Справа № 357/14045/14-а
Суддя: Дмитренко А. М.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючий - суддя Дмитренко
А. М. ,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Білій Церкві залі
суду № 1 справу за адміністративним
позовом управління Пенсійного Фонду
України в м. Білій Церкві до міського
відділу державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції, 3-я особа: ОСОБА_1,
про скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом мотивуючи тим, що постановою
державного виконавця міського відділу
ДВС Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції Дорошенко Р.С. від
12.09.2014 року відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа від 25.07.2011 року по справі №
2-а-22717/11, позивач одержав постанову
24.09.2014 року, постановою
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 22.06.2011 року у
справі № 2-а-22717/11 було зобов'язано УПФУ
у м.Білій Церкві провести перерахунок
та виплату доплати до пенсії ОСОБА_1 за
проживання на території
радіоактивного забруднення за ст.39
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», встановивши її в розмірі
однієї мінімальної заробітної плати,
визначеної Законом про державний
бюджет на відповідний рік, починаючи з
31.07.2010 року, ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 10.12.2013 року у даній справі було
змінено спосіб та порядок виконання
вказаної вище постанови суду першої
інстанції із зобов'язання УПФУ в м.
Білій Церкві провести перерахунок
доплати до пенсії на стягнення з УПФУ в
м.Білій Церкві на користь ОСОБА_1 11 309,68
грн. Постанову державного виконавця
про відкриття виконавчого провадження
щодо примусового виконання
виконавчого листа по даній справі
позивач вважає протиправною, оскільки
її винесено в порушення Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевого бюджетів або
боржників, затвердженого постановою
КМУ № 845 від 03.08.2011 року, та Порядку
погашення заборгованості за рішенням
суду, виконання яких гарантується
державою, затвердженого постановою КМУ
№ 440 від 03.09.2014 року, цими
нормативноправовими актами
встановлено чіткий механізм виконання
відповідних судових рішень, який не
дотримано відповідачем. Крім того,
боржником у постанові державний
виконавець вказує управління ПФУ у
Білоцерківському районі, а не
управління ПФУ в м. Білій Церкві, ці дві
установи є окремими юридичними
особами; на момент винесення
оскаржуваної постанови закінчився
строк пред'явлення до виконання
виконавчого листа по справі № 2-а-22717/11,
встановлений ст.22 Закону України «Про
виконавче провадження»; резолютивну
частину виконавчого листа вказано в
постанові не у відповідності до змісту
самого виконавчого документу, в
постанові викладено резолютивну
частину ухвали Київського
апеляційного адміністративного суду
від 10.12.2013 року, яка не відповідає
вимогам до виконавчих документів
згідно ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження». Позивач
просить суд скасувати постанову
державного виконавця міського відділу
ДВС Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції Дорошенко Р.С. від
12.09.2014 року з виконання виконавчого
листа від 25.07.2011 року, виданого
Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області у справі № 2-а-22717/11.

В суді представник позивача підтримав
позовні вимоги.

Представник відповідача в судове
засідання після перерви не з'явився,
про час розгляду справи повідомлений
належним чином, до суду надано
письмове клопотання щодо розгляду
справи без участі представника
міського відділу ДВС Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції.

3-я особа ОСОБА_1 просить суд в
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника
позивача, 3-ї особи, оглянувши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Так, згідно з п.5 ч.1 ст.18 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1-4 частини першої цієї статті, в т. ч.
рішень у справах щодо спорів фізичних
осіб з суб'єктами владних повноважень з
приводу обчислення, призначення,
перерахунку, здійснення, надання,
одержання пенсійних виплат.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

За ч.3 цієї статті відповідачем у
справах з приводу рішень, дій чи
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби є відповідний орган
державної виконавчої служби.

