Справа № 813/7177/13-а
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 року
К/800/42742/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Весельської Т.Ф.,
Рецебуринського Ю.Й.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 20 листопада
2013 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 1 липня 2014 року по справі № 813/7177/13-а

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Залізничному районі м.
Львова

(далі - Управління)

до Державного
підприємства Міністерства оборони
України

«Монтажник-Львів»
(далі - Підприємство, ДПМОУ
«Монтажник-Львів»)

про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2013 року Управління звернулось
до суду з позовом до Підприємства про
стягнення заборгованості по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів «б» ? «з» статті 13
Закону України від 5 листопада 1991 року
№ 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»
(далі - Закон № 1788-ХІІ) у розмірі 9166,05
грн.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду
від 20 листопада 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 1 липня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями, Управління подало
касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати судові рішення першої та
апеляційної інстанцій, ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що згідно зведеного
розрахунку заборгованості фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій
призначених відповідно до пунктів «б» -
«з» статті 13 Закону № 1788-ХІІ, наданого
Управлінням, Підприємство зобов'язано
відшкодувати позивачу за період 1
червня 2013 року по 1 вересня 2013 року
заборгованість у розмірі 9166,05 грн.

Наказом Міністра оборони України від 21
грудня 2011 року № 794 припинено
діяльність ДП Міністерства оборони
України «Львівське будівельне
управління» та ДП «Львівське
будівельно-монтажне управління»,
реорганізувавши їх шляхом приєднання
до ДП МОУ «Монтажник-Львів».

Відповідача визнано правонаступником
всіх майнових прав та обов'язків ДП МО
України «Львівське будівельне
управління» та ДП «Львівське
будівельно-монтажне управління».

Суд касаційної інстанції погоджується
з висновком судів попередніх інстанцій
щодо відсутності підстав для
задоволення позовних вимог Управління
з огляду на наступне.

Згідно абзацу 4 пункту 1 статті 2
від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - № 400/97-ВР) для
платників збору визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які
є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Відшкодуванню Пенсійному фонду
України підлягають витрати на виплату
та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до пунктів «а»,
«б»-«з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», незалежно від
їх часу призначення, до досягнення
працівниками пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону, а саме:
для чоловіків - 60 років, для жінок - 55
років.

Постановою правління Пенсійного
фонду України «Про затвердження
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України» від 19 грудня 2003 року №21-1 (далі
- Інструкція), зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року № 64/8663 передбачено, що
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 2
Прикінцевих положень Закону України
від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі -Закон № 1058-ІV)
підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять
до Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком N 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до 100 -
відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Згідно пункту 6.4 Інструкції
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV
(згідно з додатками 6 та 7), які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV до
запровадження пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні фонди
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку пенсій на
пільгових умовах, що діяв до набрання
чинності цим Законом, тобто порядок
встановлений Законом України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування». Фактичні витрати на
виплату і доставку пенсій на пільгових
умовах відшкодовуються в повному
обсязі.

Судами встановлено, що ДП
«Львівське будівельно-монтажне
управління» за рішенням засновників
перебуває в стані припинення, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 11
листопада 2013 року №17545554.

У зв'язку зі звільненням голови та
членів комісії робота комісії
тимчасово припинена до призначення
наказом Міністра оборони України
нового складу комісії. Акт передачі та
баланс основних засобів і зведених
оборотних фондів не підписані та не
затверджені Міністром оборони України,
що підтверджено довідкою ДПМОУ
«Монтажник-Львів») від 20 листопада 2013
року № 147 (а.с.38).

Частиною 1 статті 104 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
передбачено, що юридична особа
припиняється в результаті передання
всього свого майна, прав та обов'язків
іншим юридичним особам -
правонаступникам (злиття, приєднання,
поділу, перетворення) або в результаті
ліквідації. Юридична особа є такою, що
припинила свою діяльність з дня
внесення до єдиного державного реєстру
запису про її припинення.

Відповідно до частин 2 та 3 статті
107 ЦК України після закінчення строку
для пред'явлення вимог кредиторами та
задоволення чи відхилення цих вимог
комісія з припинення юридичної особи
складає передавальний акт (у разі
злиття, приєднання або перетворення)
або розподільчий баланс (у разі поділу),
які мають містити положення про
правонаступництво щодо всіх
зобов'язань юридичної особи, що
припиняється, стосовно всіх її
кредиторів та боржників, включаючи
зобов'язання, які оспорюються
сторонами.

Передавальний акт та
розподільний баланс затверджуються
учасниками юридичної особи або
органом, який прийняв рішення про її
припинення, крім випадків,
встановлених законом.

Підписані головою і членами
комісії з припинення юридичної особи
та затверджені учасниками юридичної
особи або органом, який прийняв рішення
про припинення юридичної особи,
примірники передавального акту та
розподільного балансу надаються
органу, який здійснює державну
реєстрацію юридичної особи, що
припиняється за місцем її державної
реєстрації, а також в орган, який
здійснює державну реєстрацію
юридичної особи - правонаступника, за
місцем її державної реєстрації.

Аналізуючи зазначені норми
чинного законодавства та встановивши
фактичні обставини справи, суди першої
та апеляційної інстанцій дійшли
обгрунтованого висновку, що оскільки
перехід майнових прав та обов'язків від
ДП «Львівське будівельно-монтажне
управління» до ДП МО України
«Монтажник-Львів» не відбувся, то
підстави для стягнення з відповідача
заборгованості з витрат на виплату і
доставку пенсій призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-ІV в частині
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б»-«з» статті 13 Закону №
1788-ХІІ ДП «Львівське
будівельно-монтажне управління» за
період з 1 червня 2013 року до 1 вересня 2013
року у сумі 9166,05 грн. відсутні.

Доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують і не дають
підстав вважати, що судами першої та
апеляційної інстанцій при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова
відхилити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 20 листопада
2013 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 1 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий

Ємельянова В.І.

Судді

Весельська Т.Ф.

Рецебуринський Ю.Й.