Справа № 823/3208/13-а
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Паламар П.Г.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

14 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко
Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській
Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області на постанову Черкаського
окружного адміністративного суду м.
Києва від 31 жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом
Звенигородського міжрайонного
прокурора до Управління Пенсійного
фонду України в Звенигородському
районі Черкаської області, третя особа:
на стороні позивача фізична
особа-підприємець ОСОБА_2, про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтня 2013 року позивач -
Звенигородський міжрайонний прокурор
звернувся до Черкаського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Звенигородському районі Черкаської
області про визнання незаконними дій
відповідача щодо нарахування,
обчислення та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
страхування з ФОП ОСОБА_2 за 2012 рік, ІІ
квартал 2013 року та штрафної санкції за
2012 рік; зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області негайно усунути виявлені
порушення вимог Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
страхування» шляхом часткового
скасування незаконної вимоги про
сплату недоїмки по єдиному внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування; визнання
протиправною бездіяльність
відповідача щодо зняття з обліку ФОП
ОСОБА_2 як платника єдиного внеску,
зобов'язати зняти з обліку як платника
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
видати довідку про відсутність
заборгованості.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2013
року позовні вимоги задоволено
частково. Визнано протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області щодо обчислення та нарахування
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 за 2012
рік та 2 квартал 2013 року. Скасовано
вимогу № Ф-86 від 26.07.2013 року. В іншій
частині у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2013
року та прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі. Свої вимоги апелянт
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції неповно та не всебічно
з'ясовано фактичні обставини справи, що
мають значення для правильного
вирішення спору, прийняте рішення
винесено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

У судове засідання сторони та їх
представники не з'явилися, причини
неявки суду невідомі, про розгляд
справи були повідомлені належним
чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду Країни в
Звенигородському районі Черкаської
області - залишити без задоволення, а
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2013
року - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог в частині суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_2
видане пенсійне посвідчення, у якому
зазначено вид пенсії - за віком, а
відтак в силу ч. 4 ст. 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» звільняється
від сплати за себе єдиного внеску.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

ОСОБА_2 12.08.2013 року звернувся до
Звенигородського міжрайонного
прокурора із заявою на незаконні
вимоги Управління Пенсійного Фонду
України в Звенигородському районі про
стягнення з нього боргу по сплаті
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
2011-2012 роки та 2 квартал 2013 року та
накладення штрафних санкцій за
неподання звітності за 2012 рік до
органів ПФУ.

Так ОСОБА_2 є страхувальником, в
розумінні Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», та
зареєстрований як платник єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2
позивач є громадянином, який постійно
проживає, або постійно працює на
території посиленого радіологічного
контролю (категорія 4).

Крім того, ОСОБА_2 видане пенсійне
посвідчення серії НОМЕР_1 від 23.03.2010 р.
про призначення пенсії за віком.

На підставі ст. 25 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» Управлінням
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області направлено вимогу про сплату
недоїмки від 26.07.2013 року № Ф-86.

Вважаючи дії відповідача щодо
обчислення та нарахування ОСОБА_2
недоїмки протиправними,
Звенигородський міжрайонний прокурор
звернувся до суду.

Проаналізувавши матеріали справи,
рішення суду першої інстанції та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до наступного.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати,
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначено
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від 8
липня 2010 року № 2464-VI (далі по тексту -
Закон України № 2464-VI).

Так, статтею 4 вищевказаного Закону
визначено, що платниками єдиного
внеску є, в тому числі: фізичні особи -
підприємці, зокрема ті, які
використовують працю інших осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством про працю, чи за
цивільно-правовим договором, фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Разом з тим, Законом України від 7 липня
2011 року № 3609-VI «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України», який
набрав чинності 6 серпня 2011 року, статтю
4 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
доповнено частиною четвертою такого
змісту: «особи, зазначені у пункті 4
частини першої цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування».

З наведеної норми вбачається, що особа
може бути звільнена від сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування у випадку, якщо
вона:

- перебуває на спрощеній системі
оподаткування;

- є пенсіонером за віком або інвалідом
та отримує відповідно до закону пенсію
або соціальну допомогу.

Статтею 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», пенсіонер - це особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримують пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

Згідно із частиною 1 статті 9 Закону
України № 1058-IV, відповідно до цього
Закону за рахунок коштів Пенсійного
фонду в солідарній системі
призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Умови призначення пенсії за віком
визначено статтею 26 Закону України №
1058-IV, згідно якої, особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

Щодо пенсії по інвалідності, то вона
призначається у разі настання
інвалідності, що спричинила повну або
часткову втрату працездатності
внаслідок загального захворювання (в
тому числі каліцтва, не пов'язаного з
роботою, інвалідності з дитинства) за
наявності страхового стажу,
передбаченого статтею 32 цього Закону
(частина 1 статті 30 Закону України №
1058-IV).

Згідно ст. 21 Закону України «Про
основні засади соціального захисту
ветеранів праці та інших громадян
похилого віку в Україні» особам,
трудовий договір з якими розірвано за
півтора року до досягнення пенсійного
віку, встановленого ст. 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", або
віку, що дає право на призначення
пенсії відповідно до законів України
«Про державну службу», «Про статус
народного депутата України», «Про
прокуратуру», «Про наукову і
науково-технічну діяльність» (за
наявності відповідних умов), з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу у зв'язку із
змінами в організації виробництва і
праці, в тому числі ліквідацією,
реорганізацією, перепрофілюванням
підприємств, установ та організацій,
скороченням чисельності або штату
працівників, а також виявленою
невідповідністю працівника займаній
посаді за станом здоров'я, гарантується
право на достроковий вихід на пенсію за
півтора року до встановленого
законодавством строку, якщо вони мають
страховий стаж, необхідний для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбачений
абзацом першим частини першої ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_2 є пенсіонером за віком, що
підтверджується пенсійним
посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.10
зворотній), з урахуванням пільг,
наданих Законом України «Про статус та
соціальний захист осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Враховуючи вищевказане, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що на ОСОБА_2 як на
пенсіонера, в розумінні норм Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
поширюються положення частини 4 ст.4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».

З огляду на те, що з серпня 2011 року такі
пенсіонери за віком можуть бути
платниками єдиного соціального внеску
лише виключно на добровільних засадах,
колегія суддів вважає, що вимога
відповідача про сплату боргу є
незаконною та підлягає скасуванню.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалах Вищого адміністративного суду
України від 09.10.2012 року у справі №
К/9991/49213/12 та від 05.06.2013 року у справі
№К/800/19819/13.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам. В
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області - залишити без задоволення, а
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2013
року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду 31 жовтня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Є.Пилипенко

Судді
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

.

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.