Справа № 820/16811/14
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 жовтня 2014 р.
№ 820/16811/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом

Західної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області до Державного
підприємства "Харківський
автомобільний завод" про стягнення
податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Західна об'єднана державна
податкова інспекція м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просить суд надати дозвіл
Західній ОДПІ м.Харкова Головного
Управління у Харківській області на
погашення суми податкового боргу
Державного підприємства "Харківський
автомобільний завод" () в
сумі 168469,96 грн. за рахунок майна, що
перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що Державне підприємство
"Харківський автомобільний завод"
перебуває на обліку як платник
податків в Західній ОДПІ м. Харкова ГУ
Міндоходів у Харківській області з
08.07.1997р. Підприємство має податковий
борг перед бюджетом у сумі 168469,96грн.,
яка виник у зв'язку з несплатою
юридичною особою земельного податку.
Не виконання відповідачем свого
податкового обов'язку слугувало
підставою для звернення ОДПІ з даним
позовом до суду.

Представник позивача - Західної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, прибув у судове засідання та
склав на адресу суду заяву про розгляд
справи в порядку письмового
провадження.

Представник відповідача - Державного
підприємства "Харківський
автомобільний завод", прибув у судове
засідання та склав на адресу суду заяву
про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Оскільки матеріали справи містять
докази, які в своїй сукупності повно та
всебічно висвітлюють обставини
спірних правовідносин, а визначене ч.1
ст.2 КАС України завдання
адміністративного судочинства в силу
імперативних приписів процесуального
закону залишається незмінним при
вирішенні будь-якого
адміністративного спору, справа
підлягає вирішенню на підставі наявних
документів, відповідно до приписів
ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України в
порядку письмового провадження.

За матеріалами справи судом
встановлено, що відповідач - Державне
підприємство "Харківський
автомобільний завод", пройшов
передбачену чинним законодавством
процедуру державної реєстрації, набув
правовий статус суб'єкта
господарювання-юридичної особи, код за
.

На обліку як платник податків і зборів
перебуває в Західній ОДПІ м. Харкова ГУ
Міндоходів у Харківській області з
08.07.1997р.

Дослідивши наявні у справі документи,
суд з'ясував, що до складу заявленої до
стягнення суми податкового боргу
входить заборгованість по оплаті
самостійно узгодженого зобов'язання
згідно поданих декларацій:

- № від 14.05.2014р. на суму 84234, 98 грн.;

- № від 14.05.2014р. на суму 84234, 98 грн.

Загальна сума боргу - 168469, 96 грн.

Пунктом 286.2. статті 286 Податкового
кодексу України, встановлено, що
платники плати за землю (крім фізичних
осіб) самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і не
пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Пунктом 287.3. ст. 287 Податкового кодексу
України визначено, що податкове
зобов'язання щодо плати за землю,
визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

Пунктом 54.1 ст. 54 Податкового кодексу
України передбачено, що коли платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом, то така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Таким чином, в силу приписів
податкового законодавства податкові
зобов'язання платника податків -
відповідача, вважаються узгодженими та
набули статусу податкового боргу за
поданою відповідачем та не сплаченою у
повному обсязі податковою декларацією.

03.02.2012 року ОДПІ сформовано та вручено
посадовій особі відповідача 08.02.2012 р.
податкову вимогу форми «Ю» № 35 на суму
1394252, 37 грн., про що свідчать копія
корінця податкової вимоги. (а.с. 13).

04.12.2013 року начальником ОДПІ прийнято
рішення № 2/20-33-15-04-42 про опис майна у
податкову заставу. (а.с.8).

11.09.2014р. податковим керуючим Моренко
А.Ю., на підставі рішення начальника
ОДПІ від 04.12.2013 року № 2/20-33-15-04-42
складений акт опису майна на суму 3516, 93
грн. (а.с.7).

Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

З огляду на приписи ч.1 ст.138 КАС України
до предмету доказування по
адміністративній справі про стягнення
заборгованості, котра утворилась
внаслідок невиконання публічного
обов'язку з проведення платежу на
користь Державного бюджету України,
місцевого бюджету чи певного суб'єкта
владних повноважень, входять обставини
1) реального існування зобов'язаної
особи як суб'єкта права, 2) виникнення
публічного обов'язку по здійсненню
платежу та доведення до відома
зобов'язаної особи факту виникнення
публічного обов'язку по здійсненню
платежу, 3) виконання публічного
обов'язку в добровільному порядку, 4)
дотримання органом контролю чи
управління визначеної законом
процедури виконання публічного
обов'язку в примусовому порядку, 5)
існування заборгованості з виконання
публічного обов'язку, 6) заявлення
органом контролю чи управління вимоги
про стягнення в межах визначеного
законом строку.

В силу приписів п.41.5 ст.41 Податкового
кодексу України органами стягнення є
виключно органи державної податкової
служби, які уповноважені здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу в межах їх
повноважень, а також державні
виконавці в межах своїх повноважень.
Отже, правом на подання до суду позову
про стягнення заборгованості по оплаті
митних платежів (тобто платежів,
нарахованих митним органом внаслідок
реалізації управлінської функції з
контролю за повнотою та правильністю
декларування товарів, котрі
переміщуються через митний кордон
України) законодавець наділив виключно
податкові органи.

Розглядаючи справу, суд відзначає, що
процедура примусового виконання
податковими органами за платника
податків податкового обов'язку
врегульована, зокрема, положеннями ст.95
Податкового кодексу України.

Визначений ст.57 Податкового кодексу
України строк виконання податкового
обов'язку у спірних правовідносинах
скінчився. Управлінська функція з
направлення податкової вимоги
відповідно до ст.59 Податкового кодексу
України суб'єктом владних повноважень
виконана, 60 календарних днів з дати
направлення ДПІ на адресу платника
податків - боржника податкової вимоги
№35 від 03.02.2012р. минули, обов'язком по
надісланню повторно нової вимоги на
новостворену заборгованість
податковий орган законом не обтяжений,
адже згідно з п.59.5 ст.59 Податкового
кодексу України у разі якщо після
направлення (вручення) податкової
вимоги сума податкового боргу
змінилася, але податковий борг не був
погашений в повному обсязі, податкова
вимога додатково не надсилається (не
вручається).

Доказів припинення податкового
обов'язку щодо заявленої до стягнення
суми боргу відповідно до положень
ст.ст.37, 38 Податкового кодексу України
шляхом виконання або у інші способи
сторони до суду не подали, а судом
самостійно при виконанні вимог ст.11 КАС
України в частині офіційного
з'ясування всіх обставин по справі
таких доказів не виявлено.

Вимога про стягнення боргу заявлена
податковим органом в межах строку
згідно з ст.102 Податкового кодексу
України.

Існування підстав для застосування в
даному випадку положень ст.101
Податкового кодексу України судом в
ході вирішення спору не знайдено.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Оскільки судовим розглядом не
встановлено факту порушення заявленою
суб'єктом владних повноважень вимогою
прав та охоронюваних законом інтересів
платника податків у сфері
публічно-правових відносин, то позов
належить задовольнити, адже
обґрунтованість заявленої вимоги
підтверджена добутими судом і
долученими до матеріалів справи
доказами.

Керуючись ст.ст.8 та 19 Конституції
України, ст.ст.7-11, 158-163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Західної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області до Державного підприємства
"Харківський автомобільний завод" про
стягнення податкового боргу -
задовольнити.

Стягнути податковий борг з
Державного підприємства "Харківський
автомобільний завод" () в
сумі 168469,96 грн. (сто шістдесят вісім
тисяч чотириста шістдесят дев'ять
гривень дев'яносто шість копійок) за
рахунок майна, що перебуває у
податковій заставі.

Постанова набирає законної сили згідно
з ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, а саме: після
закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова чи ухвала суду не набрала
законної сили.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
згідно з ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а саме: шляхом подачі через
Харківський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня її
проголошення (у разі застосування
судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні - з дня отримання копії
постанови, у разі повідомлення суб'єкта
владних повноважень у випадках та
порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього
Кодексу, про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду) апеляційної скарги з одночасним
надсиланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції.

Суддя

Панченко О.В.