Справа № 813/7267/13-а
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року
Справа №
5372/14 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Затолочного В.С.,

суддів
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання
Нефедової А.О.,

позивача ОСОБА_1

та її представника ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_4

та її представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
13.03.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1
до Львівського КП «Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»,
відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно Головного
управління юстиції у Львівській
області, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання протиправними дій та
скасування рішення, -

В С Т А Н О
В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Львівського КП «Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»,
відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання протиправними дій
та скасування рішення.

Судом залучено до участі у справі
третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Львівський окружний адміністративний
суд постановою від 13.03.2014 року в
задоволенні позову відмовив.

Постанову суду першої інстанції в
апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1.

Зазначає, що не погоджується з
висновком суду першої інстанції та
вважає, що постанова підлягає
скасуванню.

Звертає увагу на те, що суд першої
інстанції не прийняв до уваги її доводи
про незаконність реєстрації
державними реєстраторами прав
власності за ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на частки
будинку за адресою: АДРЕСА_1. Документи
про таку реєстрацію є підробленими.

Вислухавши суддю-доповідача, апелянта
та її представника, які просять
задовольнити апеляційну скаргу, третіх
осіб та представника третьої особи
ОСОБА_4, які просять відмовити в
задоволенні апеляційної скарги,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
спірний будинок по АДРЕСА_1 належав на
праві власності ОСОБА_7, що
підтверджується витягом з Рішення
виконкому Дублянської селищної Ради
депутатів трудящих від 08 лютого 1972
року.

Згідно Свідоцтва про право власності,
посвідченого державним нотаріусом
Жовківської державної нотаріальної
контори Львівської області, ОСОБА_6, яка
проживає в АДРЕСА_1, яка є дружиною
ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
належить право власності на 1/2 частку в
спільному майні набутому названим
подружжям за час шлюбу.

Після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_6
спадкоємцями за законом в рівних
частинах є їх діти, а саме: ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_10, (батько позивача).

ОСОБА_10 (батько позивачки) про
спадкування після смерті батьків не
звертався. Але фактично спадщину
прийняв, так як постійно проживав в
будинку.

Після смерті ОСОБА_10 спадкоємцями є
ОСОБА_1 та її брат ОСОБА_11, який
відмовився від спадкування.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 02.11.2011 року
міським головою м. Дубляни видано
Дублікат Свідоцтва про право власності
на нерухоме майно, згідно якого право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
належить ОСОБА_7.

Згідно Свідоцтва про право власності,
посвідченого державним нотаріусом
Жовківської державної нотаріальної
контори Львівської області, ОСОБА_6, яка
проживає в АДРЕСА_1, яка є дружиною
ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
належить право власності на 1/2 частку в
спільному майні набутому названим
подружжям за час шлюбу.

З матеріалів справи вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 після
смерті її матері - ОСОБА_6 подано заяву
про державну реєстрацію прав та подано
заяву про збір та обробку персональних
даних. Такі ж заяви подані нею і від
імені її померлої матері - ОСОБА_6.

30 січня 2012 року зроблено Витяг про
державну реєстрацію прав, на підставі
якого 1/2 частки в спільному майні
подружжя належить ОСОБА_6.

Відповідно до Свідоцтва про право на
спадщину за законом, посвідченого
державним нотаріусом Жовківської
державної нотаріальної контори
Львівської області, спадкоємцями майна
гр. ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, до 2/3
частин спадкового майна в рівних
частинах є його дружина ОСОБА_6, яка
проживає в АДРЕСА_1, та дочка ОСОБА_4, яка
проживає в АДРЕСА_2. З даного свідоцтва
також вбачається, що на 1/2 частину
будинку видано свідоцтво про частку в
спільному майні подружжя, а на 1/3
частину спадкового майна свідоцтво про
спадщину не видано.

Згідно Витягу про державну реєстрацію
прав від 30 січня 2012 року на житловий
будинок у АДРЕСА_1 право власності на 1/6
(приватна спільна часткова) його
частини належить ОСОБА_4 на підставі
свідоцтва про право на спадщину.

01 грудня 2012 року зроблено Витяг про
державну реєстрацію прав, згідно якого
1/6 частка на праві приватної спільної
часткової на житловий будинок у
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6.

25 вересня 2012 року зроблено витяг з
реєстру прав власності на нерухоме
майно, згідно якого право власності на
житловий будинок у АДРЕСА_1 належить: 1/2
частки (приватна спільна часткова) та 1/6
(приватна спільна часткова) - ОСОБА_6; 1/6
частки (приватна спільна часткова) -
ОСОБА_7 та 1/6 (приватна спільна часткова)
- ОСОБА_4.

Дані обставини також встановлені в
рішенні Жовківського районного суду
Львівської області № 1308/3498/2012 від 8
лютого 2013 року, в якому в позові ОСОБА_1
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення частки
у спадковому майні визнання права
власності на спадкове майно
відмовлено, з тих підстав, що позивач в
нотаріальну контору про спадкування не
зверталася і відсутня відмова
нотаріальної контори у видачі
свідоцтва про право на спадщину після
смерті її діда - ОСОБА_3 та баби ОСОБА_6.
Дане Рішення залишено без змін ухвалою
Апеляційного суду Львівської області
від 01 жовтня 2013 року.

Положеннями ч. 3 ст. 3 Закону України від
1 липня 2004 року «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» передбачено, що
права на нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації відповідно до
цього Закону, виникають з моменту такої
реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного
Закону права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до положень п. 2.1 та 2.2
Тимчасового положенням про порядок
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України від 07.02.2002 № 7/5 (чинного
на момент вчинення спірних
правовідносин), для проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу або припинення права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно власник (власники),
інший правонабувач (правонабувачі) або
уповноважена ним (ними) особа подає
реєстратору БТІ заяву про державну
реєстрацію прав за формою, визначеною у
додатку 1 даного положення.

Заява про державну реєстрацію прав
подається реєстратору того БТІ, яке
здійснює свою діяльність відповідно до
договору з Адміністратором Реєстру
прав на території
адміністративно-територіальної
одиниці, на якій розташований об'єкт,
права щодо якого підлягають державній
реєстрації.

До заяви про державну реєстрацію прав
додаються правовстановлювальні
документи (додаток 2), їх нотаріально
засвідчені копії, документи, що
підтверджують оплату за проведення
державної реєстрації прав та видачу
витягу про державну реєстрацію прав, а
також інші документи, визначені
Положенням.

Відповідальність за достовірність та
повноту інформації у заяві про
державну реєстрацію прав та доданих
документах несе (уть) заявник
(заявники).

У п. 7.1.1 даного положення передбачено,
що право на отримання витягу з Реєстру
прав мають:

власник (власники об'єкта, права щодо
якого підлягають державній реєстрації,
або уповноважена ним (ними) особа;

правокористувач (правокористувачі)
нерухомого майна або уповноважена ним
(ними) особа;

спадкоємці (правонаступники - для
юридичних осіб) або уповноважені ними
особи.

Пунктом 7.1.2. передбачено, що
Інформаційну довідку з Реєстру прав на
бланку відповідного БТІ мають право
отримувати суди, органи місцевого
самоврядування, органи внутрішніх
справ, органи прокуратури, органи
державної податкової служби, державні
виконавці, нотаріуси, органи Служби
безпеки України та інші органи
державної влади (посадові особи), якщо
запит зроблено у зв'язку із здійсненням
ними повноважень, визначених законом.

7.2. Витяг або інформаційна довідка з
Реєстру прав формується на підставі
відомостей, які містяться в Реєстрі
прав, після отримання відповідної
заяви за формою, визначеною у додатку 13,
чи письмового запиту від органів,
зазначених у підпункті 7.1.2 пункту 7.1
Положення.

Окрім того, згідно листа Міністерства
юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319,
у разі смерті власника нерухомого
майна, первинна реєстрація права
власності на яке не була проведена і
правовстановлювальний документ
відсутній, питання визначення
належності цього майна попередньому
власнику та наступного його власника
(спадкоємця) повинно вирішуватися у
судовому порядку.

Поряд з цим, у випадку, якщо є
правовстановлювальний документ, який
підтверджує право власності на
нерухоме майно за особою, яка на час
реєстрації права власності померла,
реєстрація права власності на нерухоме
майно може бути здійснена за особою на
ім'я якої видані правовстановлювальні
документи (перелік
правовстановлювальних документів, на
підставі яких може бути проведена
реєстрація права власності на нерухоме
майно, міститься в додатку 1 до пункту
2.1. Тимчасового положення про порядок
реєстрації права власності на нерухоме
майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 7
лютого 2002 року № 7/5).

Отже, з метою оформлення спадщини,
право власності на нерухоме майно може
бути оформлене на ім'я особи яка
померла у разі наявності документів,
які б підтверджували право власності
на майно цієї особи.

Звернутися з заявою про реєстрацію
прав власності на нерухоме майно за
померлою особою мають право її
спадкоємці.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано
зазначив, що позивачем не наведено
жодних доказів підробки документів,
адже ані свідоцтво про право власності
на частку в спільному майні подружжя
від 24.07.2001 року ані свідоцтво про право
на спадщину від 24.07.2001 року, видані на
ім'я ОСОБА_6 позивач в судовому порядку
не оскаржувала, отже проведена
державна реєстрація права власності на
1/2 та 1/6 частки житлового будинку
АДРЕСА_1 від імені ОСОБА_6 на нерухоме
майно, яке вона набула на законних
підставах не є порушенням чинного
законодавства.

Доводи апеляційної скарги не
відповідають законодавству України та
не можуть бути підставою для її
задоволення.

З огляду на викладене, постанова суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, наявним в ній
доказам, прийнята з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для її скасування колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 13.03.2014 року
у справі 813/1267/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя В.С.
Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М. Матковська

Повний текст виготовлено 17.10.2014 року