Справа № 2а-2931/10/1370
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 р.
Справа № 20128/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Заверухи О.Б.,

суддів
Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Львівського комунального
підприємства «Транспортна фірма
«Львівспецкомунтранс» на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 09 лютого 2011
року у справі за позовом Львівського
комунального підприємства
«Транспортна фірма
«Львівспецкомунтранс» до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова про
визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2010 року Львівське комунальне
підприємство «Транспортна фірма
«Львівспецкомунтранс» звернулося до
суду з позовом до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Львова в якому просило визнати
нечинними та скасувати рішення
відповідача від 08.12.2009 року № /0/275
та від 26.02.2010 року № /1/4609.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 09 лютого 2011
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що податковим органом
правомірно нараховано позивачу
штрафні санкції за порушення Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств».

Не погодившись з вищенаведеною
постановою, Львівське комунальне
підприємство «Транспортна фірма
«Львівспецкомунтранс» подало
апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов задовольнити
повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що постанова прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, суд неповно з'ясував,
обставини, що мають значення для
справи, а висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
працівниками ДПІ в Шевченківському
районі м. Львова проведено планову
виїзну перевірку ЛКП «ТФ
«Львівспецкомунтранс» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.04.2007 року по
30.06.2009 року та іншого законодавства за
період з 01.04.2007 року по 30.06.2009 року, за
результатами якої складено акт від
02.12.2009 року № 2210/298/23-118/03348465(1-й том
а.с.10-59). На підставі акта перевірки
податковим органом прийнято податкове
повідомлення-рішення: від 08.12.2009 року №
/0/27519 про визначення податкового
зобов'язання по податку на прибуток в
сумі 107 542, 00 грн., в тому числі 63 513, 00 грн.
за основним платежем та 44 029, 00 грн.
штрафні санкції(1-й том а.с.8).

Позивач подав скаргу на вказане
рішення в порядку адміністративного
оскарження до ДПІ у Шевченківському
районі м. Львова, за результатами
розгляду якої податковим органом
прийнято рішення від 15.02.2010 року №
3442/25-009 про залишення скарги позивача
без задоволення а податкового
повідомлення - рішення без змін(а.с.1-й
том а.с.73-77), винесено податкове
повідомлення - рішення від 26.02.2010 року №
/1/4609 про визначення податкового
зобов'язання по податку на прибуток в
сумі 107 542, 00 грн., в тому числі 63 51З, 00 грн.
за основним платежем та 44 029, 00 грн.
штрафні санкції(1-й том а.с.9).

З акта перевірки слідує, що податковим
органом встановлено порушення
позивачем п.п.5.3.2. п.5.3 ст.5, п.п.8.1.1 п.8.1
ст.8. п.п.8.1.2. п.8.1 ст.8 Закону України від
22.05.97 року "Про оподаткування прибутку
підприємств", в результаті чого
занижено податок на прибуток в періоді,
що перевірявся, на загальну суму 63 513, 00
грн. в т.ч. 2кв. 2007р. - 12 960, 00 грн., 3кв. 2007р. -
11 583, 00 грн., 4 кв. 2007р. - 1233, 00 грн., 1кв. 2008р. -
6489, 00 грн., 2кв. 2008р.-6408, 00 грн., 3кв. 2008р. -
6328, 00 грн., 4кв. 2008р. - 6249, 00 грн., 1кв. 2009р. -
6170, 00 грн., 2кв. 2009р. - 6093, 00 грн. Крім цього,
позивачем завищено показник рядка 04.10
декларації за період з 01.01.2007 року по
31.12.2007 року всього в сумі 94413 грн., а саме
віднесено витрати на придбання
запчастин.

