Справа № 872/2258/13
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"10" червня 2014 р. справа №
0870/10220/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
додатковою відповідальністю
«Автопарк»

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 13.11.2012 року

по справі № 0870/10220/12

за позовом управління Пенсійного фонду
України в Хортицькому районі
м. Запоріжжя (далі - позивач)

до Товариства з додатковою
відповідальністю «Автопарк» (далі -
відповідач)

про стягнення фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом, в
якому просив стягнути з відповідача
суму боргу з відшкодування фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій за
період з серпня по вересень 2012 року в
розмірі 30 294,34 грн. на користь позивача.

Постановою суду позовні вимоги
задоволено в повному обсязі. Стягнуто з
позивача на користь позивача суму
боргу з відшкодування фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій за віком,
призначених на пільгових умовах згідно
п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» працівникам
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12 за період з серпня 2012
року по вересень 2012 року включно у сумі
30 294,34 грн.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права.

Апеляційна скарга фактично
обґрунтована відсутністю обов'язку у
підприємства сплачувати витрати на
виплату та доставку пенсій особам за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України. Судом
залишено поза увагою ті обставини, які
свідчать про ненадання позивачем
доказів фактично понесених витрат по
виплаті та доставці пенсій призначених
на пільгових умовах.

Відповідач просить скасувати
постанову суду та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

У судове засідання представники
учасників процесу не з'явилися, про
дату, час і місце судового розгляду
були повідомлені належним чином.

Дослідивши обставини справи,
перевіривши дотримання судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції
відповідач зареєстрований в УПФУ в
Хортицькому районі м. Запоріжжя і є
платником збору на обов'язкове
державне пенсійне забезпечення
відповідно до пунктів 1 та 2 статті 1
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" 26
червня 1997 року № 400/97-ВР (далі -
Закон № 400/97-ВР).

Громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12
призначена та виплачується пенсія за
віком на пільгових умовах відповідно
до п.п. «б»-«з» ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" від 05.11.91 р. №
1788-XII (далі - Закон № 1788).

Позовні вимоги стосуються компенсації
витрат позивача на виплату і доставку
пільгових пенсій вищевказаним особам
(колишнім працівникам відповідача) за
період з серпня по вересень 2012 року у
розмірі 30 294,34 грн.

Право вищезазначених осіб на пенсійне
забезпечення на пільгових умовах по
Списку № 2 відповідачем не
оспорюється.

Згідно з абзацом четвертим пункту 1
статті 2 Закону № 400/97-ВР для платників
збору, визначених пунктами 1 та 2 статті
1 цього Закону, об'єктом оподаткування є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" № 1788-XII до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону.

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону
№ 400/97-ВР встановлено ставку на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 100 відсотків від
об'єкта оподаткування, визначеного
абзацом четвертим пункту 1 статті 2
цього Закону.

Цей порядок компенсації витрат
Пенсійного фонду України не змінився у
зв'язку з набранням чинності Законом
України від 9 липня 2003 року № 1058-15 "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон № 1058-IV) з 1
січня 2004 року.

Так, пунктом 2 розділу XV "Прикінцеві
положення" Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" № 1058-IV встановлено, що
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, роботах з особливо
шкідливими й важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами Закону № 1058-IV в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом № 1788-XII. У
цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 Закону
№1058-IV.

При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Особам які працювали на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці та
мали або матимуть право на пенсію
відповідно до ст. 100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", пенсії
призначаються за нормами цього Закону,
виходячи з вимог віку та стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Згідно ст.100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" особам, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
а) особам, які мають на день введення в
дію цього Закону повний стаж на
зазначених роботах, що давав право на
пенсію на пільгових умовах, пенсії в
розмірах, передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; б) особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13 -14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Законодавством установлено порядок
для відшкодування пенсій, призначеним
відповідно з пунктами «б»-«з» ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення". Порядок відшкодування
Пенсійному фонду витрат на виплату та
доставку пенсій регулюються пунктом 6
Інструкції "Про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України", затвердженою постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003р. № 21-1 та зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. №
64/8663 (далі - Інструкція).

