Справа № 823/2284/14
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року
справа № 823/2284/14

16 год. 55 хв.
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого - судді Паламара П.Г.,

при секретарі - Овсієнко О.І.,

за участю представника позивача
Примака В.А. - за довіреністю,
представника відповідачів Постоленко
І.В. - за довіреностями, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
клопотання позивача про призначення
судової бухгалтерської експертизи по
адміністративній справі за позовом
державної організації «Комбінат
«Дніпро» Державного Агентства Резерву
України до Смілянської об'єднаної
Державної фінансової інспекції в
Черкаській області, Державної
фінансової інспекції в Черкаській
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Державна організація «Комбінат
«Дніпро» Державного Агентства Резерву
України (далі - позивач) звернулась до
Черкаського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Смілянської об'єднаної Державної
фінансової інспекції в Черкаській
області (далі - відповідач 1), Державної
фінансової інспекції в Черкаській
області (далі - відповідач 2), в якому, з
урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог, просить:

- визнати протиправними дії
відповідача Смілянської ОДФІ в частині
п. 2 вимоги про усунення порушення
бюджетного законодавства
передбаченого п. 4 постанови КМУ від
30.08.2002 № 1298 «Про оплату праці
працівників на основі Єдиної тарифної
сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати
праці, працівників установ, закладів,
та організацій окремих галузей
бюджетної сфери» та п. 2.2 наказу
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України «Про умови оплати
праці працівників державних
організацій системи державного
матеріального резерву» від 03.01.2012 року
№ 4;

- зобов'язати Смілянську ОДФІ в
Черкаській області виключити п. 2 з
вимоги щодо усунення порушень від
23.06.2014р. №05-50/1045;

- визнати протиправними дії
відповідача Смілянської ОДФІ в частині
п. 4 вимоги від 23.06.2014р. №05-50/1045 щодо
усунення порушень ч.4 ст. 23 Бюджетного
кодексу України та абз. 16, 19 ч. 4 ст. 13
Бюджетного кодексу України;

- зобов'язати Смілянську ОДФІ в
Черкаській області виключити з вимоги
щодо усунення порушень від 23.06.2014р.
№05-50/1045 положення п.4;

- визнати неправомірними дії
відповідача Державної фінансової
інспекції в Черкаській області по
зупиненню операцій ДО «Комбінат
«Дніпро» бюджетними коштами на
підставі п. 2 ч. 1ст. 117 Бюджетного
кодексу України,згідно розпорядження
начальника Державної фінансової
інспекції в Черкаській області Велько
Т.М. № 74 від 02.07.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що працівниками Смілянської
об'єднаної Державної фінансової
інспекції в Черкаській області (далі -
Смілянська ОДФІ в Черкаській області)
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності ДО
«Комбінат «Дніпро» за період з 01.05.2013р.
по 31.03.2014р. За наслідками ревізії
складено акт від 22.05.2014р. за № 05-19/77 та
винесена вимога 23.06.2014р. за № 05-50/1045 щодо
усунення порушень вимог бюджетного
законодавства, а саме: здійснення
покриття видатків спеціального фонду
бюджету за рахунок загального фонду на
загальну суму 118,00 тис. грн. З п.п. 2, 4
вимоги щодо усунення порушень позивач
не погоджується, а тому оскаржує дії
відповідача в судовому порядку та
просить суд задовольнити уточнені
позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідачів
заперечувала проти позовних вимог та
просила відмовити в їх задоволенні,
надавши суду заперечення проти позову
та документи в їх обґрунтування.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши подані документи і
матеріали, повно, всебічно, об'єктивно
дослідивши надані у справі докази,
надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов
до такого висновку.

Державна організація «Комбінат
«Дніпро» Державного агентства резерву
України зареєстрована виконавчим
комітетом Смілянської міської ради
29.10.1997 року (20704, Черкаська область, м.
Сміла, вул. І.Франка, 18),
ідентифікаційний код 14373242.

Статус органу державного фінансового
контролю в Україні, його функції та
правові основи діяльності визначені
Законом України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні» від 26.01.1993 № 2939-ХІІ
(далі - Закон № 2939).

Статтею 2 Закону України № 2939
визначено, що головними завданнями
органу державного фінансового
контролю є: здійснення державного
фінансового контролю за використанням
і збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Відповідно до п.п. 15 п. 6 Положення про
Державну фінансову інспекцію України,
затвердженого указом Президента
України від 23.04.2011 року №499/2011, державна
фінансова інспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку
пред'являти керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства.

Посадовими особами Смілянської ОДФІ в
Черкаській області у період з 25.03.2014р.
до 15.05.2014р. відповідно до п.2.42 плану
контрольно-ревізійної роботи
Державної фінансової інспекції
України на І квартал 2014 року та на
підставі направлення, виданого
начальником Смілянської ОДФІ в
Черкаській області, проведено планову
ревізію фінансово-господарської
діяльності державної організації
«Комбінат «Дніпро» за період з 01.05.2013р.
до 31.03.2014р.

За результатами ревізії складено акт
від 22.05.2014 № 05-19/77.

Позивачем 27.05.2014р. за вих. № 312 подано
заперечення на висновки акту
перевірки, які відповідачем 1
розглянуті та залишені без
задоволення.

На підставі акту ревізії Смілянською
Об'єднаною державною фінансовою
інспекцією в Черкаській області
винесено вимогу щодо усунення порушень
(Лист від 23.06.2014 № 05-50/1045), у тому числі:

- п. 2 позивачем порушено вимоги п. 4
постанови Кабінету Міністрів України
від 30.08.2002 року № 1298 «Про оплату праці
працівників на основі Єдиної тарифної
сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати
праці, працівників установ, закладів та
організацій окремих галузей бюджетної
сфери» (далі - Постанова № 1298) та п. 2.2
наказу Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України «Про умови
оплати праці працівників державних
організацій системи державного
матеріального резерву» від 03.01.2012р. №4
(далі - Наказ №4) Комбінатом нараховано
та виплачено матеріальні допомоги
ОСОБА_5, ОСОБА_6 в розмірі більше ніж
один посадовий оклад на рік, що є
порушенням вищезгаданих
нормативно-правових актів на загальну
суму 3106, 81грн. та, як наслідок, зайвого
проведення нарахувань та перерахувань
єдиного соціального внеску на суму 1127,
77 грн., у зв'язку з чим необхідно вжити
заходів для відшкодування даного
порушення відповідно чинного
законодавства;

- п. 4 в порушення вимог частини 4
ст. 23 Бюджетного кодексу України від
08.07.2010 року № 2456-VI (далі - БКУ) та абз. 16, 19
частини 4 ст. 13 БКУ позивачем у періоді з
01.07.2013р. по 31.03.2014р. використано кошти
загального фонду бюджету на покриття
витрат спеціального фонду на загальну
суму 117999,65 грн., у зв'язку із чим
необхідно вжити заходів для
відновлення касових видатків
загального фонду бюджету відповідно до
чинного законодавства за
січень-березень 2014р. в сумі 19545, 17 грн. та
липень-грудень 2013р. перерахувати до
державного бюджету України кошти в
сумі 98545, 48 грн.

Державною фінансовою інспекцією в
Черкаській області 02.07.2013р. прийняте
розпорядження № 74 про зупинення
операцій з бюджетними коштами на
рахунках позивача, один примірник
якого направлено на адресу ДО
«Комбінат «Дніпро» у відповідності до
п. 4 Порядку зупинення операцій з
бюджетними коштами, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 19.01.2011р. № 21.

На адресу ДО «Комбінат «Дніпро»
направлено один примірник рішення.

У акті ревізії від 22.05.2014р. № 05-19/77
зазначено, що у періоді з 01.07.2013р. по
31.03.2014р. на спеціальний рахунок
позивача надходили кошти від надання
платних послуг, у тому числі на
покриття витрат з оплати
електроенергії. Але, відповідно до
звітів «Про надходження і використання
коштів, отриманих як плата за послуги»
(форма № 4-1д) та банківських виписок,
комбінатом сплачено за спожиту
електроенергію в сумі меншій ніж та, що
надійшла на вищезазначені цілі.

А тому, відповідач зробив висновок, що
позивачем порушено вимоги абз. 16, 19 ч. 4
ст. 13 та ч. 4 ст. 23 Бюджетного кодексу
України, що призвело до
необґрунтованого покриття витрат
спеціального фонду за рахунок
загального фонду (без відновлення
видатків загального фонду) на загальну
суму 117999, 65 грн. ( з них за період з 01.07.2013
по 31.12.2013 на суму 98454,48 грн., з 01.01.2014 по
31.03.2014 на суму 19545,17 грн.

Позивач, щодо проведення оплати за
електроенергію у вказаних сумах не
заперечував. Однак зазначив, що
порушень Бюджетного кодексу України
ним допущено не було, з огляду на те, що
оплата за електроенергію у 2013 та 2014
роках проводиться згідно
затвердженого кошторису. Оплата за
електроенергію зі спеціального фонду
проведена у менших розмірах ніж
надійшло на покриття цих витрат, а
оплата проведена коштами загального
фонду лише тому, що у попередні періоди
більше коштів за електроенергію
сплачувалось за рахунок спеціального
фонду.

Частинами 1-3 ст. 13 БК України визначено,
що складовими частинами бюджету є
загальний та спеціальний фонд. До
загального фонду входять всі доходи
бюджету, крім тих, що призначені для
зарахування до спеціального фонду
бюджету; всі видатки бюджету, що
здійснюються за рахунок надходжень
загального фонду бюджету; кредитування
бюджету (повернення кредитів до
бюджету без визначення цільового
спрямування та надання кредитів з
бюджету, що здійснюється за рахунок
надходжень загального фонду бюджету);
фінансування загального фонду бюджету.
Складовими частинами спеціального
фонду бюджету є: доходи бюджету
(включаючи власні надходження
бюджетних установ), які мають цільове
спрямування; видатки бюджету, що
здійснюються за рахунок конкретно
визначених надходжень спеціального
фонду бюджету (у тому числі власних
надходжень бюджетних установ);
кредитування бюджету (повернення
кредитів до бюджету з визначенням
цільового спрямування та надання
кредитів з бюджету, що здійснюється за
рахунок конкретно визначених
надходжень спеціального фонду
бюджету); фінансування спеціального
фонду бюджету.

Відповідно до абз 16,19 ч.4 ст. 13 БК України
власні надходження бюджетних установ
використовуються (з урахуванням
частини дев'ятої статті 51 цього
Кодексу) на організацію додаткової
(господарської) діяльності бюджетних
установ (за рахунок надходжень
підгрупи 2 першої групи); господарські
потреби бюджетних установ, включаючи
оплату комунальних послуг і
енергоносіїв (за рахунок надходжень
підгруп 2 і 4 першої групи); організацію
основної діяльності бюджетних установ
(за рахунок надходжень підгруп 1 і 3
другої групи); виконання відповідних
цільових заходів (за рахунок
надходжень підгрупи 2 другої групи).

Частиною 7 ст.13 БК України визначено, що
передача коштів між загальним та
спеціальним фондами бюджету
дозволяється тільки в межах бюджетних
призначень шляхом внесення змін до
закону про Державний бюджет України,
прийняття рішення про місцевий бюджет
або про внесення змін до нього (крім
випадку, передбаченого частиною другою
статті 57 цього Кодексу). А відповідно до
ч. 8 цієї статті платежі за рахунок
спеціального фонду бюджету
здійснюються в межах коштів, що
фактично надійшли до цього фонду на
відповідну мету (з дотриманням вимог
частини другої статті 57 цього Кодексу),
якщо цим Кодексом та/або законом про
Державний бюджет України (рішенням про
місцевий бюджет) не встановлено інше.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 БК України .
Витрати спеціального фонду бюджету
мають постійне бюджетне призначення,
яке дає право провадити їх виключно в
межах і за рахунок фактичних
надходжень спеціального фонду бюджету
(з дотриманням вимог частини другої
статті 57 цього Кодексу), якщо цим
Кодексом та/або законом про Державний
бюджет України (рішенням про місцевий
бюджет) не встановлено інше.

Частиною 9 ст. 51 БК України визначено, що
якщо обсяги власних надходжень
бюджетних установ перевищують
відповідні витрати, затверджені
законом про Державний бюджет України
(рішенням про місцевий бюджет),
розпорядник бюджетних коштів
передбачає спрямування таких
надпланових обсягів у першу чергу на
погашення заборгованості з оплати
праці, нарахувань на заробітну плату,
стипендій, комунальних послуг та
енергоносіїв. Якщо такої
заборгованості немає, розпорядник
бюджетних коштів спрямовує 50 відсотків
коштів на заходи, що здійснюються за
рахунок відповідних надходжень, і 50
відсотків коштів - на заходи, необхідні
для виконання основних функцій, але не
забезпечені коштами загального фонду
бюджету за відповідною бюджетною
програмою.

Отже суд дійшов висновку, що платежі за
спожиту електроенергію при додатковій
(господарській) діяльності повинні
сплачуватись лише за рахунок коштів
спеціального фонду, а тому позовні
вимоги в частині зобов'язання
Смілянської ОДФІ в Черкаській області
виключити положення п. 4 з Вимоги щодо
усунення порушень не підлягає до
задоволення.

Щодо вимоги позивача про визнання
неправомірними дії відповідача 2
Державної фінансової інспекції в
Черкаській області по зупиненню
операцій ДО «Комбінат «Дніпро»
бюджетними коштами суд зазначає
наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 117 БК України за
порушення бюджетного законодавства до
учасників бюджетного процесу можуть
застосовуватися такі заходи впливу:
зупинення операцій з бюджетними
коштами - застосовується за порушення
бюджетного законодавства, визначені
пунктами 1 - 3, 10, 11, 14 - 29, 32 - 36, 38 і 40
частини першої статті 116 цього Кодексу,
у порядку, встановленому статтею 120
цього Кодексу.

Пунктом 2 Порядку зупинення операцій з
бюджетними коштами, затвердженого
Постановою КМУ від 19.10.2011р. №21
зупинення операцій з бюджетними
коштами застосовується у разі
виявлення факту порушення вимог
бюджетного законодавства,
передбаченого пунктом 2 частини першої
статті 117 Бюджетного кодексу України, і
полягає у зупиненні будь-яких операцій
із здійснення платежів з рахунків
розпорядників та/або одержувачів, крім
випадків, визначених абзацами третім -
п'ятим пункту 3 цього Порядку. При цьому
складається протокол про порушення
бюджетного законодавства. Якщо факт
порушення вимог бюджетного
законодавства зафіксовано в акті
ревізії контролюючого органу, то
протокол про порушення вимог
бюджетного законодавства не
складається. На підставі зазначеного
протоколу або акта ревізії
уповноважений орган приймає протягом
трьох робочих днів з дня його
надходження розпорядження про
зупинення операцій з бюджетними
коштами (далі - розпорядження про
зупинення операцій) за формою згідно з
додатком 1.

За таких обставин відповідач 2 при
прийнятті розпорядження про зупинення
операцій з бюджетними коштами від
02.07.2014 № 74 діяв відповідно до наданих
повноважень та у спосіб визначений
законом, а тому зазначена вище вимога
не підлягає до задоволення.

Щодо зобов'язання відповідача1
виключити положення п. 2 Вимоги про
усунення порушень, а саме зайвого
нарахування та виплати працівникам
матеріальної допомоги, суд зазначає
наступне.