Як встановлено по справі, 25.07.2011 року
Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області було видано
виконавчий лист на виконання постанови
суду від 22.06.2011 року по справі № 2-а-22717/11
за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного Фонду України в м. Білій
Церкві про зобов'язання провести
перерахунок та виплату доплати до
пенсії відповідно до ст.39 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за
проживання на території
радіоактивного забруднення з 31.07.2010
року в розмірі однієї мінімальної
заробітної плати, визначеної Законом
про державний бюджет на відповідний
рік, за ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12.06.2013 року вказана постанова суду
першої інстанції залишена без змін, що
стверджується копіями постанов судів
першої та апеляційної інстанції,
копією виконавчого листа.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 10.12.2013 року
змінено спосіб та порядок виконання
постанови Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
із зобов'язання УПФУ в м.Білій Церкві
провести перерахунок доплати до пенсії
ОСОБА_1 на стягнення з УПФУ в м.Білій
Церкві на користь ОСОБА_1 доплати за
проживання на території
радіоактивного забруднення відповідно
до ст.39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 11 309 грн.68 коп., що
слідує з копії цієї ухвали.

12.09.2014 року державним виконавцем
міського відділу державної виконавчої
служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції Р.С.
Дорошенко винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 44730032 щодо примусового виконання
вказаного вище виконавчого листа №
2-а-22717/11 з наданням семиденного строку
на добровільне виконання.

Представник позивача просить суд дану
постанову скасувати.

При вирішенні спору суд виходить з
наступного.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

В ч.2 цієї статті визначено перелік
документів, що підлягають виконанню
державною виконавчою службою, до яких
належать і виконавчі листи, що
видаються судами.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Згідно ч.2 ст.25 Закону «Про виконавче
провадження» державний виконавець
протягом трьох робочих днів з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

З копії постанови про відкриття
виконавчого провадження від 12.09.2014 року
в матеріалах справи вбачається, що
боржником у цій постанові зазначено
управління Пенсійного Фонду України у
Білоцерківському районі, тоді як у
виконавчому документі боржником
вказано управління Пенсійного Фонду
України в м. Білій Церкві, а це згідно
відомостей з ЄДРПОУ -дві різні юридичні
особи; в постанові про відкриття
виконавчого провадження, яку винесено
на виконання виконавчого листа №
2-а-22717/11, викладена не резолютивна
частина виконавчого документа у справі
№ 2-а-22717/11, а викладена резолютивна
частина ухвали суду апеляційної
інстанції щодо зміни способу і порядку
виконання судового рішення, тоді як в
постанові чітко зазначено, що
виконавчим документом є виконавчий
лист Білоцерківського міськрайонного
суду у вказаній вище справі.

Згідно зі ст.26 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі,
зокрема, пропуску встановленого
строку пред'явлення документів до
виконання; наявності інших
передбачених законом обставин, що
виключають здійснення виконавчого
провадження.

Відповідно до ст.ст.2,3 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є:
державний орган; державні
підприємство, установа, організація
(далі - державне підприємство); юридична
особа, примусова реалізація майна якої
забороняється відповідно до
законодавства (далі - юридична особа).

Виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Судом встановлено, що на виконання
приписів вищенаведеного Закону
постановою КМ України № 845 від 03.08.2011
року затверджено Порядок виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевого бюджетів або боржників, в
п.2 якого роз'яснено, що боржники -
визначені в рішенні про стягнення
коштів розпорядники (бюджетні
установи) та одержувачі бюджетних
коштів, а також підприємства, установи
та організації, рахунки яких відкриті в
органах Казначейства; виконавчі
документи - оформлені в установленому
порядку виконавчі листи судів та
накази господарських судів, видані на
виконання рішень про стягнення коштів,
а також інші документи, визначені
Законом України «Про виконавче
провадження».

А згідно п.3 Порядку, рішення про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників
виконуються на підставі виконавчих
документів виключно органами
Казначейства у порядку черговості
надходження таких документів (про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів - з попереднім
інформуванням Мінфіну, про стягнення
коштів боржників - у межах відповідних
бюджетних призначень, наданих
бюджетних асигнувань (залишків коштів
на рахунках підприємств, установ,
організацій).

Крім того, постановою КМ України № 440
від 03.09.2014 року затверджено Порядок
погашення заборгованості за рішеннями
суду, виконання яких гарантується
державою, в якому передбачено, зокрема,
що рішення -це виконавчі документи за
рішеннями суду про стягнення коштів
або рішення суду, що набрали законної
сили, боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 Закону України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень" суб'єкти, які видані або
ухвалені до 1 січня 2013 року.

