Справа № 826/12902/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07 жовтня 2014 року 13 год. 45
хв. № 826/12902/14

Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Данилишин В.М.
розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Факторингова
компанія "ФК Факторинг" до приватного
нотаріуса Київського нотаріального
округу ОСОБА_1 про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду
міста Києва 01 вересня 2014 року надійшов
позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Факторингова
компанія "ФК Факторинг" (далі - позивач,
ТОВ "Факторингова компанія "ФК
Факторинг") до приватного нотаріуса
Київського нотаріального округу
ОСОБА_1 (далі - відповідач) про
зобов'язання відповідача, номер
свідоцтва 5405, здійснити у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
державну реєстрацію припинення
обтяження нерухомого майна іпотекою (у
розділі № 1, номер запису про
іпотеку 1268636) щодо нежитлового
приміщення № 1, загальною площею 107,3
кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 (далі - нежитлове приміщення).

В обґрунтування позову представник
позивача зазначив, що заявлена вимога
підлягає задоволенню, оскільки
порушені права та законні інтереси
позивача потребують судового захисту.

Ухвалою суду від 22 вересня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі, яку
призначено до розгляду у судовому
засіданні 29 вересня 2014 року.

У судове засідання 29 вересня 2014 року
представник позивача та відповідач
(його уповноважений представник) не
прибули, хоча про дату, час та місце
судового розгляду справи сторони
повідомлені належним чином. Поряд з
цим, 26 вересня 2014 року до суду через
канцелярію від представника позивача
та відповідача надійшли письмові заяви
про розгляду справи без їх участі.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), у разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Враховуючи викладене та зважаючи на
достатність наявних у матеріалах
справи доказів для розгляду та
вирішення справи по суті, у судовому
засіданні 29 вересня 2014 року судом,
згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС України,
прийнято рішення про подальший розгляд
та вирішення справи у порядку
письмового провадження, про що сторін
повідомлено письмово.

Оцінивши належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у матеріалах справи доказів у
їх сукупності, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою
відповідальністю Комерційний банк
"АРМА" (далі - ТОВ КБ "АРМА") та ОСОБА_2
(далі - ОСОБА_2.) 16 вересня 2008 року
укладено кредитний договір № 31/05404/1.

Крім того, 16 вересня 2008 року між ТОВ КБ
"АРМА" та ОСОБА_2 укладено іпотечний
договір, посвідчений 16 вересня 2008 року
приватним нотаріусом
Івано-Франківського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 за № 5206, за
умовами якого передано в іпотеку
нерухоме майно - нежитлове приміщення.

Одночасно із укладенням іпотечного
договору приватним нотаріусом
Івано-Франківського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 накладено
заборону відчуження переданого в
іпотеку майна та зареєстровано іпотеку
у Державному реєстрі іпотек.

17 березня 2009 року нотаріусом зроблено
виконавчий напис про стягнення на
нежитлове приміщення.

02 квітня 2009 року постановою державного
виконавця відрито виконавче
провадження щодо примусового
виконання виконавчого напису
нотаріуса за № 161 від 17 березня 2009
року.

01 листопада 2011 року між ТОВ КБ "АРМА", як
продавцем, та товариством з обмеженою
відповідальністю "РК Фактор" (далі - ТОВ
"РК Фактор"), як покупцем, укладено
біржову угоду - договір купівлі-продажу
№ 01471, за умовами якого продавець
передає у власність, а покупець приймає
та зобов'язується оплатити майно:
майнові права за шістнадцятьма
кредитними договорами (згідно з
додатком № 1 до біржової угоди).