Пунктом 4 постанови КМУ № 1298 та п. 2.2
Наказу № 4 передбачено можливість
надавати працівникам матеріальну
допомогу, в тому числі на оздоровлення,
в сумі не більше ніж один посадовий
оклад на рік, крім матеріальної
допомоги на поховання.

Наказами від 14.08.2013р. № 55-К та № 75-К
позивачем за рахунок спеціального
фонду надано компенсаційні виплати у
розмірі посадового окладу ОСОБА_6, у
зв'язку із одруженням та ОСОБА_5, у
зв'язку із лікуванням на стаціонарі.

Наказом ДО «Комбінат «Дніпро» від
25.03.2014р. № 46 внесено зміни до
вищезгаданих наказів в частині
зазначення виду виплат і правильним
вважати заохочувальну, замість
компенсаційної виплати.

Позивачем внесено зміни та доповнення
до колективного договору між
адміністрацією та профспілковим
комітетом державної організації
«Комбінат «Дніпро» на 2012-2014 роки з 05
травня 2014 року, зокрема до Положення
про інші заохочувальні та
компенсаційні виплати за рахунок
загального та спеціального фондів
працівникам комбінату в частині виплат
на лікування та при одруженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України
«Про оплату праці» до структури
заробітної плати входять інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати. До них належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про
оплату праці» визначено, що основою
організації оплати праці є тарифна
система, яка включає: тарифні сітки,
тарифні ставки, схеми посадових
окладів і тарифно-кваліфікаційні
характеристики (довідники).

Відповідно до п. 4 постанови КМУ від
30.08.2002 № 1298 «Про оплату праці
працівників на основі Єдиної тарифної
сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати
праці працівників установ, закладів та
організацій окремих галузей бюджетної
сфери» надано право керівникам
місцевих органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування, при
яких створені централізовані
бухгалтерії, керівникам бюджетних
установ, закладів та організацій в
межах фонду заробітної плати,
затвердженого в кошторисах доходів і
видатків надавати працівникам
матеріальну допомогу, в тому числі на
оздоровлення, в сумі не більше ніж один
посадовий оклад на рік, крім
матеріальної допомоги на поховання.

Така ж норма передбачена п. 2.2 наказу
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі від 03.01.2012р. № 4,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 23.01.2012 р. за № 93/20406
«Про умови оплати праці працівників
державних організацій системи
державного матеріального резерву».

Відповідно до ст. 10 Кодексу законів про
працю України колективний договір
укладається на основі чинного
законодавства, прийнятих сторонами
зобов'язань з метою регулювання
виробничих, трудових і
соціально-економічних відносин і
узгодження інтересів трудящих,
власників та уповноважених ними
органів.

Суд зазначає, що пунктом 4 постанови КМУ
№ 1298 та п. 2.2 Наказу № 4 передбачено
можливість надавати працівникам
матеріальну допомогу, в тому числі на
оздоровлення, в сумі не більше ніж один
посадовий оклад на рік, крім
матеріальної допомоги на поховання, а
зміни до колективного договору внесені
лише з 05.05.2014, у той час коли виплати
ОСОБА_6, у зв'язку із одруженням та
ОСОБА_5, у зв'язку із лікуванням на
стаціонарі проведені у 2013 році.

Отже, вимога позивача зобов'язати
Смілянську ОДФІ в Черкаській області
виключити п. 2 з вимоги щодо усунення
порушень від 23.06.2014р. №05-50/1045
задоволенню не підлягає.

Частиною 2 ст. 71 КАС України визначено,
що в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, суд звертає увагу, що дії
посадових осіб відповідача вчинені у
відповідності до вимог закону, в межах
наданих їм повноважень та у спосіб, що
встановлений законодавством.

Таким чином суд приходить до висновку
про необґрунтованість позовних вимог,
а відповідно про необхідність відмови
в задоволенні адміністративного
позову.

Керуючись ст. ст. 9, 69-71, 86, 94, 97, 122, ст. ст.
158-163 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185 -
187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
П.Г. Паламар

Повний текст постанови виготовлений 17
жовтня 2014 року.