Справа № 308/13008/14-а
Суддя: Сарай А. І.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/308/882/14
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

09 жовтня 2014 року
м.
Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області Сарай А.І.,
ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1
до відділу примусового виконання
рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Закарпатській
області про оскарження рішення
державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до відділу
примусового виконання рішень
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Закарпатській області про оскарження
рішення державного виконавця.

Дана позовна заява підлягає поверненню
позивачу виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 КАС України
окружним адміністративним судам
підсудні адміністративні справи, у
яких однією із сторін є орган державної
влади, інший державний орган, орган
влади Автономної Республіки Крим,
обласна рада, Київська або
Севастопольська міська рада, їх
посадова чи службова особа, крім
випадків передбачених цим Кодексом, та
крім справ з приводу їхніх рішень, дій
чи бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам.

У пункті 6 постанови пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року № 3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» надано роз'яснення, що судам
необхідно враховувати, що постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору та накладення штрафу
належить до видів відповідальності за
невиконання рішення самостійно та за
невиконання без поважних причин
рішення, що зобов'язує боржника вчинити
певні дії та рішення про поновлення на
роботі. Виконавчий збір - це санкція
відповідальності майнового характеру,
що накладається на боржника за
невиконання рішення у строк,
встановлений для його самостійного
виконання. Для застосування
виконавчого збору виконавець приймає
постанову, яка у разі її невиконання
самостійно, виконується примусово в
установленому Законом України "про
виконавче провадження" порядку.

Прийнята державним виконавцем
постанова про накладення штрафу на
боржника, яка не виконана самостійно
боржником, є підставою для її
примусового виконання.

В цьому ж пункті даної постанови з
посиланням на п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону
України «Про виконавче провадження»
зазначається, що постанови державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат на проведення виконавчих
дій та накладення штрафу є виконавчими
документами. Якщо виконавче
провадження закінчено, а виконавчий
збір, витрат на проведення виконавчих
дій або штраф не стягнуто, відповідна
постанова виділяється в окреме
провадження і підлягає виконанню в
загальному порядку.

Також зазначено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
справи з приводу оскарження постанов
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу,
прийнятих у виконавчих провадженнях
щодо примусового виконання усіх
виконавчих документів незалежно від
того, яким органом, у тому числі судом
якої юрисдикції вони видані.

Крім того, постановою пленуму Вищого
адміністративного суду України «Про
практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» розтлумачено, що до юрисдикції
адміністративних судів належать
справи про оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби, прийнятих (вчинених, допущених)
під час примусового виконання постанов
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу, як
виконавчих документів в окремому
виконавчому провадженні (пункт 6
постанови пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року № 3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» (із змінами, внесеними згідно з
постановами Вищого адміністративного
суду України від 21 травня 2012 року № 5,
від 14 вересня 2012 року №10)).

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України
позовна заява повертається позивачу,
якщо справа не підсудна цьому
адміністративному суду.

Як вбачається з матеріалів позовної
заяви позивач ставить питання про
скасування постанови головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції у
Закарпатській області Секерні В.М. від
01.10.2014 року про накладення штрафу на в.о.
голови Ужгородської міської ради
ОСОБА_1 в розмірі 340 грн., винесеної в
межах виконавчого провадження ВП №
44857632, тобто даний спір відноситься до
юрисдикції окружних адміністративних
судів і не може розглядатися у
місцевому загальному суді як
адміністративному суді, а тому
приходжу до висновку, що позовну заяву
необхідно повернути позивачу для
подачі до належного суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про
судовий збір» сплачений судовий збір в
сумі 73.08 грн. підлягає поверненню
позивачу.

Керуючись п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділу
примусового виконання рішень
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Закарпатській області про оскарження
рішення державного виконавця -
повернути ОСОБА_1 та роз'яснити право на
звернення з даним позовом до
Закарпатського окружного
адміністративного суду.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в сумі
73.08 грн. сплачений відповідно до
квитанції ПАТ КБ «Правекс-Банк» № 5191з18
від 08 жовтня 2014 року.

Ухвала може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Ужгородський міськрайонний суд
протягом 5 днів з дня отримання її
копії.

Суддя
Сарай А.І.