Відповідно до п.3 цього Порядку, рішення
подаються до органів державної
виконавчої служби за
місцезнаходженням боржника для
проведення їх обліку, інвентаризації
заборгованості та подальшої передачі
до органів, що здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів, для
погашення заборгованості.

Цим Порядком визначено перелік
документів, які заявник подає до органу
державної виконавчої служби, в т.ч.
оригінал (дублікат) виконавчого
документа або рішення суду (належним
чином завірену його копію); у разі зміни
способу і порядку виконання рішення до
виконавчого документа або рішення суду
заявник додає відповідну ухвалу суду
про зміну способу і порядку виконання
рішення; передбачено, яким чином
ведеться облік таких рішень в органах
державної виконавчої служби.

Так, за п.п.7,9 Порядку відповідальна
особа не пізніше семи робочих днів з
дня надходження до неї рішення
зобов'язана перевірити за даними
Єдиного державного реєстру виконавчих
проваджень виконання такого рішення та
у разі відсутності відомостей про
виконання рішення в повному обсязі
внести дані про це рішення до Реєстру
рішень, виконання яких гарантується
державою (далі - Реєстр).

Відповідальна особа не пізніше семи
робочих днів з дня внесення рішення до
Реєстру зобов'язана надіслати заявнику
та боржнику за їх місцезнаходженням
або на електронну пошту повідомлення
про прийняття такого рішення для
обліку із зазначенням черги, до якої
воно включено.

Згідно п.13 Порядку передача рішень до
органів, що здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів,
здійснюється окремо щодо кожної черги
щокварталу до 10 числа місяця, що настає
за звітним періодом.

Бюджетні асигнування на погашення
заборгованості визначаються законом
про Державний бюджет України на
відповідний рік /п.19 Порядку/.

Погашення заборгованості здійснюється
Казначейством в межах бюджетних
асигнувань, визначених законом про
Державний бюджет України на
відповідний рік, за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду на підставі рішень, поданих
органом, що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів,
згідно з Порядком виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 3 серпня 2011 р. N 845
/п.20 Порядку/.

Отже, чинним законодавством України
встановлено механізм виконання
відповідних судових рішень, визначено
порядок дій органів державної
виконавчої служби при надходженні до
них відповідних судових рішень,
боржниками за якими є органи, визначені
в Законі України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень».

Поданий ОСОБА_1 до міського відділу ДВС
виконавчий документ, а саме: виконавчий
лист по справі № 2-а-22717/11, входить до
переліку рішень, виконання яких
гарантується державою і відбувається у
відповідності з наведеним вище
Порядком, яким не передбачено
винесення державним виконавцем
постанови про відкриття виконавчого
провадження та надання боржнику строку
для добровільного виконання рішення
суду.

При цьому суд також вважає, що в разі
винесення державним виконавцем
постанови про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
судового рішення, порядок виконання
якого врегульований вищенаведеними
нормативноправовими актами, державний
виконавець зобов'язаний буде діяти у
відповідності до вимог Закону України
«Про виконавче провадження».

А тому проаналізувавши все
вищенаведене, суд вважає
необґрунтованими дії державного
виконавця міського відділу ДВС, які
полягають у винесенні оскаржуваної
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

В обґрунтування позовних вимог
представник позивача посилався також
на те, що стягувачем було пропущено
строк пред'явлення до виконання
виконавчого листа.

Так, за ст.22 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання в такі строки: виконавчі
листи - протягом року, якщо інше не
передбачено законом. Ці строки
встановлюються для: виконання судових
рішень - з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а в разі якщо
судове рішення підлягає негайному
виконанню, - з наступного дня після
його постановлення.

А за ст.23 цього Закону, строки
пред'явлення виконавчого документа
до виконання перериваються:
пред'явленням виконавчого документа до
виконання;

частковим виконанням рішення
боржником; наданням судом, який видав
виконавчий документ, відстрочки або
розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку
пред'явлення виконавчого документа
до виконання перебіг строку
поновлюється. Час, що минув до
переривання строку, до нового строку не
зараховується.

