Справа № 826/3682/14
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3682/14
Головуючий у 1-й інстанції: Карамазін
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

15 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

при секретарі судового засідання:
Мотилю В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16 травня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до Київської
обласної державної адміністрації в
особі Комісії по вирішенню спірних
питань щодо визначення статусу осіб,
які брали участь у проведенні робіт з
евакуації людей і майна із зони
відчуження, а також евакуйованих із
зони відчуження в 1986 році про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16 травня 2014 року в задоволенні позову
ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції позивач звернулася до
Київського апеляційного
адміністративного суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалене у
справі судове рішення скасувати та
постановити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, які з`явились у судове
засідання, перевіривши за матеріалами
справи наведені у апеляційних скаргах
доводи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачці у 1992 році видано посвідчення
серії НОМЕР_1 громадянки, евакуйованої
у 1986 році із зони відчуження.
Встановлена категорія - 2.

31.07.2012 р. за № 3410 Управлінням праці та
соціального захисту населення
Голосіївської у м. Києві державної
адміністрації (далі - Управління) на
адресу позивачки сформовано лист, в
якому повідомлено, що згідно протоколу
від 12.07.2012 р. № 7 засідання Комісії для
розгляду питань, пов'язаних із
встановленням статусу осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи при Головному управлінні
праці та соціального захисту населення
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) (далі - Комісія-2)
визнано, що позивачці видано
посвідчення евакуйованої у 1986 році із
зони відчуження категорії № 2
безпідставно.

Таким чином, як зазначено у
повідомленні, Управління припиняє з
01.03.2012 р. призначення компенсаційних
виплат згідно Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Не погоджуючись з даними рішеннями,
позивач звернулась до суду.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з наступних мотивів,
з чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та потерпілим від
Чорнобильської катастрофи видаються
посвідчення, виготовлені за зразками,
затвердженими Кабінетом Міністрів
України.

Посвідчення «Учасник ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської
катастрофи» є документами, що
підтверджують статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та надають право
користування пільгами, встановленими
цим Законом (ч. 3 ст. 65).

Видача посвідчень провадиться
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
обласними, Київською і
Севастопольською міськими державними
адміністраціями за поданням районних
державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Постановою КМ України від 25 серпня 1992 р.
№ 501, було затверджено Порядок видачі
посвідчень особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 4 цього Порядку було
передбачено, що потерпілим від
Чорнобильської катастрофи з числа
евакуйованих у 1986 році із зони
відчуження (в тому числі особам, які на
момент евакуації перебували у стані
внутрішньоутробного розвитку, після
досягнення ними повноліття) і особам,
які постійно прожили у зоні
безумовного (обов'язкового) відселення
з моменту аварії до прийняття рішення
про відселення (розпорядження Ради
Міністрів УРСР від 28 червня 1989 р. N 224),
віднесеним до категорії 2, видаються
посвідчення сірого кольору, серія Б.

Пунктом 10 зазначеного Порядку
передбачено, що видача посвідчень
проводиться потерпілим і учасникам
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС - Радою Міністрів Республіки Крим,
обласними, Київською та
Севастопольською міськими державними
адміністраціями за поданням районних
державних адміністрацій за місцем
проживання.

Посвідчення видаються потерпілим від
Чорнобильської катастрофи з числа
евакуйованих у 1986 році із зони
відчуження і особам, які постійно
проживали у зоні безумовного
(обов'язкового) відселення з моменту
аварії до прийняття рішення Уряду про
відселення, - на підставі довідки,
виданої Київським чи Житомирським
облвиконкомом (додаток N3 або 4).

Пунктом 13 цього Порядку було визначено,
що спірні питання визначення статусу
осіб, які брали участь у проведенні
робіт по евакуації людей і майна із
зони відчуження, розглядаються
комісіями при Київській і Житомирській
обласних державних адміністраціях на
підставі відповідних письмових
підтверджень, виданих керівниками
організацій чи підприємств, які
направляли на роботу до зони
відчуження, або керівниками
рай(міськ)виконкомів за місцем
виконання робіт.

Спірні питання визначення статусу
громадян, які евакуйовані із зони
відчуження в 1986 році, розглядаються
відповідними комісіями Київської і
Житомирської обласних державних
адміністрацій на підставі довідок та
інших документів, що засвідчують факт
перебування в населеному пункті,
віднесеному до зони відчуження,
виданих державними установами й
організаціями.

Постановою КМ України від 20 січня 1997 р.
№ 51 затверджено Порядок видачі
посвідчень особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
(далі - Порядок № 51).

Одночасно визнано такими, що втратили
чинність пункти 1 і 2 постанови Кабінету
Міністрів України від 25 серпня 1992 р. №
501 «Про Порядок видачі посвідчень
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Пунктом 10 Порядку № 51 передбачено, що
посвідчення видаються потерпілим і
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, а також дружині
(чоловіку) або опікуну дітей померлого
громадянина, смерть якого пов'язана з
Чорнобильською катастрофою - Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
обласними, Київською та
Севастопольською міськими державними
адміністраціями за поданням місцевих
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування за місцем
проживання.

Посвідчення видаються потерпілим від
Чорнобильської катастрофи з числа
евакуйованих у 1986 році із зони
відчуження (в тому числі особам, які на
момент евакуації перебували у стані
внутрішньоутробного розвитку, після
досягнення ними повноліття) і особам,
які постійно проживали в зоні
безумовного (обов'язкового) відселення
з моменту аварії до прийняття рішення
про відселення (розпорядження Ради
Міністрів УРСР від 28 червня 1989 р. N 224), -
на підставі довідки, виданої
Волинською, Житомирською, Київською,
Рівненською або Чернігівською
облдержадміністраціями (додатки N 3 або
N 4).

