Справа № 808/3843/14
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року 12:47Справа №
808/3843/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі судді Бойченко Ю.П., за
участю секретаря судового засідання
Заболотньої Н.Ю. та представників

позивача: не з'явився;

відповідача: Школової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2

до Бердянської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

13 червня 2014 року до Запорізького
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
(далі - позивач або ФОП ОСОБА_2) до
Бердянської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запоріькій
області (далі - відповідач або БОДПІ), в
якому позивач просить суд визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 02 червня 2014
року № на суму 8 061, 80 грн.

Ухвалою суду від 16 червня 2014року
відкрито провадження в
адміністративній справі № 808/3843/14,
закінчено підготовче провадження,
справу призначено до судового розгляду
на 02 липня 2014 року.

Розгляд справи неодноразово зупинявся
за клопотанням представника
відповідача.

В судове засідання 16 вересня 2014 року
позивач, належним чином повідомлений
про дату, час та місце розгляду справи,
не з`явився. Проте, 10 вересня 2014 року від
позивача надійшла заява (вх. № 34330) про
розгляд справи за його відсутності в
порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача у судовому
засіданні 16 вересня 2014 року просив у
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі з підстав, викладених у
запереченнях, а саме: вважає податкове
повідомлення-рішення від 02 червня 2014
року № законним та
обґрунтованим, оскільки факт продажу
підакцизних товарів без наявності
ліцензій підтверджується матеріалами
перевірки. Крім того зазначає, що
позивачем не додано документів, які б
підтверджували вартість отриманої
партії товару.

Відповідно до положень статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, з урахуванням заяви позивача
про розгляд справи без його участі, суд
вважає за доцільне вирішити справу за
наявними в ній матеріалами за
відсутності в судовому засіданні
позивача або його представника.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України суд під
час судового розгляду
адміністративної справи здійснює
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

У судовому засіданні 16 вересня 2014 року
на підставі ст.160 КАС України судом
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Як свідчать матеріали справи, 21 березня
2014 року працівниками Бердянської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Запоріькій області в
присутності ФОП ОСОБА_2 проведено
перевірку магазину, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, та належить позивачу.

В ході перевірки встановлено факт
реалізації алкогольних напоїв та
тютюнових виробів без наявності
дозвільних документів, що є порушенням
ч. 11 ст. 15 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів". За результатами перевірки
винесено податкове
повідомлення-рішення від 02 червня 2014
року № .

Вважаючи винесене податкове
повідомлення-рішення протиправним,
позивач звернувся до суду з вимогою про
його скасування.

Проаналізувавши наявні в матеріалах
справи документи, суд дійшов до
наступних висновків.

Законом України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» визначені основні засади
державної політики у сфері
виробництва, експорту, імпорту, оптової
і роздрібної торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами,
забезпечення їх високої якості та
захисту здоров'я громадян, а також
посилення боротьби з незаконним
виробництвом та обігом алкогольних
напоїв і тютюнових виробів на
території України.

Статтею 16 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» встановлено, що контроль за
дотриманням норм цього Закону
здійснюють органи, які видають
ліцензії, а також інші органи в межах
компетенції, визначеної законами
України.

Частиною четвертою ст. 17 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» встановлено, що
рішення про стягнення штрафів,
передбачених частиною другою цієї
статті, приймаються органами доходів і
зборів та/або органом, який видав
ліцензію на право виробництва і
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями і тютюновими виробами, та
іншими органами виконавчої влади у
межах їх компетенції, визначеної
законами України.

Відповідно до ч. 11 статті 15 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» роздрібна
торгівля алкогольними напоями (крім
столових вин) або тютюновими виробами
може здійснюватися суб'єктами
господарювання всіх форм власності, у
тому числі їх виробниками, за наявності
у них ліцензій. Матеріалами справи
підтверджується, що дійсної ліцензії
на право роздрібної торгівлі
алкогольними напоями та тютюном у
позивача на час проведення перевірки
не було.

Проте, на думку суду, відповідачем не
підтверджений факт продажу позивачем
товару (алкогольних напоїв та
тютюнових виробів) та його вартість з
огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», розрахунковий документ -
документ встановленої форми та змісту
(касовий чек, товарний чек,
розрахункова квитанція, проїзний
документ тощо), що підтверджує факт
продажу (повернення) товарів, надання
послуг, отримання (повернення) коштів,
купівлі-продажу іноземної валюти,
надрукований у випадках, передбачених
цим Законом, і зареєстрований у
встановленому порядку реєстратором
розрахункових операцій або заповнений
вручну

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 р. зі змінами
та доповненнями (далі Закон №265/95-ВР),
суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:

- проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок;

- видавати особі, яка отримує або
повертає товар, отримує послугу або
відмовляється від неї, розрахунковий
документ встановленої форми на повну
суму проведеної операції.

До матеріалів перевірки та в судове
засідання відповідачем не наданий
фіскальний чек, який підтверджує факт
продажу (реалізації) слабоалкогольного
напою «Ром Кола» та його вартість.
Також не зазначено, що позивач
відмовився видати фіскальний чек (чи не
роздрукував фіскальний чек) внаслідок
чого його притягнуто до
відповідальності.

Згідно із абзацом 5 частини 2 статті 17
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» до суб'єктів господарювання
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів у разі оптової
(включаючи імпорт та експорт) і
роздрібної торгівлі спиртом етиловим,
коньячним і плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
алкогольними напоями та тютюновими
виробами без наявності ліцензій - 200
відсотків вартості отриманої партії
товару, але не менше 1700 гривень.

Згідно Державного стандарту України
(ДСТУ) 3993-2000 «Товарознавство. Термін та
визначення», партія товару - це
визначена кількість товарів одного або
кількох найменувань закуплених,
відвантажених або отриманих одночасно
за одним товаросупровідним документом.

Як вбачається із матеріалів перевірки,
фахівцями БОДПІ складено акт зняття
залишків тютюнових виробів та
алкогольних напоїв на суму 97, 50 грн. та 3
180, 90 грн. відповідно. Тобто, в даному
випадку, відповідач не визначив базу, з
якою законодавець пов'язує нарахування
фінансових санкцій, що унеможливлює
визначення фінансових санкцій в
повному обсязі відповідно до вимог абз.
5 ч. 2 ст. 17 Закону. Як пояснив в судовому
засіданні представник відповідача,
працівники податкового органу в усній
формі звертались до ФОП ОСОБА_2 з
проханням надати документи, які б
підтвердили вартість отриманої партії
товару, проте позивач відмовилась від
їх надання. Вказані звернення та факт
відмови письмово не зафіксовані та
нічим не підтверджені.

Як пояснив представник відповідача в
судовому засіданні ціни на товар
брались з цінників, які знаходились
поруч з пляшками, проте ця обставина
нічим не підтверджується.

Виходячи із фактичних обставин справи,
системного аналізу норм чинного
законодавства та доказів наявних в
матеріалах справи, враховуючи той факт,
що розмір фінансової санкції визначено
податковим органом неправомірно, а
перевірка проведена із порушенням
вимог Податкового кодексу України, суд
дійшов висновку про протиправність
податкового повідомлення-рішення від 02
червня 2014 року № , а відтак
позовні вимоги щодо його скасування є
правомірними та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведеності перед судом їх
переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Бердянської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області.

3. Повернути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_2 судовий збір
у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) гривні
20 копійок.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Ю.П.Бойченко