Як встановлено судом, постанова суду
про зобов'язання УПФУ в м.Білій Церкві
провести перерахунок та виплату
доплати до пенсії ОСОБА_1 по справі №
2-а-22717/11 підлягала до негайного
виконання, виконавчий лист видано
Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області 25.07.2011 року,
постанову про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
цього виконавчого листа винесено
державним виконавцем 12.09.2014 року, тобто,
на час винесення даної постанови строк
пред'явлення до виконання виконавчого
документа, визначений Законом України
«Про виконавче провадження»
закінчився, судом цей строк поновлено
не було, а тому державний виконавець
згідно приписів ст.26 цього Закону мав
відмовити у відкритті виконавчого
провадження.

Крім того, як вбачається з копії
виконавчого листа, державним
виконавцем міського відділу ДВС 28.04.2014
року було винесено постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження на підставі п.1 ст.26 Закону
України «Про виконавче провадження»
із-за пропуску встановленого строку
пред'явлення документа до виконання.

В п.3 розділу II Прикінцевих та
Перехідних положень Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» / в редакції Закону від
19.09.2013 року № 583-VII/ визначено, що
виконавчі документи за рішеннями суду
про стягнення коштів або рішення суду,
що набрали законної сили, боржниками за
якими є визначені частиною першою
статті 2 цього Закону суб'єкти, які
видані або ухвалені до набрання
чинності цим Законом, подаються до
органу державної виконавчої служби
протягом шести місяців з дня набрання
чинності цим пунктом. Якщо рішення суду
про стягнення коштів або виконавчі
документи за цими рішеннями,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, не було подано в строк,
встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконанні
даного судового рішення.

Але цим Законом визначено як строки,
так і порядок виконання рішень суду,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, зміни до Закону України «Про
виконавче провадження» щодо строків
пред'явлення виконавчих документів до
виконання в зв'язку з цим не вносилися.

Таким чином, суд вважає, що постанова
про відкриття виконавчого провадження
ВП № 44730032 від 12.09.2014 року
винесена державним виконавцем з
порушенням приписів наведених вище
нормативноправових актів, якими
врегульовано чіткий порядок виконання
рішень судів, боржниками за якими є
визначені частиною першою статті 2
Закону «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» суб'єкти,
тоді як поданий ОСОБА_1 на виконання
виконавчий документ та ухвала про
зміну способу і порядку виконання
рішення суду належать до тих рішень,
виконання яких гарантується державою і
які мають виконуватися саме в тому
порядку, на який вказано вище.

Щодо Закону України «Про виконавче
провадження», то цю постанову винесено
державним виконавцем на виконання
виконавчого листа, строк пред'явлення
якого до виконання закінчився;
інформація, зазначена в постанові
державним виконавцем, не відповідає
змісту виконавчого документа.

А тому дану постанову суд вважає за
можливе визнати протиправною і
скасувати.

Відповідно до ч.2 ст.181 КАС України
позовну заяву у справах з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державної виконавчої служби може бути
подано до суду у десятиденний строк з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення її прав,
свобод чи інтересів.

Як встановлено судом і вбачається з
матеріалів справи, копію оскаржуваної
постанови позивач одержав 24.09.2014 року,
позовну заяву з копіями документів
подано до суду 29.09.2014 року.

Згідно п.18 ст.5 Закону України «Про
судовий збір» позивач звільнений від
сплати судового збору на користь
держави.

Керуючись Законом України «Про
виконавче провадження», Законом
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», Порядком
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевого бюджетів або
боржників, затвердженим постановою КМ
України № 845 від 03.08.2011 року, Порядком
погашення заборгованості за рішенням
суду, виконання яких гарантується
державою, затвердженим постановою КМ
України № 440 від 03.09.2014 року, ст.ст.2,17,18,70,
159-163, 181, 185,186 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову державного
виконавця міського відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
Дорошенко Р.С. про відкриття
виконавчого провадження ВП № 44730032 від
12 вересня 2014 року з виконання
виконавчого листа по справі № 2-а-22717/11,
виданого Білоцерківським
міськрайонним судом Київської області
25.07.2011 року.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Білоцерківський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя А. М. Дмитренко