Справа № 818/2832/14
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 р.Справа № 818/2832/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Старостіна В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання
Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Кандидата у народні депутати
України в одномандатному виборчому
окрузі №157 ОСОБА_1 на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 20.10.2014р. по справі №
818/2832/14

за позовом Кандидата у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі №157 ОСОБА_1

до Кандидата у народні депутати
України в одномандатному виборчому
окрузі №157 ОСОБА_2

про визнання порушень законодавства
про вибори народних депутатів України,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, кандидат у народні депутати
України в одномандатному виборчому
окрузі №157 ОСОБА_1, звернувся до суду з
адміністративним позовом до кандидата
у народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі №157
ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач), в
якому просив суд:

- визнати відсутність компетенції
кандидата у народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі № 157
ОСОБА_2 визначати ступінь грамотності
кандидатів у народні депутати України
на позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року;

- визнати відсутність компетенції
кандидата у народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі № 157
ОСОБА_2 визначати кого із кандидатів у
народні депутати України допускати до
виборів, а кого із кандидатів у народні
депутати України не допускати;

- зобов'язати відповідача кандидата у
народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі №157
ОСОБА_2 спростувати недостовірну
інформацію щодо неграмотності
кандидата у народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі №157
ОСОБА_1;

- зобов'язати відповідача кандидата у
народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі №157
ОСОБА_2 утриматись від
недобросовісного ведення
передвиборної агітації.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 20.10.2014 року
відмовлено у задоволенні
адміністративного позову.

Позивач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 20.10.2014 року та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, позивач посилається на
прийняття оскаржуваної постанови з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а також на доводи
та обставини, викладені в апеляційній
скарзі.

Сторони у судове засідання апеляційної
інстанції не з'явилися, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином.

На підставі ч.8 ст. 177 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа розглянута без участі сторін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зареєстровані кандидатами у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі №157 на позачергових
виборах народних депутатів України 26
жовтня 2014 року.

17 жовтня 2014 року кандидати у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі №157 ОСОБА_1 та ОСОБА_2
взяли участь у телевізійних дебатах, що
проводилися в межах передвиборної
агітації в ефірі Сумської обласної
державної телерадіокомпанії.

Під час теледебатів позивач задав
запитання відповідачу чи підтримує той
внесення змін до Закону України "Про
політичні партії в Україні", у виборче
законодавство, у регламент роботи
державних органів з тим щоб обмежити у
часі право громадян кочувати із однієї
партії до іншої партії, із одного
партійного списку до іншого, із однієї
депутатської фракції до іншої, при
цьому додавши, що відповідач на
попередніх виборах народних депутатів
України у 2012 році балотувався від
партії "Батьківщина", а зараз
балотується від "Народного Фронту" і чи
не є це кон'юнктурою.

Надаючи відповідь на вказане
запитання, кандидат у народні депутати
України ОСОБА_2 зазначив, що він вважає,
що таких малограмотних кандидатів як
ОСОБА_1 не треба допускати до виборів,
оскільки він (ОСОБА_2) не переходив від
однієї партії до іншої.

Позивач, не погодившись із вказаними
діями відповідача, звернувся до суду із
даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
їх безпідставності та
необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Щодо позовних вимог про визнання
відсутності компетенції кандидата у
народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі №157
ОСОБА_2 визначати ступінь грамотності
кандидатів у народні депутати України
на позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року, та
визначати кого із кандидатів у народні
депутати України допускати до виборів,
а кого із кандидатів у народні депутати
України не допускати, колегія суддів
зазначає наступне.

Пунктом 6 частини четвертої статті 106
Кодексу адміністративного судочинства
України визначено, що адміністративний
позов може містити вимогу про
встановлення наявності чи відсутності
компетенції (повноважень) суб'єкта
владних повноважень.

Компетенція - сукупність повноважень,
прав та обов'язків державного органу,
установи або посадової особи, які вони
зобов'язані використовувати для
виконання своїх функціональних
завдань.

Таким чином, компетенцію державного
органу чи посадової особи становлять
їхні повноваження, визначені законом.

Як передбачено пунктом 3 частини другої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України, юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, спори
між суб'єктами владних повноважень з
приводу реалізації їхньої компетенції
у сфері управління, у тому числі
делегованих повноважень.

Так, спори, визначені пунктом 3 частини
другої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, можуть виникати внаслідок
різного тлумачення суб'єктами владних
повноважень законодавства щодо їхньої
компетенції на вирішення певних питань
у сфері управління.

Також спори з приводу компетенції
виникають у разі виявлення
привласнення повноважень іншого
суб'єкта владних повноважень або
перевищення власних повноважень.

При цьому, позивачем у спорах щодо
встановлення компетенції є суб'єкт
владних повноважень, якщо він вважає,
що інший суб'єкт владних
повноважень-відповідач своїми
рішеннями або діями втрутився у його
компетенцію або у випадку, коли
прийняття такого рішення чи вчинення
дій є його прерогативою.

