Справа № 256/1556/13-а
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/33115/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Управління праці
та соціального захисту населення
Калінінської районної у м. Донецьку
ради про визнання дій незаконними та
зобов'язання здійснити певні дії,
касаційне провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Управління праці
та соціального захисту населення
Калінінської районної у м. Донецьку
ради на постанову Калінінського
районного суду м. Донецька від 04 квітня
2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 30 травня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Калінінської районної у м. Донецьку
ради про визнання дій незаконними та
зобов'язання здійснити певні дії.

Постановою Калінінського районного
суду м. Донецька від 04 квітня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 30 травня 2013 року, позов задоволено.
Визнано дії Управління праці
соціального захисту населення
Калінінської районної у м. Донецьку
щодо не включення ОСОБА_3 до списку на
надання пільг з придбання твердого
палива у натуральному виді на 2013 рік -
незаконними.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Калінінської районної у м. Донецьку
Ради включити ОСОБА_3 до списку на
надання пільг з придбання твердого
палива у натуральному виді на 2013 рік.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, Управління праці та
соціального захисту населення
Калінінської районної у м. Донецьку
ради звернулося з касаційною скаргою,
в якій просить рішення судів першої та
апеляційної інстанцій скасувати та
прийняти нове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволенні позову,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Статтею 43 Гірничого Закону України
передбачені права та соціальні
гарантії працівників гірничих
підприємств, зокрема визначено, що
підприємства з видобутку вугілля та
вуглебудівні підприємства безоплатно
надають вугілля на побутові потреби у
розмірі, що визначається колективним
договором, певним категоріям осіб, в
тому числі працівникам з видобутку
переробки вугілля та вуглебудівних
підприємств, пенсіонерам, які
пропрацювали на підприємствах з
видобутку переробки вугілля,
вуглебудівних підприємствах: на
підземних роботах- не менш 10 років для
чоловіків і не менш 7 років 6 місяців -
для жінок: на роботах, пов'язаних із
підземними умовами,- не менше 15 років
для чоловіків і не менше 12 років 6
місяців - для жінок; на роботах
технологічної лінії на поверхні діючих
шахт чи на шахтах, що будуються,
розрізах збагачувальних брикетних
фабриках- не менше ніж 20 років для
чоловіків і не менше 15 років-для жінок
та іншим особам. Особи, які мають право
на безоплатне отримання вугілля на
побутові потреби, але проживають у
будинках, що мають центральне опалення,
отримують компенсацію за оплату
електроенергії, газу та центрального
опалення житла, що виплачується за
рахунок субвенції державного бюджету
місцевим бюджетам.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач є пенсіонером
працював на вугледобувних
підприємствах.

У трудовій книжці позивача містяться
данні щодо його стажу роботи на
гірничих підприємствах, а саме: з 12
травня 1980 року - 12 червня 1982 року, -
військова служба; 09 серпня 1982 року - 27
жовтня 1983 року підземний гірноробочий;
28 листопада 1983 року - 15 листопада 1984
року учень прохідника підземного та
підземний прохідник; 26 листопада 1984
року - 18 листопада 1990 року прохідник 5-го
розряду; 18 січня 1992 року - 28 травня 1993
року - гірничий робітник 5 розряду.

З 29 травня 1993 року до 31 березня 1996 року
він позивач був травмований на шахті та
був інвалідом третьої групи, що
підтверджується актом МСЕК №40 від 17
квітня 1992 року. Відповідно до статті 43
Гірничого Закону України з 2001 року до
2013 року щорічно отримував вугілля від
підприємства що було останнім місцем
його праці.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 17 березня 2011 р. N 303 затверджений
перелік професій працівників з
видобутку (переробки) вугілля та
працівників вугледобувних
підприємств, яким безоплатно надається
вугілля на побутові потреби і до складу
загального місячного або річного
оподатковуваного доходу яких не
включається вартість такого вугілля.
При цьому встановлено, що після
ліквідації або консервації гірничого
підприємства забезпечення вугіллям на
побутові потреби працевлаштованих
працівників, професії яких включені до
переліку, здійснюється відповідно до
статті 48 Гірничого закону України.

