Справа № 2а-497/11
Суддя: Гуляк В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року
Справа №
9104/130594/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гуляка В.В.

суддів:
Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Департаменту соціальної
політики виконкому Івано-Франківської
міської ради на постанову
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 26
жовтня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Департаменту соціальної
політики виконкому Івано-Франківської
міської ради про нарахування та
виплату недоплаченої разової грошової
допомоги, -

встановив :

у лютому 2010 року позивач звернувся до
суду з позовом, у якому, з урахуванням
доповнення, просив про визнання дій
відповідача неправомірними,
зобов'язання нарахувати і виплатити
недоплачену як учаснику бойових дій -
інваліду війни щорічну грошову
допомогу з 2006-2011 роки.

Оскаржуваною постановою позов
задоволено частково. Визнано дії
відповідача неправомірними.
Зобов'язано відповідача виплатити
позивачу недоплачену суму щорічної до 5
травня разової грошової допомоги, як
інваліду війни ІІІ групи, відповідно до
ст.13 ч.5 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» за 2009-2011 роки,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, визначеного ч.1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
встановленому ст. 54 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік», ст.
52 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» та ст.21 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» з урахуванням сум фактично
отриманої ним такої допомоги за
вказані роки, в решті позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з рішеннням суду першої
інстанції, його оскаржив відповідач, в
апеляційній скарзі покликається на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову та
прийняти нову про задоволення позову.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183- 2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовільняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що дії
відповідача по виплаті щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня
за 2011 рік у розмірах встановлених
постановою Кабінету Міністрів України
від 04.04.2011 р. № 341 є правомірними.

З вказаним висновком суду першої
інстанції колегія суддів погоджується,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є
інвалідом війни ІІІ групи, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 від 30 жовтня 2009 року.

Відповідно до Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" від 22.10.1993 року №
355-ХІІ (в редакції чинній на момент
виникнення спірних відносин) щорічно
до 5 травня інвалідам війни ІІІ групи
виплачується разова грошова допомога у
розмірі семи мінімальних пенсій за
віком.

Щорічна разова грошова допомога до 5
травня інвалідам війни відповідачем
виплачувалася у розмірах, які
визначаються Кабінетом Міністрів
України (постанова №341 від 04.04.2011р.) в
межах бюджетних призначень,
встановлених Законом України "Про
державний бюджет України на 2011рік".

У ст. 171 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" вказано, щорічну
виплату разової грошової допомоги до 5
травня в розмірах, передбачених
статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють
органи праці та соціального захисту
населення через відділення зв'язку або
через установи банків (шляхом
перерахування на особовий рахунок
отримувача) пенсіонерам - за місцем
отримання пенсії, а особам, які не є
пенсіонерами, - за місцем їх проживання
чи одержання грошового утримання.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік" внесено зміни до
деяких законодавчих актів України,
зокрема, до ч. 5 ст. 13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", обов'язок
визначення розміру щорічної разової
грошової допомоги покладено на Кабінет
Міністрів України у межах бюджетних
призначень, встановлених законом про
Державний бюджет України.

Разом із тим, Рішенням Конституційного
Суду України від 22.05.2008 р. за №10-рп/2008
вказані положення Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008
рік"визнані неконституційними.

Відповідно до ст. 152 Конституції
України, Закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, після 22.05.2008 р.
застосуванню до спірних правовідносин
підлягали положення Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту".

Оскільки ст.13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" була чинною, не
була скасована та не зупинялась,
щорічна разова грошова допомога
інвалідам до 5 травня повинна
виплачуватися органом праці та
соціального захисту населення у
розмірах, встановлених цією статтею у
редакції від 09.07.2007 р.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України за № 341 від 04.04.2011 р.
"Про розміри разової грошової допомоги,
що виплачується у 2011 році відповідно до
Законів України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та "Про жертви нацистських
переслідувань", виплата у 2011 році
разової грошової допомоги,
передбаченої вказаними Законами
України, здійснюється інвалідам ІІІ
групи у розмірі 510,00 грн..

Отже, суд першої інстанції дійшов до
правильного висновку, що до спірних
правовідносин підлягає застосуванню
постанова Кабінету Міністрів України
від 04.04.2011 р. № 341 "Про розміри разової
грошової допомоги, що виплачується у 2011
році відповідно до Законів України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" та "Про жертви
нацистських переслідувань", якою
визначений розмір виплат разової
грошової допомоги до 5 травня, оскільки
виходячи із загальних принципів
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при розрахунку
разової грошової допомоги, слід
керуватися Законом (Законом України
""Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", а не
підзаконним нормативно-правовим актом
(Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.04.2011 року № 341).

При цьому, враховуючи наведене, а також
те, що Закон України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" є єдиним законодавчим
актом, який визначає розмір
мінімальної пенсії за віком, суд вважає
за можливе застосувати ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" для
розрахунку зазначеної допомоги. Крім
того, в даному випадку мінімальний
розмір пенсії за віком
використовується не для визначення
розміру будь-якої пенсії, а лише як
розрахункова величина для визначення
розміру щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня, передбаченої
Законом України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту", оскільки цей Закон передбачає
в якості критерію визначення розміру
допомоги із розрахунку мінімальної
пенсії за віком, що, на думку суду, не
суперечить вимогам ч.3 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

З врахуванням вище наведеного судова
колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги являються суттєвими і складають
підстави для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи, а також має місце
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 195, 196, 197, 198, ст. 200,
ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Департаменту
соціальної політики виконкому
Івано-Франківської міської ради -
залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 26 жовтня 2011 року у справі №
2а-497/11 за позовом ОСОБА_1 - залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили
з моменту постановлення.

Ухвала може бути оскаржена протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
В.В. Гуляк

Судді :
Р.Й. Коваль

Н.М.
Судова-Хомюк