Справа № 826/10049/14
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Погрібніченка І.М.,
розглянувши у письмовому провадження
адміністративну справуза позовом
Приватного підприємства
«Бонвояж»доВідділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у місті
Києвіпровизнання протиправними дій та
скасування постанов, -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулось Приватне
підприємство «Бонвояж» (далі - ПП
«Бонвояж», позивач) з адміністративним
позовом до Відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у місті
Києві (далі - ВДВС Дарницького РУЮ у м.
Києві, відповідач) про:
- визнання протиправними дій
відповідача щодо прийняття постанови
від 27 травня 2014 року по виконавчому
провадженню № 43185441 про стягнення з
позивача виконавчого збору в розмірі 10
- скасування постанови відповідача від
27 травня 2014 року про стягнення з
позивача виконавчого збору в розмірі 10
678,50 грн., винесену по виконавчому
провадженню № 43185441;
- визнання протиправними дій
відповідача щодо прийняття постанови
від 27 травня 2014 року по виконавчому
провадженню № 43185441 про стягнення з
позивача витрат на проведення
виконавчих дій в розмірі 50,00 грн.;
- скасування постанови відповідача від
27 травня 2014 року про стягнення з
позивача витрат на проведення
виконавчих дій в розмірі 50,00 грн.,
винесену по виконавчому провадженню №
В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилається на те, що
оскаржувані постанови є протиправними
та такими що підлягають скасуванню, а
дії відповідача щодо їх винесення -
неправомірними, у зв'язку з тим, що у
ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві не було
жодних для цього правових підстав.
Крім того позивач зазначає, що ним
повністю та своєчасно виконанні
обов'язки боржника по виконавчому
провадженні № 43185441, строк встановлений
ПП «Бонвояж» для добровільного
виконання рішення суду порушений не
Під час розгляду справи представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.
Відповідач надав заперечення проти
адміністративного позову, в яких
зазначав, що оскаржувані постанови від
27 травня 2014 року по виконавчому
провадженні № 43185441 прийняті на
підставі та у відповідності до норм
чинного законодавства, його дії щодо
винесення вказаних постанов є
правомірними, а тому просив в
задоволенні позовних вимог відмовити в
В судове засідання представник
відповідача не з'явився, причину не
явки суду не повідомив, про дату, час та
місце судового розгляду повідомлений
Відповідно до вимог ч. 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України), в зв'язку з
неявкою в судове засідання
представника відповідача, суд дійшов
висновку про доцільність розгляду
справи у письмовому провадженні.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представника позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
06 травня 2014 року головним державним
виконавцем відділу Державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
Шпаком О.І., на підставі наказу №
Господарським судом міста Києва,
прийнято постанову про відкриття
виконавчого провадження № 43185441 з
примусового виконання рішення суду,
яким зобов'язано стягнути з Приватного
підприємства «Бонвояж» на користь
Дочірньої компанії «Газ України»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» заборгованість в
загальній сумі боргу 789 572,46 грн.
Вказаною постановою боржнику (ПП
«Бонвояж») встановлено строк до 12
травня 2014 року для добровільного
виконання рішення суду.
13 травня 2014 року головним державним
виконавцем відділу Державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
Шпаком О.І. прийнято постанову про
відкладення провадження виконавчих
дій до 18 травня 2014 року.
27 травня 2014 року головним державним
виконавцем відділу Державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
Шпаком О.І. прийнято постанову про
стягнення з ПП «Бонвояж» виконавчого
збору у розмірі 10 678,50 грн. та
постанову про стягнення з ПП «Бонвояж»
витрат на проведення виконавчих дій в
Не погоджуючись з вказаними
постановами відповідача від 27 травня
2014 року та діями відповідача щодо їх
прийняття, позивач звернувся до суду з
даним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 КАС
України надані сторонами докази та
пояснення, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини, суд
частково погоджується з доводами
позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції
України (тут і далі по тексту всі
нормативно-правові акти вказані в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) правовий
порядок в Україні ґрунтується на
засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
регулюються Законом України «Про
виконавче провадження» від 21 квітня 1999
року № 606-ХІV (далі - Закон № 606-ХІV) та
іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 11 Закону № 606-ХІV
встановлено, що державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби (частина 1 статті 25
Закону № 606-ХІV).