Також податковий орган зазначає, що
запчастини, придбані позивачем та
використані для ремонту основних
засобів відповідно до п.8.7.1 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» із змінами і
доповненнями, відносяться до валових
витрат в межах 10% сукупної балансової
вартості всіх груп основних фондів
станом на початок такого звітного
періоду у рядок 04.10 декларації, однак
платником віднесено в цей рядок 145 418, 00
грн. - витрати на проведення ремонту
сторонніми організаціями. У додатку К1/1
до річної декларації за 2007 рік сукупна
балансова вартість всіх основних
фондів станом на початок звітного
періоду склала 1 610 146, 00 грн., 10% від цієї
суми є 161 000, 00 грн. Податковий орган
вважає, що позивач мав право віднести
до складу валових витрат за 2007 рік
витрати на поліпшення основних фондів
в сумі 161 000, 00 грн. ,що підтверджені
первинними документами, у рядку 04.10
декларації віднесено витрат 145 418, 00
грн., а відтак у межах ліміту 10% мали
право віднести 15 582, 00 грн. Однак витрати
на придбання запчастин позивачем
відображено в розмірі 109 995, 00 грн. Таким
чином позивачем зайво віднесено до
складу валових витрат 94 413, 00 грн.

Висновки податкового органу про
порушення позивачем пп.8.1.1 п.8.1 ст.8,
пп.8.1.2, п.8.1. ст. 8 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
внаслідок завищення амортизаційних
відрахувань в сумі 159 632, 00 грн., в тому
числі за 4кв. 2007 року - 8688, 00 грн., 1кв. 2008
року - 25 955, 00 грн., 2кв. 2008 року - 25 631, 00
грн., 3кв. 2008 року грунтується на тому, що
підприємством збільшено балансову
вартість відповідної групи основних
фондів на суму дооцінки основних
фондів і нарахована амортизація.

Згідно пп. 5.3.2 п.5.3. ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», не включаються до складу
валових витрат, витрати на: придбання,
будівництво, реконструкцію,
модернізацію, ремонт та інші
поліпшення основних фондів та витрати,
пов'язані з видобутком корисних
копалин, а також з придбанням
нематеріальних активів, які підлягають
амортизації, згідно із ст.ст. 8 і 9 та
підпунктом 7.9.4 цього Закону.

Відповідно до пп.8.1.1 п.8.1 ст.8 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», під терміном
"амортизація" основних фондів
нематеріальних активів слід розуміти
поступове віднесення витрат на їх
придбання виготовлення або поліпшення,
на зменшення скоригованого прибутку
платника подати; межах норм
амортизаційних відрахувань,
установлених цією статтею.

Згідно пп.8.1.2 п.8.1 ст.8 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», амортизації підлягають
витрати на: придбання основних фондів
та нематеріальних активів для власного
виробничого використання, включаючи
витрати на придбання племінної худоби
та придбання, закладення і вирощування
багаторічних насаджень до початку
плодоношення; самостійне виготовлення
основних фондів для власних виробничих
потреб, включаючи витрати на виплату
заробітної плати працівникам, які були
зайняті на виготовленні таких основних
фондів; проведення всіх видів ремонту,
реконструкції, модернізації та інших
видів поліпшення основних фондів;
капітальні поліпшення землі, не
пов'язані і будівництвом, а саме:
іригація, осушення, збагачення та інші
подібні капітальні поліпшення землі.

Відповідно до пп.8.7.1 п.8.7 ст.8 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», платники податку мають
право протягом звітного періоду
віднести до валових витрат будь-які
витрати, пов'язані з поліпшенням
основних фондів, що підлягають
амортизації, у тому числі витрати на
поліпшення орендованих основних
фондів, у сумі, що не перевищує 10
відсотків сукупної балансової
вартості всіх груп основних фондів
станом на початок такого звітного
періоду.

Згідно пп.17.1.3. п.17.1 ст.17 Закону України
"Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами", у разі
коли контролюючий орган самостійно
донараховує суму податкового
зобов'язання платника податків за
підставами, викладеними у підпункті
«б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4
цього Закону, такий платник податків
зобов'язаний сплатити штраф у розмірі
десяти відсотків від суми недоплати
(заниження суми податкового
зобов'язання) за кожний з податкових
періодів, установлених для такого
податку, збору (обов'язкового платежу),
починаючи з податкового періоду, на
який припадає така недоплата, та
закінчуючи податковим періодом, на
який припадає отримання таким
платником податків податкового
повідомлення від контролюючого органу,
але не більше п'ятдесяти відсотків
такої суми та не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян сукупно за весь строк
недоплати, незалежно від кількості
податкових періодів, що минули.

