Справа № 821/985/14
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/985/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Войтович І.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Яковлева Ю.В.,

Лук’янчук О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 21 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
скасування податкових повідомлень -
рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

28.03.2014р. фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області (далі - ДПІ) про скасування
податкових повідомлень-рішень від
20.02.2014р. за № , яким визначено
податкове зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб на загальну суму 33
469,71 грн., та за № , яким визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 43
486,82 грн. Позовні вимоги обґрунтовані
тим, що посадовими особами ДПІ
проведено планову невиїзну перевірку
ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.01.2011р. по 21.12.2012р., за результатами якої
складено акт від 23.01.2014р. №
100/21-03-17-02/НОМЕР_3. Позивач вважає, що
висновки перевірки про заниження ним
чистого доходу через завищення валових
витрат та включення до них витрат по
операціям з Одеською залізницею, ТОВ
«Активія», реальність яких не
підтверджена, є протиправними та
такими, що спростовується первинними
документами та даними податкової
звітності. Враховуючи
необґрунтованість висновків акту
перевірки, прийняті на його підставі
податкові повідомлення-рішення
підлягають скасуванню.

Відповідач заперечував проти позову,
вказуючи, що податковим органом не
допущено порушень вимог чинного
законодавства при прийнятті
оспорюваного податкового
повідомлення-рішення. Вважаючи, що
господарські операції між позивачем та
контрагентами документально не
підтверджені, відповідач просив у
позові відмовити.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 21 травня 2014
року позовні вимоги задоволено в
повному обсязі.

В апеляційній скарзі ДПІ ставить
питання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального права та прийняттям
нової постанови про відмову у позові.

В зв'язку із неявкою сторін, які
належним чином були повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
відповідно п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України,
справа розглядається в порядку
письмового провадження.

Заслухавши доповідача, пояснення
представників сторін, дослідивши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

За результатами планової невиїзної
перевірки ФОП ОСОБА_2 податковим
органом встановленні порушення:

- пп.172.2, 177.4, ст. 177, пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК
України, внаслідок чого занижено
податок на доходи фізичних осіб за 2012р.
у сумі 26775,77 грн.;

- п. 198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, у
результаті чого занижено податок на
додану вартість на загальну суму 34 789,46
грн., в тому числі за періоди: за
березень на суму ПДВ 7,80грн., за липень
на суму ПДВ 34189,50 грн., за листопад на
суму ПДВ 592,16грн.

До таких висновків ДПІ прийшла
внаслідок встановлення факту
завищення валових витрат за 2012р. за
рахунок віднесення до їх складу витрат
по операціям з Одеською залізницею на
суму 39,05 грн., з ТОВ «Активія» на суму 170
947,5 грн. Вважаючи, що позивач таким
чином занизив чистий дохід за 2012р., у
в'язку з чим невірно застосував ставку
податку з доходів фізичних осіб, ДПІ
вважала заниженим цього податку на 26
775,77 грн.

З питань заниження податку на додану
вартість на 34 789,46 грн. ДПІ встановила,
що декларування позивачем операцій із
Одеською залізницею на суму валових
витрат 39,05грн. та ПДВ 7,81 грн. відбулось
за відсутності податкової накладної за
березень 2012р. на загальну суму 46,86 грн.,
сума без ПДВ 39,05 грн., ПДВ 7,81 грн.

Операції з ТОВ «Активія» по поставці
позивачу скрапленого газу у
червні-серпні 2012р. на суму 205 137 грн.,
сума без ПДІ - 170 947,5 грн. ПДВ - 34 189,5
грн., податковий орган вважав такими, що
не носять реального характеру,
здійснені з метою штучного формування
податкового кредиту, оскільки наявна
податкова інформація про порушення
податкового законодавства
постачальником ТОВ «Активія» - ТОВ
«Радіалгруп».

Також податковий орган зазначав, що
позивачем завищено податковий кредит
листопада 2012р. по контрагенту ТОВ «МВ і
К», в зв'язку із подвійним
відображенням в податковій звітності
податкової накладної № 14 від 13.11.2012р., в
якій сума ПДВ складає 592,17 грн.

Виявлені порушення зафіксовані актом
перевірки від 23.01.2014р. №
100/21-03-17-02/НОМЕР_3, на підставі якого
податковим органом 20.02.2014р. прийнято
податкові повідомлення-рішення:

- № про збільшення суми грошового
зобов'язання за платежем податку на
доходи фізичних осіб на суму 33 469,71 грн.,
у тому числі за основним платежем 26 775,77
грн. та за штрафними санкціями у сумі 6
693,94 грн.,

- № про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 43 486,82 грн., у тому числі
за основним платежем у сумі 34 789,46 грн.
та за штрафними санкціями в сумі 8 697,36
грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач на підставі наявних належно
оформлених первинних документів
правомірно включив до складу валових
витрат, витрати по взаємовідносинах з
ТОВ «Активія», в зв'язку із
підтвердженням реальності угод з цим
контрагентом. Крім того, суд першої
інстанції вважав непідтвердженими
наявною податковою звітністю позивача
про включення до неї операції з
Одеською залізницею на суму 46,86 грн., в
т.ч. ПДВ 7,81 грн., та подвійним
облікуванням податкової накладної № 14
від 13.11.2012р., в якій сума ПДВ складає 592,17
грн.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Пунктом 44.1 ст.44 ПК України
передбачено, що для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Відповідно до п.177.2 ст.177 ПК України
об'єктом оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та негрошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної особи -
підприємця.

Пунктом 177.4. цієї ж статті передбачено,
що до переліку витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
операційної діяльності згідно з
розділом III цього Кодексу.

Порядок формування та нарахування
податкового кредиту та валових витрат
у періоді, що перевірявся, визначається
ст.ст.138,139,198 ПК України, відповідно до
яких не дозволяється включати до
складу валових витрат та податкового
кредиту суми, які не підтверджені
належним чином оформленими первинними
документами (розрахункові, платіжні та
інші документи, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачена
правилами ведення податкового обліку),
а також суми витрат на придбання або
виготовлення товарів та послуг, які не
підлягають використанню в
оподаткованих операціях у межах
господарської діяльності платника
податків.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивач до податкового
кредиту березеня 2012р. не включав суму
ПДВ по операції з Одеською залізницею в
розмірі 7,81 грн. по податковій
накладній, виданої на адресу позивача у
березні 2012р. Зазначені обставини
підтверджуються декларацією з ПДВ та
додатком № 5 до неї за березень 2012р.
(а.с.131-133).

Крім того, з реєстру виданих та
отриманих накладних як за березень
2012р., так і за 2012 рік у цілому, не
вбачається факт отримання позивачем
від Одеської залізниці податкової
накладної за березень 2012р. на загальну
суму операції 46,86 грн., в т.ч. ПДВ 7,81 грн.
(а.с.134-141, 156-159).

Відтак, відсутні підстави для висновку,
що позивач неправомірно відніс до
валових витрат 2012р. суму в розмірі
39,05грн., та до податкового кредиту
березня 2012р. - 7,81 грн. по податковій
накладній за березень 2012р., отриманої
від Одеської залізниці.

Надані податковим органом додаткові
документи, зокрема розшифровка
податкових зобов'язань та податкового
кредиту у розрізі контрагентів
(додаток № 5) за травень 2013р.,
підтверджують включення позивачем до
податкового кредиту операції з
Одеською залізницею в розмірі 46,86 грн.,
в т.ч. ПДВ 7,81 грн. по податковій
накладній, виданої у березні 2012р., лише
у травні 2013р., тобто більше ніж через
рік (а.с.154-155).

Таким чином, є доведеними обставини, що
позивач сформував податковий кредит та
валові витрати на підставі податкової
накладної березня 2012р. на суму 46,86 грн.,
в т.ч. ПДВ 7,81 грн., виданої Одеською
залізницею, у травні 2013р., тобто у
період, якій не охоплювався плановою
перевіркою. Оскільки правомірність
формування позивачем податкового
кредиту у травні 2013р. не впливає на
висновки акту перевірки, вона не може
бути предметом дослідження.

Судова колегія погоджується з
правомірністю віднесення позивачем до
валових витрат за 2012 рік суми 170 947,50 грн.
та до податкового кредиту за липень 2012
року суми 34 189,50 грн. по господарським
взаємовідносинам з ТОВ «Активія».

Так, судом першої інстанції
встановлено, що між позивачем та ТОВ
«Активія» 01.06.2012 року укладено
генеральний договір №01/4-ПГ про
поставку газу зрідженого. На виконання
умов даного договору суду надано:
генеральний договір №01/4-ПГ від 01.06.2012
року; специфікація №3 від 16.07.2012 року до
генерального договору №01/4-ПГ від 01.06.2012
року на загальну суму 205137,00 грн., у т.ч.
ПДВ 34 189,50 грн.; податкова накладна № 44
від 16.07.2012 року на загальну суму 205 137,00
грн., у т.ч. ПДВ 34 189,50 грн.; видаткова
накладна № РН-0000069 на загальну суму 205
137,00 грн., у т.ч. ПДВ 34 189,50 грн., платіжні
доручення № 68 від 20.07.2012 року на
загальну суму , №72 від 26.07.2012 року, №80
від 07.08.2012 року, які підтверджують
розрахунок за поставлений товар в
повному обсязі (а.с. 51-56).

Позивачем надані товарно-транспортні
накладні, які підтверджують
транспортування товару (газу
скрапленого) від постачальника
автоперевізником ТОВ «Авто Ліга»,
договір перевезення вантажів
№11-4/04-12 ПВ від 11.04.2012 року, укладеного
між позивачем та ТОВ «Авто Ліга»,
виписка з банківського рахунку ФОП
ОСОБА_2 за 16.08.2012 року, яка свідчить про
сплату транспортних послуг ТОВ «Авто
Лига» в сумі 7 308,00 грн. (а.с. 57-61, 215-217).

Судом першої інстанції також
досліджені обставини подальшої
реалізації придбаного товару (газ
зріджений) позивачем на власній
газозаправній станції, з врахуванням
наявного в нього дозволу на виконання
робіт підищеної небезпеки, що
підтверджує використання придбаного
товару у власній господарській
діяльності.

Підставою для зменшення позивачу
валових витрат та податкового кредиту
стали висновки акту ДПІ м.Кременчуга
від 12.08.2013р. № 1039/16-03-22-02-12/37282213 про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«Активія» з питань дотримання вимог
податкового законодавства з податку на
прибуток та ПДВ по взаємовідносинам з
ТОВ «Радіалгруп» за 2012р. В ході
перевірки не підтверджений факт
транспортування скрапленого газу від
ТОВ «Радіалгруп», який він придбає від
ПАО «Укрнафта», ТОВ «ГазУкраїна 2009»,
«ГазУкраїна 2020», до покупців, в т.ч. ТОВ
«Активія», оскільки
товарно-транспортні накладні
оформлені неналежним чином, відсутні
подорожні листи, паспорти якості. На
підставі викладеного податковим
органом встановлена відсутність
об'єктів оподаткування по операціям з
продажу товару від ТОВ «Активія»
контрагентам-покупцям, в т.ч. ФОП ОСОБА_2

Судова колегія вважає, що зазначений
акт ДПІ не може бути належним доказом
порушень позивачем вимог податкового
законодавства та не спростовує
спроможність ТОВ «Активія» виконати
умови по договору з ФОП ОСОБА_2 Так,
актом ДПІ від 12.08.2013р. № 1039/16-03-22-02-12/37282213
встановлено місцезнаходження ТОВ
«Активія» за юридичною адресою, яке
задекларувало податкові зобов'язання
по операції з позивачем, поставка
позивачу скрапленого газу відповідає
основному виду діяльності - 46.71 оптова
торгівля твердим, рідким, газоподібним
паливом і подібними продуктами.
Зазначений акт перевірки не містить
даних про відсутність у ТОВ «Активія»
умов для ведення господарської
діяльності (а.с.79-89).