Згідно з частиною 2 статті 25 Закону №
606-ХІV, державний виконавець протягом
трьох робочих днів з дня надходження до
нього виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Також, згідно зі статтею 5 Закону №
606-ХІV - вимоги державного виконавця
щодо виконання рішень обов'язкові для
всіх органів, організацій, посадових
осіб, фізичних і юридичних осіб на
території України. Державному
виконавцю повинні бути безоплатно
надані у встановлений ним строк
інформація, документи або їх копії,
необхідні для здійснення його
повноважень. Невиконання законних
вимог державного виконавця тягне за
собою відповідальність згідно із
законом.

Частиною 1 статті 28 Закону № 606-ХІV
передбачено, що у разі невиконання
боржником рішення майнового характеру
у строк, встановлений частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
його виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 7 статті 28 Закону №
606-ХІV, у разі завершення виконавчого
провадження з виконання рішення
немайнового характеру та в разі
закінчення виконавчого провадження з
підстав, передбачених статтею 49 цього
Закону, якщо виконавчий збір не
стягнуто, державний виконавець не
пізніше наступного робочого дня після
завершення (закінчення) такого
виконавчого провадження відкриває
виконавче провадження за постановою
про стягнення виконавчого збору.

Витрати органів державної виконавчої
служби, пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій щодо
забезпечення примусового виконання
рішень, є витратами виконавчого
провадження (ч. 1 статті 41 Закону №
606-ХІV).

Згідно з ч. 5 статті 41 Закону № 606-ХІV, про
стягнення з боржника витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, державний виконавець
виносить постанову, яка затверджується
начальником відповідного відділу
державної виконавчої служби. Зазначена
постанова надсилається сторонам не
пізніше наступного робочого дня після
її винесення і може бути оскаржена ними
до суду у десятиденний строк.

Як вбачається з матеріалів справи, 06
травня 2014 року головним державним
виконавцем відділу Державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
Шпаком О.І., на підставі наказу №
5011-67/11357-2012 виданого 16 жовтня 2012 року
Господарським судом міста Києва,
прийнято постанову про відкриття
виконавчого провадження № 43185441 з
примусового виконання рішення суду,
яким зобов'язано стягнути з Приватного
підприємство «Бонвояж» на користь
Дочірньої компанії «Газ України»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» заборгованість в
загальній сумі боргу 789 572,46 грн.

Вказаною постановою боржнику (ПП
«Бонвояж») встановлено строк до 12
травня 2014 року для добровільного
виконання рішення суду.

З копії зворотнього поштового
повідомлення вбачається, що постанова
відповідача від 06 травня 2014 року про
відкриття виконавчого провадження
отримана боржником 12 травня 2014 року, у
зв'язку з чим, 13 травня 2014 року головним
державним виконавцем відділу
Державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві Шпаком О.І. прийнято
постанову про відкладення провадження
виконавчих дій до 18 травня 2014 року
(відомості стосовно направлення та
вручення зазначеної постанови від 13
травня 2014 року відповідачем на час
розгляду справи суду не надані).

У той же час, позивач стверджував, що
зазначену постанову про відкладення
виконавчих дій ним було отримано 01.07.2014
року разом з оскаржуваними
постановами.

З матеріалів справи вбачається, що 20
травня 2014 року ПП «Бонвояж» звернувся
до відповідача із заявою про
відкладення провадження виконавчих
дій (вих. № 469).

Вказаною заявою боржник повідомляв
ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві про те,
що 04 жовтня 2012 роки ПП «Бонвояж»
добровільно погасило заборгованість у
розмірі 682 787,43 грн., про що свідчить
копія виписки з банківського рахунку
від 04 жовтня 2012 року та просить
відповідача відкласти проведення
виконавчих дій строком на 10 робочих
днів.

Крім того, матеріали виконавчого
провадження містять в собі копію
платіжного доручення № 29 від 20.05.2014
року, з якого вбачається, що ПП
«Бонвояж» 20 травня 2014 року добровільно
сплатило залишок заборгованості в
розмірі 106 785,03 грн.

27 травня 2014 року головним державним
виконавцем відділу Державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
Шпаком О.І. по виконавчому провадженню
№ 43185441 прийнято постанову про
стягнення з ПП «Бонвояж» виконавчого
збору у розмірі 10 678,50 грн. та
постанову про стягнення з ПП «Бонвояж»
витрат на проведення виконавчих дій в
сумі 50,00 грн.

Також, 27 травня 2014 року відповідачем
прийнято постанову про закінчення
виконавчого провадження № 43185441, яку
мотивовано тим, що залишок боргу в
розмірі 106 785,03 грн., перераховано
боржником згідно платіжного доручення
№ 29 від 27 травня 2014 року.