Постановою Верховної Ради України від
12 вересня 1991 року № 1545-ХХІІ "Про порядок
тимчасової дії на території України
окремих актів законодавства Союзу РСР"
встановлено, що до прийняття
відповідних актів законодавства
України на території республіки
застосовуються акти законодавства
Союзу РСР з питань, які не врегульовані
законодавством України, за умови, що
вони не суперечать Конституції і
законам України.

На підставі п.3 Порядку застосування
Списків №1 та №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
розрахуванні стажу роботи, який дає
право на пенсію за віком на пільгових
умовах, затвердженого Наказом
Міністерства праці і соціальної
політики України від 18.11.2005 року № 383 на
пенсію за віком на пільгових умовах
застосовуються списки, які діяли на
період роботи особи; при цьому до
пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або по професіям незалежно від дати
внесення цієї посади у списки.

Щодо доводів апелянта з приводу
ненадання доказів позивачем
фактичного понесення витрат колегія
суддів зазначає наступне:

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
Інструкція не зобов'язує органи
Пенсійного фонду України направляти
платникам будь-які інші докази на
підтвердження фактичних витрат, ніж
розрахунок, який складено у спосіб,
передбачений Інструкцією №21-1.

Отримавши розрахунки Пенсійного фонду,
про що не заперечує відповідач,
підприємство було зобов'язаного
сплатити зазначені суми у строки, які
визначено п.6.8. Інструкції.

Одночасно апеляційний суд зазначає
наступне, що відповідно до п.9.2. Порядку
ведення органами Пенсійного фонду
України обліку надходження сум єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та інших
платежів, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
27.09.2010 № 21-2 (далі - Порядок № 21-2),
на 1 січня кожного року органами
Пенсійного фонду проводиться звірення
розрахунків усіх платників за всіма
платежами.

На вимогу платника органи Пенсійного
фонду проводять звірення розрахунків
за всіма платежами, які сплачуються
платниками за звітний період. За
платежами, за якими виникли
розбіжності, за бажанням платника
друкуються картки особових рахунків
платників (абз.2 п.9.2 Порядку № 21-2).

Звірення розрахунків оформляється
складанням акта, про що робиться
відмітка у книзі обліку актів звірення
розрахунків платників, яка ведеться у
відділі обліку надходження платежів,
за формою згідно з додатком 2. Акт
звірення складається у розрізі карток
особових рахунків платників у
довільній формі з використанням
можливості програмного забезпечення.
(абз.3 п.9.2 Порядку №21-2).

При збігові сальдо розрахунків за
даними платника з даними органу
Пенсійного фонду розрахунки на 1 січня
вважаються звіреними. Якщо сальдо
розрахунків на 1 січня за даними
платника не збігається з даними
відповідного органу Пенсійного фонду,
то акт звірення є підставою для
здійснення перевірки в порядку,
встановленому законодавством. (абз.4
п.9.2 Порядку №21-2).

Отже, відповідач не позбавлений
можливості з'ясувати питання щодо
фактичної виплати пенсії під час
звірки.

Позивачем були здійснені розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій за Списком № 2 за
період з серпня по вересень 2012 року у
розмірі 30 294,34 грн.

Відповідач заборгованість по
відшкодуванню сум витрат на виплату і
доставку пенсій за період з серпня по
вересень 2012 року у розмірі 30 294,34 грн. не
погасив.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку, що суд першої інстанції
об'єктивно, повно, всебічно дослідив
обставини, які мають суттєве значення
для вирішення справи, та ухвалив судове
рішення без порушення норм
матеріального та процесуального права,
тому постанову суду слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Керуючись ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю
«Автопарк» залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 13.11.2012 року
по справі № 0870/10220/12 залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили відповідно до ст.
254 КАС України та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун