Справа № 806/4257/14
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року
Житомир справа № 806/4257/14

категорія
9.1.1

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Токаревої М.С.,

за участі секретаря Смолінської І.П. ,

за участі представників позивача та
відповідача,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом малого приватного
підприємства "Сейко" до
Коростишівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

встановив:

Мале приватне підприємство "Сейко"
звернулося до Житомирського окружного
адміністративного суду з позовом до
Коростишівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення. В обгрунтування
позову, позивач зазначив, що
Коростишівською ОДПІ було проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку з питань дотримання вимог
валютного законодавства, а саме:
термінів розрахунків у сфері ЗЕД при
виконанні експортного договору від
22.10.2013 року №9 укладеного ООО
"Гранит-Альянс", г. Москва ул.Сущевский
Вал, д.3/5А (Росія) за період з 22.10.2013 року
по 01.07.2014 року, та експортного договору
від 12.07.2011 року №02 укладеного з ИП
ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (Росія) за період з
11.10.2013 року по 16.01.2014 року. За
результатами проведеної перевірки
було складено акт від 25.07.2014 року
№135/22/13564584. На підставі вказаного акту
відповідачем було винесено податкове
повідомлення-рішення від 1 серпня 2014
року №, яким позивачу нараховано
пеню за порушення термінів розрахунків
у сфері зовнішньоекономічної
діяльності, за невиконання
зобов'язання на загальну суму 80633,33 грн.
Позивач вважає, що оскаржуване
податкове повідомлення-рішенння
винесено з порушенням норм чинного
законодавства, а тому просить визнати
його протиправним і скасувати.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
підстав викладених у позовній заяві та
просив позов задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав та
заперечував проти його задоволення,
вказав, що на його думку контролюючий
органом про винесенні оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення було
дотримано всіх вимог чинного
законодавства.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
письмові докази наявні у матеріалах
справи, дійшов висновку, що позов
необхідно задовольнити з наступних
підстав.

Як встановлено судом Коростишівською
ОДПІ було проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку з
питань дотримання вимог валютного
законодавства, а саме: термінів
розрахунків у сфері ЗЕД при виконанні
експортного договору від 22.10.2013 року №9
укладеного ООО "Гранит-Альянс", г.
Москва ул.Сущевский Вал, д.3/5А (Росія) за
період з 22.10.2013 року по 01.07.2014 року, та
експортного договору від 12.07.2011 року №02
укладеного з ИП ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (Росія)
за період з 11.10.2013 року по 16.01.2014 року.

За результатами проведеної перевірки
було складено акт від 25.07.2014 року
№135/22/13564584, у якому відображено
порушення позивачем ст.1 Закону України
"Про порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті", яке полягає у
порушенні термінів надходження
валютної виручки при виконанні
експортного договору від 12.07.2011 року
№02, укладеного з ИП ОСОБА_1 (Росія), та
експортного контракту від 22.10.2013 року
№9, укладеного з ООО
"Гранит-Альянс"(Росія).

На підставі вказаного акту
відповідачем було винесено податкове
повідомлення-рішення від 1 серпня 2014
року №, яким позивачу нараховано
пеню за порушення термінів розрахунків
у сфері зовнішньоекономічної
діяльності, за невиконання
зобов'язання на загальну суму 80633,33 грн.
У вказаному податковому
повідомленні-рішенні відповідач
вказує, що МПП "Сейко" пеню нараховано
за порушення ст.1 Закону України "Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті".

Як вбачається з матеріалів справи МПП
"Сейко" було укладено експортний
договір від 22.10.2013 року №9 з ООО
"Гранит-Альянс", г. Москва ул.Сущевский
Вал, д.3/5А (Росія) та експортний договір
від 12.07.2011 року №02 з ИП ОСОБА_1, АДРЕСА_1
(Росія).