Аналізуючи вищевикладене,
адміністративний позов, відповідно до
приписів пункту 6 частини четвертої
статті 105 Кодексу адміністративного
судочинства України, може містити
вимогу про встановлення компетенції,
однак, така вимога може мати місце лише
у спорі між суб'єктами владних
повноважень, що виник з приводу
реалізації їхньої компетенції у сфері
управління, у тому числі делегованих
повноважень.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів зазначає, що, оскільки в даній
справі позивач та відповідач не є
суб'єктами владних повноважень у
розумінні Кодексу адміністративного
судочинства України, то позовні вимоги
про визнання відсутності компетенції
кандидата у народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі №157
ОСОБА_2 визначати ступінь грамотності
кандидатів у народні депутати України
на позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року, та
визначати кого із кандидатів у народні
депутати України допускати до виборів,
а кого із кандидатів у народні депутати
України не допускати, як спосіб захисту
порушеного права (інтересу), не
відповідають змісту цього права
(інтересу), а отже, вищевказані позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
відповідача кандидата у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі №157 ОСОБА_2
спростувати недостовірну інформацію
щодо неграмотності кандидата у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі №157 ОСОБА_1, колегія
суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.68 Закону України
"Про вибори народних депутатів України"
передвиборною агітацією є здійснення
будь-якої діяльності з метою
спонукання виборців голосувати за або
не голосувати за певного кандидата в
депутати або партію - суб'єкта
виборчого процесу. Передвиборна
агітація може здійснюватися в
будь-яких формах і будь-якими засобами,
що не суперечать Конституції України
та законам України.

Згідно ч. 2 ст. 68 Закону України "Про
вибори народних депутатів України"
передвиборна агітація проводиться,
зокрема, шляхом проведення публічних
дебатів.

Відповідно до ч. 10 ст. 74 Закону України
"Про вибори народних депутатів України"
забороняється розповсюдження завідомо
недостовірних або наклепницьких
відомостей про партію - суб'єкта
виборчого процесу або про кандидата у
депутати, недостовірний або
наклепницький характер яких
встановлено у судовому порядку.

Тобто, необхідною умовою для визнання
дій суб'єкта виборчого процесу, в
даному випадку відповідача, такими, що
порушують встановлену ч.10 ст. 74 Закону
заборону у проведенні передвиборної
агітації є попереднє встановлення
судом недостовірного або
наклепницького характеру
розповсюджуваної інформації в
судовому порядку.

Проте, судове рішення, яким встановлено
недостовірність або наклепницький
характер розповсюджуваної інформації
у відповіді ОСОБА_2 на запитання ОСОБА_1
під час теледебатів - відсутнє.

Таким чином, колегія суддів вважає
вірним висновок суду першої інстанції,
що в задоволенні позову в частині
зобов'язання відповідача кандидата у
народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі №157
ОСОБА_2 спростувати недостовірну
інформацію щодо неграмотності
кандидата у народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі №157
ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Позовну вимогу про зобов'язання
відповідача кандидата у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі № 157 ОСОБА_2
утриматись від недобросовісного
ведення передвиборної агітації
колегія суддів вважає безпідставною, з
огляду на відсутність доказів того, що
відповідач проводить передвиборну
агітацію з порушенням вимог Закону
України "Про вибори народних депутатів
України", а також порушив права, свободи
або інтереси ОСОБА_1, як кандидата у
народні депутати України.

З приводу вимоги апеляційної скарги
про винесення судом апеляційної
інстанції окремої ухвали, колегія
суддів вважає за необхідне зазначити
наступне.

Частиною 1 ст. 208 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд апеляційної
інстанції у випадках і в порядку,
встановлених статтею 166 цього Кодексу,
може постановити окрему ухвалу.

Відповідно до ч.2 ст. 208 Кодексу
адміністративного судочинства України
, в редакцій до 17.11.2011 року було
передбачено, що суд апеляційної
інстанції може постановити окрему
ухвалу в разі допущення судом першої
інстанції порушень норм матеріального
чи процесуального права, які не є
підставою для зміни або скасування
постанови чи ухвали суду першої
інстанції.

17 листопада 2011 року Законом України
"Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих положень
адміністративного судочинства"
наведену частину ст. 208 КАС України було
виключено, у зв'язку з чим суд
апеляційної інстанції позбавлений
права постановити окрему ухвалу в разі
допущення судом першої інстанції
порушень норм права, які не є підставою
для зміни або скасування судового
рішення суду першої інстанції. Внесені
зміни в ст. 208 Кодексу
адміністративного судочинства України
набрали чинності 31.12.2011 року.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що оскільки на момент розгляду справи в
суді апеляційної інстанції ч.2 ст. 208 КАС
України виключена, суд апеляційної
інстанції позбавлений процесуальної
можливості вирішити вказані вимоги
апеляційної скарги.

Отже, колегія суддів, переглянувши
рішення суду першої інстанції, вважає,
що при його прийнятті суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кандидата у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі №157 ОСОБА_1 залишити
без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 20.10.2014р. по
справі № 818/2832/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її оголошення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц
А.О.Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В.
Ральченко І.М.