Справа № 459/3329/14-а
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 р.
Справа № 876/8478/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого судді
Каралюса В.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Червоноградського міського суду
Львівської області від 06 серпня 2014 року
про відмову в задоволенні подання
державного виконавця відділу
примусового виконання рішеннь
управління ДВС ГУЮ у Львівській
області про заміну способу і порядку
виконання рішення у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Червоноградської
міської ради Львівської області про
перерахунок щорічної разової грошової
допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2014 року державний виконавець
відділу примусового виконання рішеннь
управління ДВС ГУЮ у Львівській
області звернувся до суду із заявою
(поданням) про встановлення (зміну)
способу і порядку виконання рішення в
порядку ст. 36 Закону України «Про
виконавче провадження», в якій просив
змінити подальший порядок і спосіб
виконання рішення шляхом стягнення з
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Червоноградської міської
ради Львівської області на користь
ОСОБА_1 щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня за 2010 рік у розмірі
4522 грн.

Ухвалою Червоноградського міського
суду Львівської області від 06 серпня 2014
року подання державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Червоноградського міського управління
юстиції у Львівській області про
встановлення (зміну) способу і порядку
виконання рішення в порядку ст. 36
Закону України «Про виконавче
провадження» залишено без задоволення.

Не погодившись із таким рішенням суду,
його оскаржив ОСОБА_1, який в поданій
апеляційній скарзі, покликаючись на
фактичну невідповідність висновків
суду обставинам справи та нормам
матеріального та процесуального права,
просить оскаржувану ухвалу скасувати
та направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, а тому, колегія суддів, у
відповідності до ч.1 п.2 ст.197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, вважає за можливе розглядати
справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення з
наступних підстав.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19 травня 2014
року зобов'язано управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Червоноградської
міської ради Львівської області
здійснити перерахунок та виплатити на
користь ОСОБА_1 недоплачену щорічну
разову грошову допомогу до дня 5 травня
за 2010 рік з врахуванням виплачених сум.

На підставі вказаної постанови
Львівським апеляційним
адміністративним судом 04 червня 2014
року видано виконавчий лист № 9/14 про
зобов'язання управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Червоноградської
міської ради Львівської області
здійснити перерахунок та виплатити на
користь ОСОБА_1 недоплачену щорічну
разову грошову допомогу до дня 5 травня
за 2010 рік з врахуванням виплачених сум.

На виконання зазначеного виконавчого
листа управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Червоноградської міської
ради провело перерахунок грошової
допомоги позивачу за 2010 рік, сума до
виплати складає 4522 грн., проте
зазначеної суми коштів позивачу
виплачено не було.

За приписами пункту 2 частини 4 статті
105 КАС України адміністративний позов
може містити вимоги про зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії. У разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2
ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19 травня 2014
року та синтез наведених процесуальних
норм дають підстави зробити висновок
про те, що зобов'язання, покладені на
відповідача цим судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

За таких обставин державний виконавець
просив змінити не спосіб виконання
постанови суду, а судове рішення по
суті позовних вимог і вирішити позовну
вимогу про стягнення коштів, яка була
предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак апеляційний суд звертає увагу
на відмінності між позовною вимогою як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача від способу виконання
судового рішення як одного з його
заходів.

Крім того, частиною першою статті 263
КАС України встановлено, що за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду апеляційної
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду
апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що суд
першої інстанції, не може змінювати
спосіб виконання постанови суду,
змінюючи її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Крім того, вирішення питання про
стягнення коштів як заборгованості
невиплаченої пенсії, яка нарахована у
разі виконання рішення
адміністративного суду, відноситься до
юрисдикції цивільних судів.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийняв
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги його не
спростовують.

Керуючись ст.ст.195, 197, п.1 ч.1 ст.199, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а ухвалу
Червоноградського міського суду
Львівської області від 06 серпня 2014 року
в адміністративній справі № 459/3329/14-а -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі та
може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
В.М.
Каралюс

суддя
В.С. Затолочний

суддя
З.М. Матковська