Справа № 804/1665/14
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 жовтня 2014 рокусправа № 804/1665/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Щербака А.А.

суддів: Баранник
Н.П. Малиш Н.І.

за участю секретаря судового
засідання:Фірсік Д.Ю розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 09 квітня
2014р. по справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування наказу та податкових
повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_2 звернувся з позовом до
Державної податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування наказу та податкових
повідомлень-рішень.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
09 квітня 2014р. позов задоволено.

Суд постановив визнати протиправним та
скасувати наказ Державної податкової
інспекції в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 09.04.2013 р.
№ 350 про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області № , № , № від
30.05.2013 р.

Постанова обґрунтована тим, що наказ
від 09.04.2013 р. № 350, податкові
повідомлення-рішення № , № ,
№ від 30.05.2013 Державної податкової
інспекції в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області суперечать
вимогам п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки винесені
відповідачем на підставі, в межах
повноважень, але не у спосіб,
передбачений законодавством та без
урахування всіх обставин, які мають
значення для прийняття рішення.

Судом першої інстанції зазначено, що
відповідачем було порушено вимоги ст. 79
Податкового кодексу України та
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку платника податків
без повідомлення належним чином
останнього про проведення такої
перевірки. Зазначене не надало
можливості платнику надати первинні
документи господарської діяльності.

Судом першої інстанції також
зазначено, що відповідачем не доведено
перевищення фізичною
особою-підприємцем встановленого
законодавством обсягу виручки.

Відповідачем подана апеляційна скарга,
просить оскаржену постанову скасувати,
в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Представник відповідача не з'явився,
повістку отримав 27.05.2014.

Повістка позивачу повернулась не
врученою з відміткою «за закінченням
терміну зберігання».

Відповідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання не здійснювалось.

Колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Як свідчать матеріали справи, на
підставі акту перевірки № 1060/172/НОМЕР_4
від 09.04.2013, відповідачем були прийняті
податкові повідомлення-рішення від
30.05.2013 № , яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість в сумі 79776грн. за
основним платежем та 11843грн. за
штрафними санкціями, № , яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб в сумі 89670,82грн. за
основним платежем та 16387,80грн. за
штрафними санкціями та № яким
позивачу нараховано штраф в сумі 510грн.

Актом перевірки встановлено порушення
ст. 1 Указу № 727, абз. 5 п. 6 ст. 128
Господарського кодексу України, п. 44.1
ст. 44, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу
України в частині не ведення обліку
доходів та витрат у 2010 р. та 2011 р. та не
надання документів до перевірки;

- ст. 1, 2 Указу № 727, ст. 13 розділу ІV
Декрету Кабінету міністрів України від
26.12.1992 р. № 13-92, ст. 177 Податкового
кодексу України внаслідок чого
донараховано податок з доходів
фізичних осіб від підприємницької
діяльності у розмірі 89 670,82 грн.;

- ст. 187.1 Податкового кодексу України в
результаті чого занижено суму податку
на додану вартість , яка підлягає
сплаті до бюджету у розмірі 79 776,00 грн.;

- п. 203.1 ст. 203, п.п. 49.18.1 ст. 49 Податкового
кодексу України в частині неподання
декларацій з податку на додану
вартість.

В описовій частині акту зазначено, що
вказані порушення є наслідком того, що
позивач, перебуваючи на спрощеній
системі оподаткування, занизив
валовий дохід за 2010-2011роки на 214396,64грн.
та 398880грн. відповідно, платником
податку на додану вартість не
реєструвався, , декларацій з податку на
додану вартість не подавав.

На підтвердження правомірності
прийнятих податкових
повідомлень-рішень відповідачем
надавались до суду першої інстанції
матеріали зустрічних звірок щодо
підтвердження виплачених доходів
позивачу його контрагентами, з яких
вбачається заниження загального
оподаткованого доходу за 2010рік на
214396,64грн. (з урахуванням 25% витрат - сума
оподаткованого доходу - 160797,48грн.),
заниження загального валового доходу
за 2011рік на суму 398880грн.

Позивачем доказів на спростування цих
висновків не надавалось.

Крім того, як до суду першої інстанції
так і до перевірки позивачем не було
надано доказів на підтвердження
витрат.

Відповідно до статті 1 Указу президента
України № 727/98 «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва»
спрощена система оподаткування, обліку
та звітності запроваджується для
суб'єктів малого
підприємництва-фізичних осіб, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і у
трудових відносинах з якими, включаючи
членів їх сімей, протягом року
перебуває не більше 10 осіб та обсяг
виручки яких від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) за рік не
перевищує 500 тис. гривень.

Виручкою від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг), вважається
сума, фактично отримана суб'єктом
підприємницької діяльності на
розрахунковий рахунок та (або) в касу за
здійснення операцій з продажу
продукції (товарів, робіт, послуг).

Статтею 5 Указу № 727/98 передбачено, що у
разі порушення вимог, встановлених
статтею 1 цього Указу, платник єдиного
податку повинен перейти на загальну
систему оподаткування, обліку та
звітності, починаючи з наступного
звітного періоду (кварталу).

В той же час, Указ № 727/98 не містить
положень, які б регулювали питання
оподаткування сум, що перевищують
граничний обсяг виручки, встановлений
законодавцем.

За таких обставин, оподаткування
доходів, отриманих платником єдиного
податку з порушенням умов перебування
на спрощеній системі оподаткування,
повинно здійснюватись із
застосуванням правил загальної
системи оподаткування.

Відповідно до підпунктів 9.12.1, 9.12.2
пункту 9.12 статті 9 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»
оподаткування доходів, отриманих
фізичною особою від продажу нею
товарів (надання послуг, виконання
робіт) у межах її підприємницької
діяльності без створення юридичної
особи, а також фізичною особою, яка
сплачує ринковий збір, здійснюється за
правилами, встановленими спеціальним
законодавством з цих питань, з
урахуванням норм цього пункту.

Якщо фізична особа-суб'єкт
підприємницької діяльності або
фізична особа, яка сплачує ринковий
збір, отримує інші доходи, ніж
визначені у підпункті 9.12.1 цього пункту,
то такі доходи оподатковуються за
загальними правилами, встановленими
цим Законом для платників податку, що
не є такими суб'єктами підприємницької
діяльності.

Таким чином, суб'єкт господарювання,
отримавши інші доходи від здійснення
підприємницької діяльності, які
перевищують граничні обсяги виручки
від здійснення підприємницької
діяльності, встановлені Указом № 727/98,
повинен сплачувати з цих доходів
податок з доходів фізичних осіб.

Крім того, слід враховувати, що з
моменту перевищення граничного
розміру виручки, визначеного статтею 1
Указу № 727/98, на платника можуть
поширюватись положення Закону України
«Про податок на додану вартість».

Так, підпунктом «б» пункту 2.1 статті 2
Закону України «Про податок на додану
вартість» визначено, що платником
податку на додану вартість є будь-яка
особа, яка, зокрема, підлягає
обов'язковій реєстрації як платник
цього податку.

Відповідно до підпункту 2.3.1 пункту 2.3
статті 2 Закону України «Про податок на
додану вартість» особа підлягає
обов'язковій реєстрації як платник
податку у разі, коли загальна сума від
здійснення операцій з поставки товарів
(послуг), у тому числі з використанням
локальної або глобальної комп'ютерної
мережі, що підлягають оподаткуванню
згідно з цим Законом, нарахована
(сплачена, надана) такій особі або в
рахунок зобов'язань третім особам,
протягом останніх дванадцяти
календарних місяців сукупно перевищує
300000 гривень (без урахування податку на
додану вартість).

З огляду на фактичні обставини, позивач
повинен був зареєструватись платником
податку на додану вартість до 31.12.2010р.

З набранням в 2011р. чинності Податковим
кодексом України, до позивача повинні
застосовуватись вимоги цього Кодексу в
частині сплати податку на доходи
фізичних осіб (ст. 177 Податкового
кодексу України) та податку на додану
вартість (ст. 187 Податкового кодексу
України).

Таким чином, відповідачем правомірно
прийняті податкові
повідомлення-рішення від 30.05.2013 №
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 79776грн. за
основним платежем та 11843грн. за
штрафними санкціями, № , яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб в сумі 89670,82грн. за
основним платежем та 16387,80грн. за
штрафними санкціями.

Крім того, позивачем не доведено
ведення обліку доходів та витрат, а
відтак штраф в сумі 510грн. застосовано
правомірно.

Щодо скасування наказу Державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 09.04.2013 р. № 350 про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки, то колегія суддів з
висновками суду першої інстанції про
те, що податковим органом винесений
наказ, який завідомо виключав
можливість здійснити належним чином
повідомлення платника податків про
дату, час та місце проведення
перевірки, не погоджується.

Відповідно до п. 79.2 ст. 79 Полдаткового
кодексу України, документальна
позапланова невиїзна перевірка
проводиться посадовими особами
контролюючого органу виключно на
підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, та за умови надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
або вручення йому чи його
уповноваженому представнику під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає
посадовим особам контролюючого органу
право розпочати проведення
документальної невиїзної перевірки.

Матеріали справи містять докази
направлення позивачу 09.04.2013
реконмендованим листом копії наказу
та направлення на перевірку.

Таким чином, підстави для скасування
наказу про проведення перевірки
відсутні.

З огляду на викладене, постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню,
в задоволенні позову ФОП ОСОБА_2
належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 206 КАС
України, суд, _

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
09 квітня 2014р. по справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування наказу та податкових
повідомлень-рішень скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної
сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
порядку і строки, передбачені ст. 212 КАС
України до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш