Справа № 686/25650/13-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Демінська
Суддя-доповідач: Білоус О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 30 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому про перерахунок пенсії ,
-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
місті Хмельницькому про визнання дій
неправомірними, скасування протоколу
та зобов'язати призначити пенсію за
віком на пільгових умовах. Відповідно
до постанови Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 30.01.2014 року
адміністративний позов задоволено. Не
погоджуючись із рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить суд скасувати
постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог, посилаючись при цьому на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, які мають значення для справи
та порушення норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення спору.

В судове засідання представники сторін
не з'явилися, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлялися
своєчасно та належним чином. Про
причини неявки в судове засідання суд
не повідомили, клопотань про
відкладення розгляду справи не
направляли.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про його дату, час і
місце, а також враховуючи те, що їх явка
в судове засідання не визнавалась
обов'язковою, колегія суддів визнала за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження, відповідно до
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, за наявними у
справі матеріалами, при цьому, згідно
частини 6 статті 12, частини 1 статті 41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції необхідно залишити
без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку. При цьому в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено,
що суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, та підтверджується
матеріалами справи, позивач згідно
відомостей трудової книжки в період з 01
листопада 2002 року по теперішній час
перебуває у трудових відносинах з АТ
"Хмельницькгаз", працюючи на посаді
дефектоскопіста
рентгено-гаммаграфування.

09.10.2013 року ОСОБА_2 було подано заяву про
призначення пенсії на пільгових умовах
за Списком № 1, та подано відповідні
документи для її призначення, однак
відповідачем було відмовлено в
призначенні пенсії за Списком № 1,
оскільки заявник з 1.11.2012 року
переведений на посаду дефектоскопіста
із суміщенням водія, рішення про що
викладено в протоколі № 9910 від 28.11.2013
року.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд
першої інстанції керувався тим, що
згідно з пунктом 15 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", при визначенні права на
пенсію за віком на пільгових умовах або
за вислугу років застосовуються норми
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", відповідно до ст. 62
котрого основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
на пільгових умовах мають право на
пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи працівники, зайняті
повний робочий день на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком N 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше
10 років на зазначених роботах.

Право на пенсію за віком на пільгових
умовах встановлюється за результатами
атестації за умовами праці робочих
місць, на яких працюють працівники,
зайняті у виробництвах, на роботах, в
професіях і на посадах, передбачених
Списками № 1 і № 2, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
№ 36 від 16.01.2003 року.

Посада дефектоскопіста
рентгено-гаммаграфування віднесена до
переліку робіт з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
Списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затвердженого
Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до трудової книжки та
наказу № 148-ІІ від 29.10.2002 року, виданого
ВАТ по газопостачанню та газифікації
"Хмельницькгаз", позивача було
переведено на посаду дефектоскопіста
рентгеногамаграфування з шкідливим
умовами праці лабораторії по контролю
якості зварних з'єднань з доплатою за
суміщення роботи водія. На посаді
дефектоскопіста
рентгеногамаграфування позивач був
зайнятий повний робочий день, що
підтверджується матеріалами оглянутої
судом пенсійної справи позивача. Вік і
стаж позивача є достатніми для
призначення відповідної пенсії на
пільгових умовах.

Атестація робочого місця, на якому
працює позивач, проводилась в 1998 р., 2003
році, 2008 році, з того часу і по листопад
2013 року умови праці позивача не
змінювалися. Право на пільгове
пенсійне забезпечення за займаною
позивачем посадою кожною із зазначених
атестацій було підтверджено. Зазначені
обставини справи підтверджуються
належно засвідченими матеріалами
справи, матеріалами пенсійної справи
позивача та відповідачем не
оспорюються.

Тому суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що
відсутність атестації робочого місця
позивача після 2008 року не є підставою
для відмови йому у зарахуванні до
пільгового стажу відповідного періоду
роботи, оскільки атестація робочих
місць є обов'язком роботодавця, а не
працівника, а отже останній не може
нести відповідальність за невиконання
ним свого обов'язку. Крім того,
відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", суміщення
позивачем посад не є підставою для
обмеження права позивача на пільгове
пенсійне забезпечення.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищенаведеним,
матеріалами справи, а тому колегією
суддів відхиляються, оскільки не дають
підстав для висновку про порушення
судом першої інстанції норм права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, тобто прийнята постанова
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, і підстав для її
скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо задоволення
заявлених вимог у спосіб та межах,
визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому, - залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 30 січня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Білоус О.В.

Судді
Курко О. П.

Сторчак В. Ю.