Справа № 826/9745/13-а
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
826/9745/13-а Головуючий у
1-й інстанції: Костенко Д.А.;
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сорочко
Є.О.

Суддів: Земляна
Г.В.

Горбань Н.І.

при секретарі Грисюк
Г.Г.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Деснянському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 13 вересня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Газфаєр Інвест" до
Державної податкової інспекції у
Деснянському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправними дій, визнання
нечинними та скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Газфаєр Інвест" (далі
- ТОВ "Газфаєр Інвест") звернулося до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві (далі - ДПІ у
Деснянському районі) про визнання
протиправними дій щодо проведення
перевірки, оформленої актом від 27.12.2012
р. №5165/22-50/36463916, визнання нечинними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 16.01.2013 р. №,
№, від 04.02.2013 р. №.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 13
вересня 2013 року позов задоволено
частково, скасовано податкові
повідомлення-рішення ДПІ у
Деснянському районі від 16.01.2013 р.
№, №, від 04.02.2013 р. №. В
іншій частині позову відмовлено.
Присуджено на користь позивача судовий
збір у сумі 1147,00 грн. з Державного
бюджету України за рахунок бюджетних
асигнувань Державної податкової
інспекції у Деснянському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві.

На вказану постанову ДПІ у
Деснянському районі подало апеляційну
скаргу, в якій просить її скасувати в
частині задоволення позову та в цій
частині ухвалити нову постанову, якою в
задоволенні позову відмовити,
посилаючи на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи,
ДПІ у Деснянському районі проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку позивача з питань дотримання
вимог податкового законодавства щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати до бюджету
податку на додану вартість та податку
на прибуток по взаємовідносинам з ТОВ
"Трейдпласт" за період з 01.06.2011 р. по
30.06.2011 р., з ТОВ "Тор-говий дім "Дельта" за
період з 01.09.2011 р. по 30.09.2011 р. та з 01.12.2011
р. по 31.12.2011 р., з ТОВ "Профіт А" за період
з 01.05.2012 р. по 31.05.2012 р., за результатами
якої складено акт перевірки від 27.12.2012
р. №5165/22-50/36463916.

Даною перевіркою встановлено
порушення позивачем:

- п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість на 341995,00 грн.;

- пп. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 201.1, 201.4,
201.6 ст. 201 Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток на суму 231942,00 грн.

На підставі акту перевірки
відповідачем винесено податкові
повідомлення-рішення:

- від 16.01.2013 р. №, яким
позивачу збільшено грошове
зобов'язання з податку на прибуток на
суму 257984,50 грн. (за основним платежем -
231942,00 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 26042,50 грн.);

- від 16.01.2013 р. №, яким
збільшено грошове зобов'язання з ПДВ на
412038,75 грн. (за основним платежем - 341995
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 70043,75 грн.);

- від 04.02.2013 р. №, яким
збільшено грошове зобов'язання з ПДВ на
70042,75 грн. штрафних санкцій.

Згідно підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України
не включаються до складу витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Порядок формування податкового
кредиту, підстави його виникнення та
порядок визначення сум податку на
додану вартість, що підлягають
відшкодуванню з Державного бюджету
України, встановлено статтею 198
Податкового кодексу України.

Статтею 198 Податкового кодексу
України, визначено, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з, в тому числі придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг, при цьому датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше, а саме дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 цього
Кодексу не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними або оформлені з
порушенням вимог чи не підтверджені
митними деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Згідно п. 201.6 ст. 201 цього Кодексу
податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Пунктом 201.10 статті 201 цього
Кодексу передбачено, що податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому
числі договори, накладні, рахунки тощо)
мають силу первинних документів лише в
разі фактичного здійснення
господарської операції. Якщо ж
фактичного здійснення господарської
операції не було, відповідні документи
не можуть вважатися первинними
документами для цілей ведення
податкового обліку навіть за наявності
всіх формальних реквізитів таких
документів, що передбачені чинним
законодавством.

Згідно довідки Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України серії АА №619515,
видами діяльності позивача за КВЕД,
зокрема є оптова торгівля деревиною,
будівельними матеріалами та
санітарно-технічним обладнанням,
монтаж водопровідних мереж, систем
опалення та кондиціонування,
будівництво житлових і нежитлових
будівель.

За перевіряємий період позивач
мав фінансового-господарські
відносини з ТОВ "Трейдпласт", ТОВ
"Торговий дім "Дельта" та з ТОВ "Профіт
А", що відображено позивачем в
податковому обліку з податку на
прибуток та з ПДВ та задекларовано у
складі валових витрат -1051582,00 грн., а в
складі податкового кредиту з ПДВ 341995,00
грн.

На підтвердження реальності
виконання правочинів з поставки
товарів та виконання підрядних робіт,
позивачем надано такі первинні
документи: відповідні видаткові та
податкові накладні, рахунки-фактури,
акти приймання-передачі виконаних
робіт, які відповідають вимогам
законодавства та дають можливість
встановити зміст і обсяг поставленого
товару (виконаних робіт),
характеристики його кількісних та
якісних показників, та ціновий вираз.

При цьому, перевіркою не
встановлено відсутність документів
бухгалтерського і податкового обліку,
необхідних для підтвердження валових
витрат та нарахування (сплати) ПДВ по
операціям з ТОВ "Трейдпласт", ТОВ
"Торговий дім "Дельта", ТОВ "Профіт АВ",
обов'язок ведення і зберігання яких
покладено на позивача. Також
перевіркою не встановлено порушень в
оформленні наданих
фінансово-господарських документів
вимогам чинного законодавства.

Як вбачається з акту перевірки
податковим органом не надано належної
оцінки первинним документам, наданих
позивачем при перевірці та не
зазначено жодних зауважень щодо їх
повноти та змісту.

Також, відповідач не заперечує, що
придбання позивачем товарів і робіт у
вищеназваних контрагентів
здійснювалося з метою подальшого їх
використання в господарській
діяльності позивача, зокрема для
виконання взятих на себе зобов'язань
перед замовниками, що вказані в
договорах та актах виконаних робіт, які
містяться в матеріалах справи.

Отже, відповідачем не спростовано
доводів позивача та доказів, наявних у
матеріалах справи, які доводять
товарність та реальність
господарських операцій між позивачем
та зазначеними контрагентами.

Згідно акту перевірки, висновок
податкового органу про допущені
позивачем порушення, ґрунтується лише
на висновках акту перевірки ДПІ у
Оболонському районі м. Києва від 23.11.2011
р. №351/23-1/32657923 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Трейдпласт", акту ДПІ у Печерському
районі м. Києва від 12.04.2012 р. №153/22-2/35710387
та від 31.08.2012 р. №668/22-2/35710387 про
результати перевірки ТОВ "Торговий дім
"Дельта", акта ДПІ у Святошинському
районі м. Києва від 14.08.2012 р. №1357/22-20/34999777
про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Профіт АВ", в
яких зазначено про відсутність фактів
господарських операцій та об'єктів
оподаткування.

Зазначені у акті перевірки
обставини стосуються лише
господарської діяльності контрагентів
та подання ними податкової звітності, і
жодним чином не доводять
недобросовісності позивача та
відсутності реальності господарських
операцій.

Отже, відповідач позбавив ТОВ "Газфаєр
Інвест" права на формування валових
витрат та податкового кредиту через
недотримання вимог податкового
законодавства іншим суб'єктом
господарювання.

Однак, колегія суддів звертає
увагу на те, що чинним законодавством
України на сторону цивільно-правової
угоди - покупця товару (робіт, послуг),
яка є платником податків, не покладено
обов'язку в подальшому за можливі
будь-які неправомірні дії будь-кого з
постачальників (виконавців) при
створенні підприємства та здійсненні
господарської діяльності або через
відсутність висновків зустрічних
перевірок зазнавати певних негативних
наслідків у вигляді позбавлення права
на формування валових витрат та
податкового кредиту та донарахування
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість та податку на прибуток.

Лише встановлення в ході судового
розгляду факту узгодженості дій
платника податків з недобросовісними
постачальниками з метою незаконного
отримання податкових вигод або його
обізнаності з такими діями
постачальників чи сприяння ухиленню
постачальниками товару від виконання
податкових зобов'язань може слугувати
підставою для відмови у праві на валові
витрати та податковий кредит.

Відповідачем не надано судового
рішення, яке б набрало законної сили,
щодо встановлення факту відсутності у
позивача мети на здійснення
господарської діяльності та
відсутності її реального здійснення.
Також не наданого судового рішення в
порядку ст. 234 Цивільного кодексу
України щодо фіктивності правочинів
між позивачем та його контрагентом.

Крім того, згідно постанови
слідчого СВ ДПІ у Деснянському районі
м. Києва Яковлева С.О. від 29.03.2013 р.
по кримінальному провадженню
№0000012, -закрито кримінальне
провадження у відношенні службових
осіб позивача за фактом ухилення від
сплати податку на прибуток в сумі 231942,00
грн. та ПДВ в сумі 341995,00 грн. по
взаємовідносинам з ТОВ "Трейдпласт",
ТОВ "Торговий дім "Дельта", ТОВ "Профіт
АВ", за ознаками злочину, передбаченого
ст. 212 Кримінального кодексу України, у
зв'язку з відсутністю в діях службових
осіб ТОВ "Газфаєр Інвест" складу
кримінального правопорушення.

При цьому, жодним законом не
передбачено право податкового органу
самостійно, в позасудовому порядку,
визнавати нікчемними правочини і дані,
вказані платником податків в
податкових деклараціях.

Таким чином, відповідачем як
суб'єктом владних повноважень не
доведено обґрунтованості прийняття
податкових повідомлень-рішень від
16.01.2013 р. №, №, від 04.02.2013 р.
№, а тому такі рішення є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Разом з тим, колегія суддів
звертає увагу на те, що відповідно до ч.
1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Проте, в резолютивній частині
постанови судом першої інстанції
зазначено, що судові витрати зі сплати
судового збору підлягають стягненню на
користь позивача за рахунок бюджетних
асигнувань ДПІ у Деснянському районі,
що не відповідає вимогам ст. 94 КАС
України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів не погоджується з висновками
суду першої інстанції щодо задоволення
позову в частині порядку стягнення
судового збору, а тому апеляційну
скаргу ДПІ у Деснянському районі
необхідно задовольнити частково,
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 13 вересня 2013 року -
змінити: виключити з резолютивної
частини постанови слова " за рахунок
бюджетних асигнувань Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві ", оскільки в цій
частині постанова ухвалена з
порушенням норм процесуального права.
В іншій частині постанову залишити без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 201, 205,
207 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві - задовольнити
частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 13 вересня 2013 року -
змінити: виключити з резолютивної
частини постанови слова "за рахунок
бюджетних асигнувань Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві".

В іншій частині постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 13
вересня 2013 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в порядку та строки
передбачені ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Земляна Г.В.

Горбань Н.І.

Повний текст постанови
складено 21.10.2014 р.

Головуючий суддя

Сорочко Є.О.

Судді:

Земляна Г.В.

Горбань Н.І.