01 грудня 2011 року між ТОВ КБ "АРМА" та ТОВ
"РК Фактор" укладено договір факторингу
№ 01.12/02, за умовами якого ТОВ "РК Фактор"
зобов'язується передати у
розпорядження ТОВ КБ "АРМА" грошові
кошти на підставі протоколу № 01471
проведення відкритих прилюдних
біржових торгів на ТБ "НАША" від 01
листопада 2011 року та біржової угоди -
договору купівлі-продажу № 01471, а ТОВ
Комерційний банк "АРМА" відступає ТОВ
"РК Фактор" свої права грошової вимоги
до ОСОБА_2 за основним договором, яким є
кредитний договір № 31/05-КМ/1 із усіма
змінами та доповненнями до нього,
укладений між ТОВ КБ "АРМА" та ОСОБА_2

05 грудня 2011 року відповідачем
посвідчено договір про відступлення
права вимоги за договором іпотеки № 2295,
на підставі якого право вимоги за
іпотечним договором, посвідченим 16
вересня 2008 року приватним нотаріусом
Івано-Франківського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 за № 5206,
від ТОВ КБ "АРМА" (первісний
іпотекодержатель) перейшло до ТОВ "РК
Фактор" (новий іпотекодержатель).

Одночасно із укладенням договору про
відступлення права вимоги та
відповідно до норм законодавства,
відповідачем проведено реєстраційні
дії щодо змін у Державному реєстрі
іпотек стосовно іпотекодержателя.

18 квітня 2012 року Івано-Франківським
міським судом Івано-Франківської
області прийнято ухвалу в
адміністративній справі № 0907/2911/2012
року за заявою ТОВ "РК Фактор" про
заміну сторони у виконавчому
провадженні, якою вказану заяву
задоволено, а саме: замінено сторону -
стягувача ТОВ КБ "АРМА" у виконавчому
провадженні за виконанням виконавчого
напису нотаріуса від 17 березня 2009 року
про стягнення на нежитлове приміщення.

18 червня 2012 року старшим державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Івано-Франківського
міського управління юстиції прийнято
постанову про заміну стягувача - ТОВ КБ
"АРМА" на ТОВ "РК Фактор".

06 червня 2013 року Івано-Франківським
міським судом Івано-Франківської
області прийнято ухвалу в
адміністративній справі № 0907/2911/2012 за
заявою сторін: ТОВ "РК Фактор" та ОСОБА_2
про затвердження мирової угоди -
договору про задоволення вимог
іпотекодержателя. Вказана ухвала
набрала законної сили 01 липня 2013 року.

11 листопада 2013 року Івано-франківським
міський судом Івано-Франківської
області прийнято постанову в
адміністративній справі № 344/14855/13-а про
задоволення повністю позову ТОВ "РК
Фактор" до відділу державної
виконавчої служби Івано-Франківського
міського управління юстиції про
визнання дій неправомірними,
звільнення майна боржника з-під арешту,
закінчення виконавчого провадження.

25 листопада 2013 року відділом державної
виконавчої служби Івано-Франківського
міського управління юстиції виконано
постанову Івано-франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 11 листопада 2013 року, а саме
знято усі арешти, які були у даному
виконавчому провадженні, та закрито
виконавче провадження за виконавчим
написом нотаріуса від 17 березня 2009 року
про стягнення на нежитлове приміщення.

На підставі протоколу загальних зборів
учасників ТОВ "РК Фактор" від 02 вересня
2013 року № 09, 30 вересня 2013 року здійснено
державну реєстрацію змін до установчих
документів вказаного товариства, номер
запису НОМЕР_1.

Зміни є новою редакцією статуту ТОВ "РК
Фактор", який 12 вересня 2009 року
зареєстровано Шевченківською районною
в місті Києві державною адміністрацією
за номером 0032777. Зміни не є
правонаступництвом.

Згідно з новою редакцією статуту ТОВ
"РК Фактор", відбулась зміна назви та
юридичної адреси вказаного товариства,
а саме: назва - ТОВ "Факторингова
компанія "ФК Факторинг" (позивач),
юридична адреса: 01032, м. Київ, вул.
Саксаганського, 120, офіс 17.

05 травня 2014 року Івано-Франківським
міським судом Івано-Франківської
області прийнято рішення у цивільній
справі № 344/1278/14-ц за позовом ТОВ
"Факторингова компанія "ФК Факторинг"
до відділу державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції, публічного
акціонерного товариства
"Всеукраїнський Акціонерний Банк" про
звільнення майна з-під арешту.

Зі змісту позову у даній справі
вбачається, що позивач звернувся до
суду у зв'язку з тим, що виникли
труднощі стосовно державної
реєстрації іншого речового права, а
саме припинення іпотеки щодо
нежитлового приміщення.

Змінами, внесеними до ст. 34 Закону
України "Про нотаріат", "зняття
заборони" виключено з переліку
нотаріальних дій, які вчиняються
нотаріусами України.

Відповідно до ст. 74 Закону України "Про
нотаріат", одержавши повідомлення
установи банку, підприємства чи
організації про погашення позики
(кредиту), повідомлення про припинення
іпотечного договору або договору
застави, а також припинення чи
розірвання договору довічного
утримання, звернення органів опіки та
піклування про усунення обставин, що
обумовили накладення заборони
відчуження майна дитини, нотаріус
знімає заборону відчуження жилого
будинку, квартири, дачі, садового
будинку, гаража, земельної ділянки,
іншого нерухомого майна.

Згідно з пп. 5.1 п. 5 глави 15 розділу II
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус,
який накладав заборону, знімає
заборону відчуження майна при
одержанні повідомлення: кредитора про
погашення позики; про припинення
(розірвання, визнання недійсним)
договору застави (іпотеки); про
припинення договору іпотеки у зв'язку з
набуттям іпотекодержателем права
власності на предмет іпотеки в рахунок
виконання основного зобов'язання,
після припинення договору іпотеки у
зв'язку з відчуженням
іпотекодержателем предмета іпотеки;
про припинення, розірвання, визнання
недійсним договору ренти, довічного
утримання (догляду), спадкового
договору; органів опіки та піклування
про усунення обставин, що обумовили
накладення заборони відчуження майна
дитини; про скасування рішення суду про
оголошення фізичної особи померлою або
закінчення п'ятирічного строку з часу
видачі свідоцтва про право на спадщину
на майно особи, оголошеної померлою;
про смерть другого з подружжя, що
склали спільний заповіт; про
скасування рішення суду про
позбавлення батьків дитини
батьківських прав або відібрання
дитини без позбавлення батьківських
прав; про смерть відчужувача за
спадковим договором або про смерть
другого з подружжя, що уклали спадковий
договір; про відчуження майна,
переданого під виплату ренти; за
рішенням суду; в інших випадках,
передбачених законом.

Якщо нотаріус, який наклав заборону,
позбавлений можливості зняти її (у разі
смерті, заміщення нотаріуса, у разі
неможливості виконання ним своїх
обов'язків, припинення нотаріусом
діяльності, передачі документів до
державного нотаріального архіву або з
будь-яких інших причин), заборона може
бути знята іншим нотаріусом. При цьому
таким нотаріусом направляється за
місцем зберігання справи, що містить
відомості про накладання заборони,
повідомлення про зняття заборони.

Відповідно до п. 71 постанови Кабінету
міністрів України від 17 жовтня 2013 року
№ 868 "Про затвердження Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і Порядку надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно",
державна реєстрація припинення
обтяження нерухомого майна іпотекою
проводиться нотаріусом одночасно із
зняттям ним заборони, накладеної під
час посвідчення договору іпотеки.

Тобто, реєстрація обтяження іпотекою
не є нотаріальною дією. Нотаріус
виступає у якості реєстратора
Державного реєстру іпотек, до якого
йому надано право доступу, право
реєстрації та вилучення іпотеки. На
теперішній час вилучення обтяження
іпотекою - це реєстрація припинення
обтяження іншого речового права, та є
також реєстраційною дією у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно,
що нотаріус може здійснити лише у
встановленому законодавством порядку.

Слід зазначити, що договори про
відступлення права вимоги за
іпотечними договорами є окремим видом
договорів та можуть посвідчуватись
будь-яким нотаріусом, у той час як
внесення змін і доповнень та/або
розірвання та/або накладення чи
припинення обтяжень (заборони
відчуження і іпотеки) за іпотечним
договором, що посвідчений 16 вересня
2008 року приватним нотаріусом
Івано-Франківського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 за № 5206,
можливе тільки тим нотаріусом, який
посвідчив даний договір, а саме -
приватним нотаріусом
Івано-Франківського міського
нотаріального округу ОСОБА_3

Виходячи з вище викладених норм та
обставин, а також враховуючи, що
припинення обтяження нерухомого майна
іпотекою проводиться нотаріусом
одночасно із зняттям ним заборони, що
накладена під час посвідчення договору
іпотеки, а також те, що заборону
відчуження майна знімає нотаріус, який
накладав заборону та відповідно
посвідчував договір іпотеки, за
переконанням суду, відповідач не має
повноважень для припинення обтяження
нерухомого майна іпотекою.

Також слід зазначити, що викладена
обставина позивачем не заперечується,
що чітко зазначено у позові.

Крім того, у позові зазначено, що при
зверненні до приватного нотаріуса
Івано-Франківського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою
про реєстрацію припинення обтяження
нерухомого майна іпотекою позивачу
відмовлено в усній формі на підставі
того, що у новому реєстрі не міститься
обтяження приватного нотаріуса
Івано-Франківського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, який
здійснював реєстрацію іпотеки, а
міститься обтяження відповідача, але
не іпотечного договору, а договору про
відступлення права вимоги.

На час розгляду справи існує
некоректна ситуація, оскільки
обтяження - заборона відчуження
нерухомого майна, уже вилучено з
реєстру не нотаріусом, а реєстраційною
службою Івано-Франківського міського
управління юстиції в
Івано-Франківській області.

При перенесенні записів про іпотеку зі
старого реєстру до нині діючого
реєстру тією ж реєстраційною службою
Івано-Франківського міського
управління юстиції в
Івано-Франківській області серед
документів, які були підставою для
реєстрації іпотеки, зазначено тільки
посвідчений 05 грудня 2011 року
відповідачем договір про відступлення
права вимоги.

Поряд з цим, іпотека виникла на
підставі іпотечного договору,
посвідченого 16 вересня 2008 року
приватним нотаріусом
Івано-Франківського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 за № 5206.

Таким чином, системно проаналізувавши
вище викладені норми та обставини,
зважаючи при цьому, що заявлені
позивачем вимоги стосуються тільки
відповідача та не стосуються
приватного нотаріуса
Івано-Франківського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, суд
прийшов до висновку про відсутність
підстав для задоволення заявлених
позивачем вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71
КАС України, розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

На підставі вище викладених норм та
обставин вбачається, що позов
товариства з обмеженою
відповідальністю "Факторингова
компанія "ФК Факторинг" до приватного
нотаріуса Київського нотаріального
округу ОСОБА_1 про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії є
безпідставним, необґрунтованим та
таким, що не підлягає задоволенню
повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони - суб'єкта владних повноважень,
суд присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати, пов'язані
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз. У зв'язку з
ухваленням судового рішення на користь
суб'єкта владних повноважень та
відсутністю з його сторони судових
витрат, пов'язаних із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз, судові витрати стягненню з
позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні
позову товариства з обмеженою
відповідальністю "Факторингова
компанія "ФК Факторинг".

Копії постанови направити сторонам
(вручити їх уповноваженим
представникам) у порядку та строки,
встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України,
постанова може бути оскаржена шляхом
подання до Київського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд міста Києва
апеляційної скарги протягом десяти
днів із дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
В.М. Данилишин