З наявного в матеріалах справи акта
перевірки слідує, що згідно висновку
про вартість майна, складеного ТзОВ КЦ
«Професіонал» щодо переоцінки
основних фондів підприємства, загальна
вартість переоціненого майна склала 2
085 096, 00 грн. Позивачем на цю суму
збільшено балансову вартість основних
фондів групи 1. У бухгалтерському
обліку дана операція відображена
проведенням Дт 103 «Будинки та споруди»,
Кт 423 «Дооцінка активів» на суму 2 085 096, 00
грн. у жовтні 2007 року; у 2008 році
проведенням Дт 423 Кт 442 «Непокриті
збитки» цей рахунок 423 закрився за
рахунок прибутку. На суму дооцінки
збільшився прибуток підприємства, на
думку податкового органу це свідчить
про понесення витрат підприємством на
збільшення вартості основних фондів на
суму дооцінки. Податковий орган вважає,
що вартість основних фондів, збільшена
на суму дооцінки, не змінює балансову
вартість групи основних фондів та не
амортизується, оскільки підприємство
не здійснювало витрат на таке
збільшення.

Як встановлено податковим органом,
позивачем в порушення пп.8.1.1. п.8.1 ст.8,
пп.8.1.2 п.8.1. ст..8 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
проводились нарахування
амортизаційних відрахувань на суму
безоплатно отриманих основних фондів
групи 2, однак дане порушення
самостійно виправлене платником:
зменшено нарахування амортизаційних
відрахувань за період 2,3кв. 2007 року на
суму 98 171, 00 грн., однак не сплатив
штрафних санкцій. Тому, з підстав
самостійного виправлення даного
порушення позивачем та несплати по
ньому штрафних санкцій за результатами
перевірки податковим органом
нараховані штрафні санкції на суму
заниження за 2,3кв. 2007 року зокрема сума
заниження податкового зобов'язання
склала за 2кв. 2007 року 12 960, 00 грн., 3кв. 2007
року 11 583, 00 грн. За таких обставин
податковим органом нараховані штрафні
санкції в розмірі 12 272, 00 грн. на
підставі пп. 17.1.3 п.17.1 ст.1 Закону України
2181.

Твердження податкового органу про
порушення позивачем п.п.5.3.2. п.5.3 ст.5,
п.п.8.1.1 п.8.1 ст.8. п.п.8.1.2. п.8.1 ст.8 Закону
України від 22.05.97 року «Про
оподаткування прибутку підприємств», в
результаті чого занижено податок на
прибуток в періоді, що перевірявся, на
загальну суму 63 513, 00 грн. в т.ч. 2кв. 2007р.-
12 960, 00 грн.. 3кв. 2007р. - 11 583, 00 грн.. 4кв. 2007р.
- 1233, 00 грн., 1кв. 2008р. - 6489, 00 грн., 2кв. 2008р.-
6408, 00 грн., 3кв. 2008р. - 6328, 00 грн., 4кв. 2008р. -
6249, 00 грн., 1кв. 2009 - 6170, 00 грн., 2кв. 2009р. -
6093, 00 грн., є обґрунтованими.

Крім цього, податковим органом
правомірно нараховано позивачу
штрафні санкції за порушення вимог
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» в розмірі 44 029, 00
грн.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до вірного висновку про
необґрунтованість та безпідставність
позовних вимог, позивачем не надано
доказів у спростування висновків
податкового органу, а тому правових
підстав для визнання недійсним та
скасування як податкових повідомлень -
рішень від 08.12.2009 року №/0/275 та від
26.02.2010 року №/1/4609 - немає.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст. ст. 160, 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 1
ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Львівського
комунального підприємства
«Транспортна фірма
«Львівспецкомунтранс» залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 09
лютого 2011 року у справі № 2а-2931/10/1370 - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, що беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України на
протязі двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий
О.Б.Заверуха

Судді
О.М. Гінда

В.В. Ніколін