З урахуванням закріпленої в ст.204 ЦК
України презумпції правомірності
правочину, а також враховуючи вимоги
ст.71 КАС України, за якою обов'язок
доказування правомірності рішення, дії
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень покладається на такого
суб'єкта, ДПІ повинна була надати суду
належні та достовірні докази своїх
тверджень про те, що задекларована
позивачем операція з придбання ПММ від
ТОВ «Активія» в реальності не
виконувалась, а мало місце лише
документування цієї операції з метою
завищення валових витрат та
податкового кредиту без фактичного
отримання від нього товару. Але такі
дії тягнуть за собою кримінальну
відповідальність за відповідними
статтями Кримінального кодексу
України для тих, хто їх вчиняє.

У даній справі ДПІ не посилається на
факти вчинення представниками сторін
по договору таких дій, і не надає докази
притягнення їх до відповідальності за
такі дії.

Таким чином, ДПІ не довела наявність
умислу у сторін по договору при його
укладанні та виконанні на порушення
публічного порядку, посягання на
суспільні, економічні та соціальні
основи держави.

Оцінюючи наведені обставини в їх
сукупності, судова колегія приходить
до висновку, що позивачем надані
належні та достатні докази, які
підтверджують реальне вчинення
господарської операції позивача з ТОВ
«Активія», використання товару у
власній господарській діяльності та
реальну можливість останнього
здійснити виконання умов договору.

Позиція податкового органу про
нереальність господарської операції
між позивачем та ТОВ «Активія»
ґрунтуються на припущеннях, що є
недостатнім для визнання законним
рішення про зменшення податкового
кредиту та валових витрат за рахунок
сум по господарській операції з цим
контрагентом.

Судова колегія також не погоджується з
висновками акту перевірки про подвійне
відображення позивачем у податковій
звітності листопада 2012р. податкової
накладної від 13.11.2012р. № 14, виданої ТОВ
«МВ і К», на загальну суму 3 553 грн., в
т.ч. ПДВ - 592,17 грн., оскільки зазначене
спростовується реєстром виданих та
отриманих податкових накладних за
листопад 2012р., розшифровкою податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів за листопад 2012р.
(додаток № 5). У податкової звітності з
ПДВ за листопад 2012р. позивачем від
контрагента ТОВ «МВ і К» відображені
дві податкові накладні від 06.11.2012р. № 7
на загальну суму 1 447 грн., в т.ч. ПДВ -
241,17 грн. та від 13.11.2012р. № 14 на загальну
суму 3 553 грн., в т.ч. ПДВ - 592,17 грн.
(а.с.202-214).

Таким чином, відсутні обставини
завищення позивачем податкового
кредиту листопада 2012р. на 592,17 грн.

Аналіз наведеного дає підстав для
висновку про непідтверження висновків
акту перевірки про завищення позивачем
валових витрат та податкового кредиту,
а також про недоведеність відповідачем
правомірності прийнятих податкових
повідомлень-рішень, які правильно
скасовані судом першої інстанції як
незаконні.

Підстав для скасування чи зміни
постанови суду першої інстанції
колегія суддів не вбачає, а доводи
апеляції вважає такими, що висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206,254 КАС
України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів в
Херсонській області - залишити без
задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 21 травня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії сторонам, але може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий:

Н.В.Вербицька

Суддя:
Ю.В.
Яковлев

Суддя:
О.В.
Лук'янчук