Справа № 495/3911/13-а
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 495/3911/13-а

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Боярський О.О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів: Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Мадюді В.В.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1, а також представника третьої
особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_3 на постанову
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 02 квітня 2014 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Затоківської селищної ради
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області (третя особа ОСОБА_3)
про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Затоківської
селищної ради Білгород-Дністровської
міської ради Одеської області (далі
Затоківська СР) про скасування рішення
VIII сесії VI скликання від 19 квітня 2011
року за № 243 «Про надання гр. ОСОБА_3
дозволу на розробку технічної
документації щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку для
ведення садівництва, розташовану в
АДРЕСА_1».

В обґрунтування позову зазначалось, що
ОСОБА_4 є власником суміжної земельної
ділянки АДРЕСА_1 згідно рішення
Затоківської СР від 29 грудня 1999 року №
94, Державного акта від 15 липня 2005 року
серії ЯА № 362296 та Довідки про
присвоєння кадастрових номерів
земельним ділянкам від 27 квітня 2005 року
за № 06095/05, якою земельній ділянці
НОМЕР_1 було присвоєно кадастровий
номер :02:022:0025. Рішенням
Затоківської СР від 19 квітня 2011 року за
№ 243 надано ОСОБА_3 дозвіл на розробку
технічної документації щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку площею
0,0798 га, для ведення садівництва,
розташовану в АДРЕСА_1. На думку
позивача, рішення Затоківської СР від 19
квітня 2011 року № 243 підлягає
скасуванню, оскільки воно не
відповідає вимогам чинного
законодавства.

Постановою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 02 квітня 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_4 задоволено. Визнано
протиправним та скасовано рішення VIII
сесії VI скликання Затоківської
селищної ради Білгород-Дністровської
міської ради Одеської області від 19
квітня 2011 року № 243 «Про надання ОСОБА_3
дозволу на розробку технічної
документації щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку для
ведення садівництва, розташовану в
АДРЕСА_1».

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, представник
ОСОБА_3 в апеляційній скарзі та в
доповненнях до неї зазначає, що
висновки суду першої інстанції не
відповідають обставинам справи, і, крім
того, при вирішенні справи судом
порушено норми матеріального та
процесуального права. Так, суд прийшов
до помилкового висновку щодо підстав
скасування рішення відповідача. При
цьому позивач не довів факт
застосування до нього оскарженого
ненормативно-правового акта або те, що
він є суб'єктом відповідних відносин,
на які поширюється дія цього акта.
Оскільки індивідуальні акти можуть
бути оскаржені лише особами,
безпосередні права, свободи чи
охоронювані законом інтереси яких
такими актами порушені, позовні вимоги
ОСОБА_4 не підлягають задоволенню. Крім
того, на думку апелянта, документи, що
підтверджують право власності ОСОБА_4
на земельну ділянку НОМЕР_1, на які
посилається суд першої інстанції, є
сфальсифікованими. У зв'язку з
викладеним в апеляційній скарзі
ставиться питання про скасування
постановленого по справі судового
рішення з винесенням нової постанови
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи
представника третьої особи в підтримку
апеляційної скарги, а також
представника позивача про залишення
оскарженого судового рішення без змін,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
суд апеляційної інстанції приходить до
висновку про необхідність її
задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є
власником суміжної земельної ділянки
АДРЕСА_1 згідно рішення Затоківської СР
від 29 грудня 1999 року № 94, Державного
акта від 15 липня 2005 року серії ЯА № 362296
та Довідки про присвоєння кадастрових
номерів земельним ділянкам від 27
квітня 2005 року за № 06095/05, якою
земельній ділянці НОМЕР_1 було
присвоєно кадастровий номер
:02:022:0025.

Рішенням Затоківської СР від 19 квітня
2011 року за № 243 надано ОСОБА_3 дозвіл на
розробку технічної документації щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку
площею 0,0798 га, для ведення садівництва,
розташовану в АДРЕСА_1.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що оскаржене позивачем
рішення Затоківської СР від 19 квітня 2011
року № 243 за своїм змістом суперечить
чинному рішенню Затоківської СР від 29
грудня 1999 року № 94, яким передано
ОСОБА_3 у приватну власність земельну
ділянку НОМЕР_2 загальною площею 0,043 га.

Проте, з висновком суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог ОСОБА_4 погодитись не можна.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» сільські, селищні, міські ради
є органами місцевого самоврядування,
що представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 названого Закону
вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин є
виключною компетенцією пленарних
засідань сільської, селищної, міської
ради.

На підставі частин 6 та 7 ст. 118
Земельного кодексу України (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) громадяни, зацікавлені
в одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додаються графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки, погодження
землекористувача (у разі вилучення
земельної ділянки, що перебуває у
користуванні інших осіб) та висновки
конкурсної комісії (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.

Рада міністрів Автономної Республіки
Крим, районна, Київська чи
Севастопольська міська державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.

Відповідно до частин 8 та 9 названої
статті Кодексу розроблений проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки подається Комісії з розгляду
питань, пов'язаних з погодженням
документації із землеустрою (далі -
Комісія).

Комісія протягом трьох тижнів з дня
одержання проекту надає відповідному
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування свій
висновок щодо погодження проекту або
відмови у його погодженні. У разі
відмови у погодженні проект
повертається заявнику у зазначений у
цій частині строк.

Підставою відмови у погодженні проекту
може бути лише невідповідність його
положень вимогам законів та прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів.

У разі якщо проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки підлягає
обов'язковій державній експертизі
землевпорядної документації,
погоджений проект подається Комісією
до відповідного органу земельних
ресурсів для здійснення такої
експертизи.

Рада міністрів Автономної Республіки
Крим, районна, Київська чи
Севастопольська міська державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада у двотижневий строк з дня
отримання погодженого проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки (а в разі необхідності
здійснення обов'язкової державної
експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи) приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її у власність.

Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів
України від 05 серпня 2009 року № 844 «Деякі
питання реалізації права власності на
землю громадянами України» приписано
Раді міністрів Автономної Республіки
Крим, обласним, Київській та
Севастопольській міським, районним
державним адміністраціям разом з
сільськими, селищними та міськими
радами забезпечити у разі надходження
від громадянина, який отримав у
користування земельну ділянку до дня
набрання чинності Земельним кодексом
України, заяви про видачу державного
акта на право власності на земельну
ділянку, але рішення про її безоплатну
передачу у власність громадянина
прийнято не було, невідкладно приймати
рішення щодо надання дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складення
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку, з наступним
затвердженням зазначеної документації
та наданням земельної ділянки у
власність відповідно до вимог частини
другої статті 118 та в межах норм,
визначених статтею 121 Земельного
кодексу України.

Системний аналіз наведених норм права
дає підстави вважати, що ними
встановлені підстави, порядок, строки
передачі земельної ділянки у власність
громадян та органи, уповноважені
розглядати ці питання. Вони
передбачають, зокрема, що для передачі
земельної ділянки у власність
зацікавлена особа звертається до
відповідних органів із заявами для
отримання дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки та для надання її у
власність, за результатами розгляду
яких визначені в статті 118 ЗК України
органи приймають одне з відповідних
рішень. При цьому отримання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки не
означає позитивного рішення про
надання її у власність.

Як встановлено матеріалами справи,
рішенням Затоківської СР від 19 квітня
2011 року за № 243 ОСОБА_3 на підставі
відповідної заяви надано дозвіл на
розробку технічної документації щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку
площею 0,0798 га, для ведення садівництва,
розташовану в АДРЕСА_1.

При прийнятті зазначеного вище рішення
відповідач діяв на підставі п. 34 ч. 1 ст.
26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», ст. ст. 12, 89,
118, 120, 121 Земельного кодексу України та
п. 7 постанови Кабінету Міністрів
України від 05 серпня 2009 року № 844.

Проте, як встановлено судом
апеляційної інстанції, протягом більш
ніж трьох років з моменту прийняття
оскарженого рішення органу місцевого
самоврядування, відповідачем не
прийнято рішення про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки та надання її у
власність ОСОБА_3, оскільки на стадії
розробки проекту землеустрою
встановлено факт накладення частини
земельної ділянки, щодо якої
розроблявся проект землеустрою, на
земельну ділянку, що знаходиться у
власності позивача.

За таких обставин апеляційний суд
приходить до висновку, що рішення
Затоківської СР від 19 квітня 2011 року за
№ 243 не порушує прав та законних
інтересів позивача, що виключає
можливість задоволення заявлених по
справі позовних вимог.

Оскільки висновки суду першої
інстанції не відповідають обставинам
справи, і, крім того, судом порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, постановлене судове
рішення на підставі пунктів 3 та 4 ч. 1 ст.
202 КАС України підлягає скасуванню з
винесенням нової постанови про відмову
у задоволенні вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 02 квітня 2014 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
відмовити ОСОБА_4 у задоволенні
позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 20
жовтня 2014 року.

Головуючий:

Судді: