Справа № 802/3437/14-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 жовтня 2014 р.
Справа № 802/3437/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Комара
П. А., розглянувши у прядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом: Вінницької ОДПІ ГУ
Міндоходів у Вінницькій області

до: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду надійшов позов
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області (далі - Вінницька ОДПІ, позивач)
до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(далі - ФОП ОСОБА_1, відповідач) про
стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що за
відповідачем 16.09.2014 року рахується борг
в сумі 1458,20 грн. за не сплату єдиного
податку. Заборгованість відповідач в
добровільному порядку не погашає, в
зв'язку з чим даний позов заявлено до
суду.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, проте надав
заяву про розгляд справи в порядку
письмового провадження (вх. №20113).

Відповідач письмових заперечень на
позовну заяву з
нормативно-документальним
обґрунтуванням суду не надав, в судове
засідання не з'явився, повноважного
представника не направив, хоча про час,
дату та місце судового розгляду справи
повідомлявся завчасно та належним
чином згідно повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення справи, а
особиста участь сторін в судовому
засіданні - не обов'язкова, суд, у
відповідності до частини 6 статті 128 КАС
України, визнав можливим проводити
розгляд справи в порядку письмового
провадження.

Повно, всебічно, об'єктивно дослідивши
надані у справу докази, надавши їм
юридичну оцінку, суд прийшов до
висновку про те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
зареєстрований державним реєстратором
у Вінницькій адміністрації Вінницької
області та знаходиться на обліку в
Вінницькій ОДПІ. Крім того,
зареєстрований як платник єдиного
податку, що підтверджується заявою про
застосування спрощеної системи
оподаткування від 24.01.2012 року.

Як свідчать матеріали справи, за
відповідачем рахується податковий
борг зі сплати єдиного податку в сумі
1458,20 грн.

На підставі чого, 27.02.2014 року податковим
органом сформовано податкову вимогу
форми «Ф» №623-25, якою визначено суму
узгодженого грошового зобов'язання в
розмірі 1190,30 грн., яка не отримана
відповідачем, оскільки конверт
повернувся на адресу податкового
органу з відміткою поштового
відділення: «за закінченням терміну
зберігання» (а.с.7).

У відповідності до п.п.14.1.39 п.14.1 ст. 14
Податкового кодексу України грошове
зобов'язання платника податків - сума
коштів, яку платник податків повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податкове зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, а
також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом.

Приписи п.291.2 ст. 291 Податкового кодексу
України визначають, що спрощена
система оподаткування, обліку та
звітності - особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на
сплату єдиного податку в порядку та на
умовах, визначених цією главою, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності.

Юридична особа чи фізична особа -
підприємець, згідно з п. 291.3 ст. 291
Податкового кодексу України, може
самостійно обрати спрощену систему
оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Положення п.п.1 п.291.4 ст. 291 Податкового
кодексу України закріплюють, що
суб'єкти господарювання, які
застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
поділяються на групи, зокрема першу
групу складають - фізичні особи -
підприємці, які не використовують
працю найманих осіб, здійснюють
виключно роздрібний продаж товарів з
торговельних місць на ринках та/або
провадять господарську діяльність з
надання побутових послуг населенню і
обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150000
гривень.

Ставки єдиного податку встановлюються
у відсотках (фіксовані ставки) до
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року, та у
відсотках до доходу (відсоткові
ставки), що передбачає п. 293.1 ст. 293
Податкового кодексу України.

Згідно зі п.293.2 ст. 293 Податкового
кодексу України, фіксовані ставки
єдиного податку встановлюються
сільськими, селищними та міськими
радами для фізичних осіб - підприємців,
які здійснюють господарську
діяльність, залежно від виду
господарської діяльності, з розрахунку
на календарний місяць: для першої групи
платників єдиного податку - у межах від
1 до 10 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати.

Зі змісту п.294.1 ст. 294 Податкового
кодексу України вбачається, що
податковим (звітним) періодом для
платників єдиного податку першої та
другої груп є календарний рік.

Платники єдиного податку першої і
другої груп сплачують єдиний податок
шляхом здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Такі платники єдиного податку
можуть здійснити сплату єдиного
податку авансовим внеском за весь
податковий (звітний) період (квартал,
рік), але не більш як до кінця поточного
звітного року (п.295.1 ст. 295 Податкового
кодексу України).

З аналізу вказаних норм слідує, що
платник податків зобов'язаний
своєчасно протягом звітного періоду
сплатити суму єдиного податку.

На противагу вказаному ФОП ОСОБА_1
вказаний обов'язок не дотримано, що
слугувало підставою для формування
Вінницькою ОДПІ податкової вимоги,
якою визначено узгоджене грошове
зобов'язання.

Відповідно до п.59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України, у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Визначаючись щодо заявлених позовних
вимог, судом враховано, що наявна
заборгованість підтверджується також
довідкою про заборгованість та витягом
з особового рахунку.

Враховуючи встановлені обставини
справи та вищезазначені положення
чинного Законодавства України, суд
вважає, що вимоги позивача є
обґрунтованими, відповідають дійсним
обставинам та матеріалам справи, а тому
підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 11, 86, 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз,
відповідно до положень ст. 94 КАС
України, судові витрати (судовий збір)
стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (ід. номер НОМЕР_1) до місцевого
бюджету м. Вінниці кошти в рахунок
погашення податкового боргу по єдиному
податку в сумі 1458,20 грн. (одна тисяча
чотириста п'ятдесят вісім грн. 20 коп.).

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович