Справа № 442/2258/14-а 2-а/442/105/2014
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року
Справа № 6315/14/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючої судді
Хобор Р.Б.,

суддів:
Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання
Мартинишина Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Львівського закритого акціонерного
товариства по туризму та екскурсіях
"Львівтурист" на ухвалу Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 29.06.2014р. про залишення
позовної заяви без розгляду у справі №
442/2258/14-а за позовом Львівського
закритого акціонерного товариства по
туризму та екскурсіях "Львівтурист" до
Дрогобицької міської ради, треті особи:
ТзОВ "Компанія Едельвейс", ОСОБА_1 про
визнання незаконним та скасування
рішення,-

В С Т А Н О В
И В:

Львівське закрите акціонерне
товариство по туризму та екскурсіях
«Львівтурист» звернулось до суду з
позовом до Дрогобицької міської ради з
участю третіх осіб: ТзОВ «Компанія
Едельвейс», ОСОБА_1, в якому просить
визнати незаконним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради від 25.01.2002
року «Про комунальну власність».

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 29.06.2014р.
позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що позивач
пропустив шестимісячний строк
звернення до адміністративного суду і
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до суду поважними
немає.

Не погодившись з вищенаведеною
ухвалою, її в апеляційному порядку
оскаржив позивач - Львівське закрите
акціонерне товариство по туризму та
екскурсіях "Львівтурист", просить її
скасувати, та постановити нову ухвалу,
якою визнати вчасним подання позову та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід задовольнити частково,
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 58
Конституції України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Як випливає з Рішення Конституційного
Суду України від 9 лютого 1999 року №
1-рп/99, частину першу статті 58
Конституції України щодо дії
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Відповідно зміст суб'єктивного права
особи, у тому числі права особи на
звернення до суду, слід визначати із
застосуванням законодавства, яке діяло
на момент виникнення відповідного
права.

Водночас неприпустимість зворотної
дії нормативно-правового акта полягає
в тому, що запроваджені ним нові норми
не можуть застосовуватися до
правовідносин, які існували до
набрання ним чинності. Отже, приписи
нового нормативно-правового акта не
можуть змінити обсяг прав, який було
встановлено попередніми
нормативно-правовими актами.

З огляду на викладене тривалість і
правила обчислення строку звернення
особи до суду визначаються за тими
правилами, які були чинними на момент
початку перебігу відповідного строку.

Таким чином, тривалість строку
звернення до суду не змінюється в разі
подальших змін законодавства, яке
регулює відповідні відносини. Тому
строк звернення до суду розпочинається
і закінчується з урахуванням тієї
тривалості, яка передбачалася на
момент початку перебігу відповідного
строку.

При цьому тривалість строку звернення
до суду не змінюється залежно від того,
коли було реалізоване право на позов.
Відповідно тривалість строку
звернення до адміністративного суду не
залежить від того, коли було фактично
пред'явлено позов.

Колегія суддів зазначає, що позивач
звернувся до суду з позовом 29.04.2010 року,
а тому до позовних вимог
застосовуються правила статті 99 КАС
України щодо строків звернення до
адміністративного суду в редакції до
07.07.2010 року.

Відтак, на переконання колегії суддів,
суд першої інстанції помилково
застосував правила ст.99 КАС України в
частині шестимісячного строку
звернення до адміністративного суду.

Крім того, колегії суддів вважає, що
суду першої інстанції слід дослідити
наявність підстав для поновлення
строку звернення до адміністративного
суду.

Згідно положень п.6 ч.1 ст.205 КАС України
суд апеляційної інстанції може
скасувати судове рішення і направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції у разі порушення
норм процесуального права, які
призвели до неправильного вирішення
питання.

З огляду на наведене, колегія суддів
приходить до переконання, що судом
першої інстанції було допущено
порушення норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання, а тому оскаржувана ухвала суду
підлягає скасуванню з направленням
справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 3 ч. 1
ст. 199, п. 6 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л
И В :

Апеляційну скаргу Львівського
закритого акціонерного товариства по
туризму та екскурсіях "Львівтурист"
задовольнити частково.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 29.06.2014р. про
залишення позовної заяви без розгляду
у справі № 442/2258/14-а - скасувати, та
постановити нову ухвалу, якою справу
направити для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуюча суддя
Р.Б. Хобор

суддя
Я.С. Попко

суддя
Р.П Сеник