Справа № 2а-11925/11/2670
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/29655/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Степашка О.І.

суддів:
Голубєвої Г.К.

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва Державної податкової
служби

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
03.10.2011

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.04.2012

у справі № 2а-11925/11/2670

за позовом Приватного
акціонерного товариства «Український
науково-дослідний інститут харчування,
біотехнології та фармації»

до Державної податкової інспекції
у Печерському районі м. Києва

про скасування
податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
«Український науково-дослідний
інститут харчування, біотехнології та
фармації» (далі по тексту - позивач, ПАТ
«Український науково-дослідний
інститут харчування, біотехнології та
фармації») звернулось до суду з позовом
до Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва (далі по
тексту - відповідач, ДПІ у Печерському
районі м. Києва) про скасування
податкових повідомлень-рішень від
09.08.2011 №, яким визначено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 8913,00 грн., №,
яким визначено податкове зобов'язання
з податку на прибуток у розмірі 107877,00
грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
03.10.2011, яка залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.04.2012,
позов задоволено частково. Скасовано
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Печерському районі м. Києва від 09.08.2011
№. В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ДПІ у Печерському
районі м. Києва проведено планову
виїзну перевірку ВАТ «Український
науково-дослідний інститут харчування,
біотехнології та фармації» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства, за
результатами якої, серед іншого,
встановлено порушення пункту 5.2,
підпункту 5.5.1 пункту 5.5 статі 5 Закону
України від 28.12.1994 №334/94-ВР «Про
оподаткування прибутку підприємств»
(далі по тексту - Закон №334/94-ВР) та
підпункту 141.1 статті 141 Податкового
кодексу України.

На підставі висновків перевірки ДПІ у
Печерському районі м. Києва прийняті
спірні податкові повідомлення-рішення.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суди попередніх інстанцій виходили з
наступних обставин, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Відповідно до підпункту 5.2.1 пункту 5.2
статті 5 Закону №334/94-ВР до складу
валових витрат включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті.

Згідно з підпунктом 5.5.1 пункту 5.5 статті
5 Закону №334/94-ВР до складу валових
витрат відносяться будь-які витрати,
пов'язані з виплатою або нарахуванням
процентів за борговими зобов'язаннями
(у тому числі за будь-якими кредитами,
депозитами) протягом звітного періоду,
якщо такі виплати або нарахування
здійснюються у зв'язку з веденням
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до пункту 141.1 статті 141
Податкового кодексу України до складу
витрат включаються будь-які витрати,
пов'язані з нарахуванням процентів за
борговими зобов'язаннями (в тому числі
за будь-якими кредитами, позиками,
депозитами, крім фінансових витрат,
включених до собівартості
кваліфікаційних активів відповідно до
положень (стандартів) бухгалтерського
обліку) протягом звітного періоду, якщо
такі нарахування здійснюються у
зв'язку з провадженням господарської
діяльності платника податку.

Аналіз наведених норм свідчить, що
невід'ємною ознакою наявності підстав
для віднесення процентів, виплачених
за кредитними договорами, до складу
валових витрат є використання
кредитних коштів для здійснення
господарської діяльності, тобто
діяльності, яка викликає зміни в
структури активів та зобов'язань,
власному капіталі товариства.

Відповідно до частини першої статті 181
Цивільного кодексу України до
нерухомих речей (нерухоме майно,
нерухомість) належать земельні
ділянки, а також об'єкти, розташовані на
земельній ділянці, переміщення яких є
неможливим без їх знецінення та зміни
їх призначення.

Згідно з підпунктом 1.32 статті 1 Закону
№334/94-ВР господарська діяльність -
будь-яка діяльність особи, направлена
на отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, у разі коли безпосередня участь
такої особи в організації такої
діяльності є регулярною, постійною та
суттєвою.

З урахуванням викладеного та
матеріалів справи, зважаючи не те, що
придбання об'єкту нерухомого майна -
земельної ділянки, призначено для
реконструкції адміністративного
будинку та будівництва
адміністративно-житлового комплексу
Приватного акціонерного товариства
«Український науково-дослідний
інститут харчування, біотехнології та
фармації», тобто для забезпечення
належної, з точки зору позивача,
організації господарської діяльності,
суди попередніх інстанцій дійшли
правомірного висновку про
необґрунтованість доводів відповідача
щодо безпідставності віднесення
зазначених сум до валових витрат на
підставі пункту 5.2 статті 5 Закону
№334/94-ВР та пункту 141.1 статті 141
Податкового кодексу України.

Аналізуючи доводи відповідача щодо
безпідставності віднесення позивачем
до валових витрат сум, сплачених за
інформаційно-консультаційні послуги
по темі «Зміни законодавства з питань
стандартизації, сертифікації та
санітарно-епідеміологічної експертизи
харчової продукції у зв'язку з вступом
України до СОТ» з огляду на відсутність
зв'язку предмету семінару з
господарською діяльністю позивача,
колегія суддів погоджується з
наступними висновками судів
попередніх інстанцій.

Як вбачається з витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 20.09.2011
№11174727, ПАТ «Український
науково-дослідний інститут харчування,
біотехнології та фармації» здійснює
наступні види діяльності - дослідження
і розробка в галузі технічних наук;
технічні випробування та дослідження;
дослідження і розробка в галузі
природничих наук; інші види оптової
торгівлі; оптова торгівля
фармацевтичними товарами.

З урахуванням викладеного, зважаючи на
те, що питання стандартизації,
сертифікації та
санітарно-епідеміологічної експертизи
харчової продукції не є питаннями, які
пов'язуються з окремим, виключним видом
діяльності, є поняттями загального
характеру, а також заважаючи на те, що
згідно з інформаційним
листом-запрошенням від 09.10.2009 №114,
адресованим ТОВ «НТЦ Інсталсервіс» на
адресу позивача, програма семінару
розглядом вказаних питань не
вичерпується, колегія суддів
погоджується з доводами судів стосовно
необґрунтованості висновку
відповідача щодо обов'язкової
наявності у позивача отриманих у
встановленому порядку дозволів на
здійснення стандартизації,
сертифікації та
санітарно-епідеміологічної
експертизи, а також обов'язковості
зазначення вказаних видів діяльності у
статуті товариства для висновку про
пов'язаність теми семінару з
господарською діяльністю позивача.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами попередніх
інстанцій належним чином з'ясовані
обставини справи та надано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
Державної податкової служби відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 03.10.2011 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.04.2012
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)Г.К. Голубєва (підпис)М.О.
Федоров