Згідно з довідкою № 893 від 01 березня 2013
року Управління Пенсійного фонду
України в Калінінському районі м.
Донецька, позивач перебуває на обліку в
цьому органі Пенсійного фонду і
отримує пенсію за віком на пільгових
умовах за списком №1. Стаж роботи
позивача зазначений як такий, що
складає 9 років 6 місяців 21 день. При
цьому, у довідці зазначений період
знаходження позивача на інвалідності
внаслідок трудового каліцтва з 29
травня 1993 року до 31 березня 1996 року який
не ввійшов до вказаного стажу (9 років 6
місяців 21 день). Крім того, строк служби
у лавах Радянської Армії (2 роки 1
місяць).

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
час перебування на інвалідності у
зв'язку з нещасним випадком на
виробництві або професійним
захворюванням зараховується до стажу
роботи для призначення пенсії за віком,
а також до стажу роботи із шкідливими
умовами, який дає право на призначення
пенсії на пільгових умовах і у
пільгових розмірах (статті 13 і 14).

Частиною 4 статті 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що періоди
трудової діяльності та інші періоди, що
враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше, крім випадків, передбачених цим
Законом.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону
України «Про військовий обов'язок і
військову службу» час проходження
військової служби зараховується
громадянам України до їх страхового
стажу, стажу роботи, стажу роботи за
спеціальністю, а також до стажу
державної служби.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що позивач має
більш ніж 10 років підземного стажу, до
якого включається також період служби
в армії, тому у відповідності до статті
48 Гірничого закону України має право на
забезпечення вугіллям на побутові
потреби.

Порядком надання пільг на придбання
твердого палива і скрапленого газу за
рахунок субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 31 січня 2007 року N 77, встановлено, що
особи, я мають право на безоплатне
забезпечення вугіллям для побутових
потреб згідно із статтею 48 Гірничого
закону України, пред'являють
уповноваженому органові трудову
книжку та пенсійне посвідчення, що
підтверджують відповідність вимогам
статті 48 зазначеного Закону, а також
подають: заяву та довідку, передбачені
абзацом першим цього пункту: довідку
про перебування на обліку в центрі
зайнятості (ненрацевлаштовані
працівники); висновок
медико-соціальної експертизи
(інваліди); акт про нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1
згідно з додатком 3 до Порядку
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 25 серпня 2004 р. N 1112
(сім'ї працівників, які загинули
(померли) на підприємствах з видобутку
(переробки) вугілля, що отримують
пенсію у зв'язку з втратою
годувальника).

У разі коли особа, яка має право на
безоплатне забезпечення вугіллям для
побутових потреб згідно із статтею 48
Гірничого закону України, отримує
пенсію відповідно до Списку N І
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, та Списку N 2
виробництв, робіт, професій, посад І
показників на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, зайнятість в
яких повний робочий день дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 16 січня 2003 р, N 36, і
у трудовій книжці відсутні відомості
про характер роботи на підприємствах з
видобутку (переробки) вугілля і
вуглебудівних підприємствах
територіальний орган Пенсійного фонду
України подає уповноваженому органові
за його запитом і на підставі наявних у
пенсійній справі документів
інформацію про стаж та характер роботи
на таких підприємствах із зазначенням
підпункту, пункту, розділу і номера
Списку.

Таким чином, у разі відсутності в
трудовій книжці позивача відомостей
про характер роботи на підприємствах з
видобутку (переробки) вугілля і
вуглебудівних підприємствах,
відповідач мав право запитати у
територіального органу Пенсійного
фонду України на підставі наявних у
пенсійній справі документів
інформацію про стаж та характер роботи
на таких підприємствах із зазначенням
підпункту, пункту, розділу і номера
Списку.

Враховуючи вказане, суди
попередніх інстанцій дійшли
правильного висновку що дії Управління
праці соціального захисту населення
Калінінської районної у м. Донецьку
щодо не включення ОСОБА_3 до списку на
надання пільг з придбання твердого
палива у натуральному виді на 2013 рік - є
протиправними, тому позовні вимоги
підлягають повному задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає, оскільки
судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими.

Керуючись статтями 222, 223, 224,
230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Калінінської районної у м. Донецьку
ради залишити без задоволення, а
постанову Калінінського районного
суду м. Донецька від 04 квітня 2013 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30 травня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: