Справа № 806/7949/13-а
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/27970/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого
Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів
Ємельянової В.І.,

Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до відділу
Державної виконавчої служби
Коростенського міськрайонного
управління юстиції Житомирської
області (далі - ВДВС Коростенського МУЮ)
про скасування постанов,

за касаційною скаргою відділу
Державної виконавчої служби
Коростенського міськрайонного
управління юстиції Житомирської
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від 14
січня 2014 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 5 травня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_2
звернулась до суду з адміністративним
позовом, в подальшому уточненим, в
якому просила: визнати неправомірними
та скасувати постанови від 13 квітня 2009
року серії АА №013747 про арешт майна
боржника та оголошення заборони його
відчуження, від 24 грудня 2012 року про
стягнення виконавчого збору, від 24
грудня 2012 року про стягнення витрат на
проведення виконавчих дій.

Постановою Житомирського
окружного адміністративного суду від 14
січня 2014 року, залишеною без
змін ухвалою Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 5 травня 2014 року, позов задоволено.
Визнано неправомірною та скасовано
постанову державного виконавця ВДВС
Коростенського МУЮ від 13 квітня 2009 року
серії АА №013747 про арешт майна боржника
та оголошення заборони на його
відчуження. Визнано неправомірною та
скасовано постанову головного
державного виконавця ВДВС
Коростенського МУЮ від 24 грудня 2012 року
про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого
збору в розмірі 13 грн. 60 коп. Визнано
неправомірною та скасовано постанову
головного державного виконавця ВДВС
Коростенського МУЮ від 24 грудня 2012 року
про стягнення з ОСОБА_2 витрат на
проведення виконавчих дій в розмірі 16
грн. 09 коп.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалені ними судові
рішення та постановити нове рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права згідно статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Судами встановлено, що постановою
Виконавчої дирекції Житомирського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності винесено
постанову від 8 жовтня 2007 року №178 про
стягнення з ОСОБА_2 на користь держави
штрафу в розмірі 136 грн.

На виконання даної постанови
головним державним виконавцем ВДВС
Коростенського МУЮ 23 листопада 2007 року
відкрито виконавче провадження та
надано боржнику строк для
добровільного виконання до 29 листопада
2007 року.

Постановою державного виконавця
ВДВС Коростенського МУЮ від 13 квітня 2009
року накладено арешт на все майно, яке
належить ОСОБА_2 та знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Коростенська міська Виконавча
дирекція Житомирського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності листом від 17 грудня 2012
року №07/973 повідомила начальника ДВС
Коростенського МУЮ про сплату ОСОБА_2
штрафу в розмірі 136 грн.

24 грудня 2012 року головним
державним виконавцем ВДВС
Коростенського МУЮ винесено постанову
про стягнення з позивача виконавчого
збору в розмірі 13 грн. 60 коп. та витрат
на проведення виконавчих дій в розмірі
16 грн. 09 коп.

ОСОБА_2 21 жовтня 2013 року надано
довідку про сплату штрафу у 2008 році в
розмірі 136 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій, виходили з того,
що постанови про накладення арешту на
майно боржника та заборону його
відчуження, постанови про стягнення
виконавчого збору та витрат на
проведення виконавчих дій є
неправомірними, оскільки відповідач
діяв не у відповідності до Закону
України «Про виконавче провадження».

Однак, судами при розгляді справи
не взято до уваги наступного.

Статтями 99 та 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено правила щодо строків
звернення до суду та наслідків їх
пропуску в адміністративному
судочинстві.

Частиною першою статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Відповідно до частини першої
статті 181 Кодексу адміністративного
судочинства України учасники
виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною другою статті 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що позовну заяву може бути
подано до суду у десятиденний строк з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення її прав,
свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів
справи, 5 грудня 2013 року позивач
звернулась до суду з вказаним позовом
до ВДВС Коростенського МУЮ
Житомирської області про визнання
неправомірними та скасування постанов
від 13 квітня 2009 року про арешт майна
боржника та оголошення заборони його
відчуження, від 24 грудня 2012 року про
стягнення виконавчого збору, від 24
грудня 2012 року про стягнення витрат на
проведення виконавчих дій.

За правилами частини першої
статті 100 Кодексу адміністративного
судочинства України адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд на
підставі позовної заяви та доданих до
неї матеріалів не знайде підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними, про що постановляється
ухвала.

З матеріалів позовної заяви не
вбачається, що ОСОБА_2 просила поновити
пропущений строк звернення до суду.
Вирішуючи спір поза межами
десятиденного строку звернення до
суду, суди попередніх інстанцій не
звернули уваги на приписи статті 181
Кодексу адміністративного судочинства
України та передчасно дійшли висновку
про задоволення позову.

Враховуючи викладене, рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції з урахуванням
положень встановлених статтями 99, 100, 181
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Відповідно до статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.
Справа направляється до суду
апеляційної інстанції для продовження
розгляду або на новий розгляд, якщо
порушення допущені тільки цим судом. В
усіх інших випадках справа
направляється до суду першої
інстанції.

Оскільки неповноту встановлення
обставин у справі допущено обома
судовими інстанціями, то справа
направляється до суду першої
інстанції.

При новому розгляді судам слід
врахувати наведене, вирішити питання,
пов'язане зі строком звернення до суду,
та в залежності від встановленого
розв'язати спір із застосуванням норм
матеріального права, які були чинними
на момент виникнення спірних
правовідносин.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу відділу Державної
виконавчої служби Коростенського
міськрайонного управління юстиції
Житомирської області задовольнити
частково.

Постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 14 січня
2014 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 5 травня 2014 року скасувати, а справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Й. Рецебуринський

Судді
В.І. Ємельянова

І.В. Штульман