Справа № 802/3275/14-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 жовтня 2014 р.
Справа № 802/3275/14-а

Суддя Вінницького окружного
адміністративного суду Яремчук
Костянтин Олександрович, розглянувши в
порядку скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
Липовецького районного центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
суми матеріального забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2014 року до Вінницького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом звернувся
Липовецький районний центр зайнятості
до ОСОБА_1 про стягнення незаконно
отриманої допомоги по безробіттю та
вартості наданих соціальних послуг в
сумі 6611 гривень 12 копійок.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що відповідач, перебуваючи на
обліку в Липовецькому районному центрі
зайнятості як безробітний та отримуючи
протягом періоду із 16 вересня 2009 року
по 12 червня 2010 року допомогу по
безробіттю, займався підприємницькою
діяльністю.

З урахуванням положень Закону України
"Про зайнятість населення" протягом
вказаного періоду ОСОБА_1 відносився до
категорії зайнятого населення, а
відтак в зв'язку з неповідомленням ним
того, що зареєстрований як фізична
особа - підприємець, безпідставно
отримав допомогу по безробіттю в
розмірі 6611 гривень 12 копійок.

З огляду на такі обставини наказом
Липовецького районного центру
зайнятості №123 від 07 липня 2014 року
ОСОБА_1 зобов'язано повернути незаконно
отриманні кошти в розмірі 6611 гривень 12
копійок.

Оскільки відповідач не виконує рішення
районного центру зайнятості в
добровільному порядку, тому останній
звернувся до суду щодо стягнення з
ОСОБА_1 6611 гривень 12 копійок.

Справа розглядається в порядку
скороченого провадження, оскільки в
силу пункту 4 частини 1 статті 183-2 КАС
України в адміністративних справах
щодо стягнення грошових сум, які
ґрунтуються на рішеннях суб'єкта
владних повноважень, щодо яких
завершився встановлений цим Кодексом
строк оскарження, застосовується
скорочене провадження.

Відповідач у строк, передбачений
частиною 3 статті 183-2 КАС України,
заперечень на адресу суду не направив,
хоча копія ухвали про відкриття
скороченого провадження надсилалася
відповідачу за адресою його
реєстрації: АДРЕСА_1 м. Липовець,
Вінницька область, 22500. На адресу суду
повернувся конверт з відміткою
поштового відділення із зазначенням
причин невручення - "за закінченням
терміну зберігання".

Відповідно до положень частини 11
статті 35 КАС України у разі повернення
поштового відправлення із повісткою,
яка не вручена адресату з незалежних
від суду причин, вважається, що така
повістка вручена належним чином.

Таким чином, судом вжито всіх
необхідних заходів для повідомлення
відповідача про строк подання
заперечення проти позову, порядок його
подання, а також наслідки неподання
такого заперечення.

Дослідивши адміністративну справу,
керуючись вимогами статті 183-2 КАС
України, суд дійшов висновку про
наявність підстав для задоволення
позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував
на обліку в Липовецькому районному
центрі зайнятості як безробітний у
період з 18 червня 2009 року по 12 червня 2010
року.

03 липня 2014 року головним спеціалістом
відділу взаємодії з роботодавцями
Липовецького районного центру
зайнятості Гришаковою Н.В. проведено
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення ОСОБА_1, за результатами
якого складено акт № 63 (а.с.11).

В ході проведеного розслідування
встановлено, що ОСОБА_1 під час
перебування на обліку в Липовецькому
районному центрі зайнятості протягом
періоду з 16 вересня 2009 року по 12 червня
2010 року відносився до категорії
зайнятого населення, оскільки займався
підприємницькою діяльністю, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців. Відтак, на
думку позивача, відповідач
безпідставно отримував кошти в якості
допомоги по безробіттю протягом
періоду перебування на обліку в центрі
зайнятості, а саме: з 16 вересня 2009 року
по 12 червня 2010 року (а.с.10).

З урахуванням висновків, зроблених у
акті розслідування №63, директором
Липовецького районного центру
зайнятості 07 липня 2014 року видано наказ
№123, яким зобов'язано ОСОБА_1 повернути
кошти в сумі 6611 гривень 12 копійок,
оскільки вони отримані ним незаконно
(а.с.12).

Даний наказ та акт відповідач отримав 10
липня 2014 року, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення. При цьому суд враховує
те, що доказів оскарження наказу про
повернення коштів суду не надано.

Проаналізувавши нормативно-правові
акти, що регулюють спірні
правовідносини, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" (надалі - Закон)
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття - система прав, обов'язків і
гарантій, яка передбачає матеріальне
забезпечення на випадок безробіття з
незалежних від застрахованих осіб
обставин та надання соціальних послуг
за рахунок коштів Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття.

Згідно з частиною 2 статті 36 Закону
застраховані особи, зареєстровані у
встановленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 Закону
передбачено, що виплата допомоги по
безробіттю припиняється, зокрема, у
разі працевлаштування безробітного,
призначення виплати на підставі
документів, що містять неправдиві
відомості.

На підставі пункту 5.5 Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України №307 від 20 листопада 2000
року, виплата допомоги по безробіттю
припиняється у разі працевлаштування
безробітного, зайняття
підприємницькою діяльністю або іншою
діяльністю, пов'язаною з одержанням
доходу безпосередньо від цієї
діяльності, виконання робіт (послуг) за
цивільно-правовими угодами (з дня
працевлаштування, державної
реєстрації як суб'єкта підприємницької
або іншої діяльності, виконання робіт
за цивільно-правовими угодами).

Частиною 3 статті 36 Закону визначено, що
сума виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Суд встановив, що відповідач, будучи
зареєстрованим як фізична особа -
підприємець, одночасно отримував
допомогу по безробіттю.

Однак, відповідно до пункту 7 частини 1
статті 1 Закону України "Про зайнятість
населення" зайнятість - не заборонена
законодавством діяльність осіб,
пов'язана із задоволенням їх особистих
та суспільних потреб з метою одержання
доходу (заробітної плати) у грошовій
або іншій формі, а також діяльність
членів однієї сім'ї, які здійснюють
господарську діяльність або працюють у
суб'єктів господарювання, заснованих
на їх власності, у тому числі
безоплатно.

Таким чином, з 26 березня 2003 року ОСОБА_1
відносився до категорії зайнятого
населення, при цьому не повідомивши
таких обставин центр зайнятості.

Відтак, відповідачем безпідставно
отримано матеріальне забезпечення на
випадок безробіття в період з 16 вересня
2009 року по 12 червня 2010 року.

На підставі викладеного, а також
враховуючи те, що позов підтверджений
належними доказами, а обставини,
наведені у ньому, відповідачем не
спростовані, тому позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати
судового збору, а в матеріалах справи
відсутні докази понесених ним судових
витрат, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для такої
компенсації відповідно Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158, 162, 183-2, 256 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 Вінницька
область, 22500, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь Липовецького
районного центру зайнятості (вул.
Леніна, 63, м. Липовець, Вінницька
область, 22500) кошти в сумі 6611 (шість
тисяч шістсот одинадцять) гривень 12
копійок.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Відповідно до ст.ст. 183-2, 186 КАС України
постанова може бути оскаржена протягом
10 днів з моменту отримання копії
постанови.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Постанова набирає законної сили в
порядку визначеному ст. 254 КАС України.

Суддя
Яремчук Костянтин
Олександрович

Згідно з оригіналом

Суддя

Секретар