Щодо встановлених під час розгляду
даної адміністративної справи фактів
суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Водночас, п. 8 ч. 1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
зазначено, що позивач - особа, на захист
прав, свобод та інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

Отже, до адміністративних судів можуть
бути оскаржені рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ним при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушуються, створено або
створюють перешкоди для реалізації або
мають місце інші ущемлення прав чи
свобод.

У той же час, суд зазначає, що до
компетенції відповідача згідно
частини 1 статті 28 та частини 5 статті 41
Закону № 606-XIV, у разі наявності підстав,
передбачених цим Законом відноситься,
прийняття постанов про стягнення
виконавчого збору та стягнення витрат
на проведення виконавчих дій.

Отже, на думку суду, визнання
протиправними дій відповідача з
прийняття постанов про стягнення
виконавчого збору та витрат на
проведення виконавчих дій, не буде мати
на меті відновлення порушених прав та
інтересів позивача, через неналежно
обраний спосіб захисту, у зв'язку із чим
відповідні вимоги позивача задоволені
бути не можуть.

У той же час, надаючи оцінку
правомірності вказаних постанов
відповідача, суд виходить з того, що
стягнення з позивача виконавчого збору
та витрат на проведення виконавчих дій
можливі лише у разі невиконання
судового рішення боржником у
добровільному порядку та здійснення
державним виконавцем його виконання у
примусовому порядку.

Як встановлено під час розгляду справи,
позивач добровільно виконав судове
рішення, жодні заходи з його
примусового виконання відповідачем не
вживалися.

Окрім цього, судом не можуть бути
прийняті до уваги доводи відповідача,
що сплив терміну на добровільне
виконання судового рішення настав
18.05.2014 року, оскільки постанова про
відкладення провадження виконавчих
дій від 13.05.2014 року, якою його
встановлено, була отримана позивачем
лише 01.07.2014 року, тобто після виконання
ним судового рішення у повному обсязі.

А відтак, позивач вчасно не був
обізнаний про такі встановлені строки.

Таким чином, постанови Відділу
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у місті Києві від 27 травня 2014
року про стягнення з ПП «Бонвояж»
виконавчого збору в розмірі 10 678,50 грн.
та від 27 травня 2014 року про стягнення
витрат на проведення виконавчих дій в
розмірі 50,00 грн., винесені в рамках
виконавчого провадження № 43185441 не
ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства, у зв'язку із чим
підлягають скасуванню.

Частиною 3 статті 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КАС України,
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого: суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно статей 69, 70 КАС України, доказами
в адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на
підставі пояснень сторін, третіх осіб
та їхніх представників, показань
свідків, письмових і речових доказів,
висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати
надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.

Відповідно до частини першої статті 71
КАС України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищезазначене, суд
всебічно, повно та об'єктивно, за
правилами, встановленими статтею КАС
України, перевіривши наявні у справі
докази та заслухавши пояснення
представників сторін по справі, вважає,
що позовні вимоги є частково
обґрунтованими, в зв'язку із чим, позов
підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 статті 94 КАС України
якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Крім того, згідно з ч. 3 статті 94 КАС
України, суд присуджує на користь
позивача здійснені ним документально
підтверджені витрати по сплаті
судового збору у розмірі 182,70 грн. з
Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. ст. 158-163,
ст. 167, ст. 181, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Приватного
підприємства «Бонвояж» задовольнити
частково.

2. Визнати протиправною та скасувати
постанову Відділу Державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
від 27 травня 2014 року про стягнення з
Приватного підприємства «Бонвояж»
виконавчого збору в розмірі 10 678, 50
грн., винесену по виконавчому
провадженню № 43185441.

3. Визнати протиправною та скасувати
постанову Відділу Державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
від 27 травня 2014 року про стягнення з
Приватного підприємства «Бонвояж»
витрат на проведення виконавчих дій в
розмірі 50, 00 грн., винесену по
виконавчому провадженню № 43185441.

4. В задоволенні решти позовних вимог
Приватного підприємства «Бонвояж» -
відмовити.

5. Присудити з Державного бюджету
України на користь Приватного
підприємства «Бонвояж» понесені ним
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 187, 20 грн. (сто вісімдесят сім
гривень 20 копійок).

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 КАС України та
може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статями 185-187 КАС України, шляхом
подання через суд першої інстанції
апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко