартість у сумі 87663,00 грн., через
відсутність у нього такого податкового
боргу на час подачі податкової
декларації від 17.08.2012 року, а тому
податкове повідомлення-рішення
Прилуцької ОДПІ від 04.06.2014 № /353 є
таким, що прийняте у спосіб та у межах
визначених чинним законодавством
України, а позовні вимоги про визнання
його протиправним та скасування не
підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.160-163
КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Товариству з обмеженою
відповідальністю "Торговий центр
"Практика" відмовити в задоволенні
позову.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
О.В. Кашпур