Зазначено у п. 12 Порядку № 51, що спірні
питання щодо визначення статусу осіб,
евакуйованих із зони відчуження в 1986
році, розглядаються відповідними
комісіями Київської і Житомирської
облдержадміністрацій на підставі
довідок та інших документів, що
засвідчують факт перебування в
населеному пункті, віднесеному до зони
відчуження, виданих місцевими органами
виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування.

У разі встановлення цими комісіями
факту необґрунтованої видачі
посвідчення відповідної категорії
посвідчення на підставі рішення
комісії підлягає вилученню.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно витягу з протоколу № 160 від
28.04.2012 р. засідання Комісії по вирішенню
спірних питань щодо визначення статусу
осіб, які брали участь у проведенні
робіт з евакуації людей і майна із зони
відчуження, а також евакуйованих із
зони відчуження в 1986 році (Київської
обласної державної адміністрації),
вирішено визнати недійсною довідку
виконкому Київської обласної ради №
33476 від 11.12.91 р. про евакуацію 27.04.1986 р. з
м. Припять ОСОБА_3 у зв'язку з
відсутністю документального
підтвердження щодо її видачі.

При цьому, відповідно до витягу з
протоколу засідання Комісії для
розгляду питань, пов'язаних із
встановленням статусу осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи від 12.07.2012 р. № 7 вирішено - з
урахуванням рішення Комісії по
вирішенню спірних питань щодо
визначення статусу осіб, які брали
участь у проведенні робіт з евакуації
людей і майна із зони відчуження, а
також евакуйованих із зони відчуження
в 1986 році Київської обласної державної
адміністрації (витяг з протоколу № 160
від 28.04.2012 р.), відмовити ОСОБА_3 у
статусі особи, яка потерпіла внаслідок
Чорнобильської катастрофи з числа
евакуйованих у 1986 році із зони
відчуження.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що Управлінням на адресу
начальника управління захисту
населення, постраждалого від
Чорнобильської катастрофи Київської
обласної державної адміністрації
сформовано лист від 23.07.2013 р. за № 4275 про
направлення до Комісії-1 справи ОСОБА_3
для розгляду вдруге та прийняття
відповідного рішення.

Листом від 28.02.2014 р. за № 05-59-487
департаментом соціального захисту
населення Київської обласної
державної адміністрації на ім'я
представника позивачки направлено
витяг з протоколу № 170 від 24.10.2013 р.
Згідно із цим рішенням у формі витягу з
протоколу № 170 Комісії-1 від 24.10.2013 р.
вирішено відмовити позивачці у
визначенні статусу евакуйованої із
зони відчуження.

Зазначено, що підстави для зміни
попереднього рішення комісії відсутні.

Необхідно також зазначити, що як щодо
першого рішення Комісії-1 від 28.04.2012 р. (у
формі протоколу № 160), так і щодо
рішення Комісії-2 від 12.07.2012 р. (у формі
протоколу № 7), відсутні судові рішення
про їх скасування або про визнання
протиправними дій відповідача у
зв'язку з їх прийняттям.

Отже, судом першої інстанції
обґрунтовано зазначено, що наведені
рішення є чинними та саме цими рішення,
а не рішенням Комісії-1 від 24.10.2013 р.,
позивачку було позбавлено
відповідного статусу, у зв'язку з чим
відсутні підстави для висновку, що саме
рішенням Комісії-1 від 24.10.2013 р.
позивачку було позбавлено
відповідного статусу та відсутні
підстави для висновку про
протиправність цього рішення,
оскільки, як зазначалося вище, рішення
Комісії-1 від 24.10.2013 р. (щодо відсутності
підстав для перегляду попереднього
рішення), прийнято на підставі
попереднього рішення від 28.04.2012 р.,
згідно з яким було встановлено
відсутність документальних
підтверджень щодо видачі довідки
виконкому Київської обласної ради №
33476 від 11.12.1991 р. на підставі якої
позивачці було видано посвідчення.

Таким чином, саме зазначена довідка
виконкому є базовим (основним)
документом, на підставі якого
видається посвідчення.

Разом з тим, позивачкою не надано
жодних доказів на спростування
висновків Комісії-1, викладених у
витязі із протоколу від 28.04.2012 р. про
відсутність документального
підтвердження щодо видачі довідки
виконкому від 11.12.1991 р., на підставі
якого (першого рішення) прийнято
рішення Комісії-1 від 24.10.2013 р. про
відсутність підстав для перегляду
попереднього рішення.

В той же час, згідно з архівними
документами, які засвідчують факт
видачі довідок про евакуацію громадян,
які були евакуйовані з м. Прип'ять,
довідка № 33476 була видана виконкомом
Київської обласної ради на ім'я ОСОБА_4,
а не ОСОБА_3

Враховуючи все наведене вище, колегія
суддів не вбачає правових підстав для
задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються наявними матеріалами
справи та є необґрунтованими.

Отже, судова колегія визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи відповідні
правові норми та встановлені
обставини, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про застосування
статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 195, 196, 200, 205, 206 КАС
України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16 травня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий:

Судді:

Ухвала складена у повному обсязі
20.10.2014р.

Головуючий суддя
Гром Л.М.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.