На виконання умов даних договорів
позивачем нерезидентам України - ИП
ОСОБА_1 (Росія) та ООО
"Гранит-Альянс"(Росія) було здійснено .
Датою митного оформлення даного товару
є 08 серпня 2008 року, що підтверджується
копією ВДМ №101030013/8/000959. Граничним
терміном надходження виручки по даній
поставці було 04 лютого 2009 року.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України
"Про порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті" ( у редакції чинні на
момент виникнення спірних
правовідносин) виручка резидентів у
іноземній валюті підлягає зарахуванню
на їх валютні рахунки в уповноважених
банках у строки виплати
заборгованостей, зазначені в
контрактах, але не пізніше 180
календарних днів з дати митного
оформлення (виписки вивізної вантажної
митної декларації) продукції, що
експортується, а в разі експорту робіт
(послуг), прав інтелектуальної
власності - з моменту підписання акта
або іншого документа, що засвідчує
виконання робіт, надання послуг,
експорт прав інтелектуальної
власності. Перевищення зазначеного
строку потребує висновку центрального
органу виконавчої влади з питань
економічної політики.

У описовій частині акту відповідач
вказує, що постановами Правління
Національного банку України від 14.05.2013,
№ 163 та від 14.11.2013 року № 453 "Про зміну
строків розрахунків за операціями з
експорту та імпорту товарів і
запровадження обов'язкового продажу
надходжень в іноземній валюті" було
змінено строк розрахунків у іноземній
валюті та встановлено, що такий
розрахунок здійснюється у 90 денний
термін.

Статтею 58 ПК України встановлено чіткі
вимоги до оформлення податкового
повідомлення-рішення. Зокрема п.58.1 ст.58
ПК України визначено, що податкове
повідомлення-рішення містить підставу
для такого нарахування (зменшення)
податкового зобов'язання та/або
зменшення (збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість; посилання на норму
цього Кодексу та/або іншого закону,
контроль за виконанням якого покладено
на контролюючі органи, відповідно до
якої був зроблений розрахунок або
перерахунок грошових зобов'язань
платника податків; суму грошового
зобов'язання, що повинен сплатити
платник податку; суму зменшеного
(збільшеного) бюджетного відшкодування
та/або зменшення від'ємного значення
результатів господарської діяльності
або від'ємного значення суми податку на
додану вартість.

Суд вважає за необхідне вказати, що ні у
висновках акту перевірки від 25.07.2014
року №135/22/13564584, ні у податковому
повідомленні-рішенні не було
зазначено, що позивачем порушено
терміни розрахунків у іноземній валюті
визначених постановами Правління
Національного банку України від 14.05.2013,
№ 163 та від 14.11.2013 року № 453 "Про зміну
строків розрахунків за операціями з
експорту та імпорту товарів і
запровадження обов'язкового продажу
надходжень в іноземній валюті". У
оскаржуваному податковому
повідомленні-рішення лише вказано, що
МПП "Сейко" порушило ст.1 Закону України
"Про порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті", якою визначено, що
виручка резидентів у іноземній валюті
підлягає зарахуванню на їх валютні
рахунки в уповноважених банках у
строки виплати заборгованостей,
зазначені в контрактах, але не пізніше
180 календарних днів з дати митного
оформлення. Також у акті вказано, що
максимальний термін прострочення
надходження готівки становить 121 день,
що не перевищує 180 денний термін
визначений ст.1 Закону України "Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті".

Зважаючи на викладене, суд дійшов
висновку, що у відповідача були
відсутні підстави для нарахування
позивачу пені за порушення ст.1 Закону
України "Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті",
оскільки ним не було перевищено 180
денний термін зарахування валюти
визначений цією нормою.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми
процесуального права при розгляді
судом спору щодо правомірності рішення
контролюючого органу, яким платнику
податків донараховані грошові
зобов'язання, презюмується
добросовісність платника податків,
якщо зазначеним органом не доведено
інше.

Враховуючи наведені обставини, суд
вважає, що позовні вимоги позивача є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню, а оспорюване податкове
повідомлення-рішення підлягає
скасуванню.

Керуючись статтями 122, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

постановив:

Позовні вимоги малого приватного
підприємства "Сейко" задовольнити.

Визнати податкове
повідомлення-рішення Коростишівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від 1
серпня 2014 року № протиправним та
скасувати його.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
М.С. Токарева

Повний текст постанови виготовлено: 07
жовтня 2014 р.