Справа № 810/3480/14
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2014 року 810/3480/14
Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді -
Головенко О.Д., розглянувши в порядку
письмового провадження в м. Києві
адміністративну справу за позовом
Житлово - комунального підприємства
«Пісківське» до Ірпінської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про визнання
протиправними дії, визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення та
зобов'язання вчинити певні дії -
Житлово - комунальне підприємство
«Пісківське» звернулось до суду з
позовом до Ірпінської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області та просить суд
визнати протиправними дій, що
виявились у зміні призначення платежів
позивача зі сплати податку на додану
вартість за вересень та лютий 2012 року
та спрямуванні коштів на погашення
штрафів та пені, визнати протиправним
та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 29.11.2012 №
застосовано штрафні (фінансові)
санкції (штраф) у сумі 2239,58 грн.,
зобов'язати відповідача відобразити у
картці особового рахунку позивача
відомості про сплату податкових
зобов'язань відповідно до призначень
платежів, вказаних у платіжних
Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 24.04.2013 у
задоволенні даного адміністративного
позову було відмовлено та ухвалою від
30.07.2013 Київського апеляційного
адміністративного суду таке рішення
Позивач не погоджуючись з вказаними
рішеннями оскаржив їх у касаційному
порядку. 19.05.2014 ухвалою Вищого
адміністративного суду України
попередні рішення були скасовані, а
справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції.

У судовому засідання 23.09.2014
протокольною ухвалою суду в вказаній
справі, у зв'язку з реорганізацією
відповідача було замінено на
належного, а саме ДПІ у Бородянському
районі Київської області ДПС на
Ірпінську ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області.

Спірне податкове зобов'язання
визначене на підставі даних акту
перевірки про несвоєчасну сплату
позивачем узгоджених сум податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість протягом граничних строків.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що своєчасно задекларував
податкові зобов'язання з податку на
додану вартість та сплатив їх в
установлені законом строки, однак
податковий орган неправомірно
змінював призначення платежу відносно
сплачених сум податків і спрямовував
ці кошти на погашення податкового
боргу, що виник у попередніх податкових
періодах.

Представник позивача подав суду
клопотання про розгляд справи у
порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. Про час, місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомленні про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідків чи експертів.

Розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що
Житлово-комунальне підприємство
«Пісківське» є юридичною особою, що
зареєстрована 19.07.2002 Бородянською
районною державною адміністрацією
Київської області.

У листопаді 2012 року посадовими особами
податкового органу проведено
камеральну перевірку позивача з питань
своєчасності сплати узгоджених сум
грошових зобов'язань з податку на
додану вартість до бюджету (акт
перевірки від 29.11.2012 № ).

Перевіркою встановлено, що позивач
порушив вимоги п. 203.2 ст. 203 Податкового
кодексу України (надалі - ПК України), що
виявилось у несвоєчасній сплаті
узгодженого податкового зобов'язання
(податкового боргу) у сумі 11 197,88 грн., у
тому числі визначеного позивачем на
підставі податкової декларацій з
податку на додану вартість за лютий 2011
року (від 18.03.2011 № 5141). Погашення
вказаної суми податкового боргу
відбулося 30.10.2012, тобто з затримкою у
сплаті, яка становить 580 днів.

За результатами перевірки за затримку
сплати узгодженої суми грошового
зобов'язання більше 30 календарних днів,
наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання,
податковим органом на підставі п. 126.1
ст. 126 ПК України прийнято спірне
податкове повідомлення - рішення від
29.11.2012 № , згідно з яким до
позивача застосовано штрафні
(фінансові) санкції (штраф) у сумі 2 239,58
грн., що становить 20 відсотків
погашеної суми податкового боргу.

З матеріалів справи суд встановив, що
згідно з даними облікової картки
позивача за платежем «Податок на
додану вартість» на момент здійснення
кожного з платежів у період з лютого 2011
року по вересень 2012 року позивач мав
податковий борг (недоїмку), а
податковий орган зараховував сплачені
позивачем суми в рахунок погашення
існуючого податкового боргу (недоїмки),
що виник у попередніх податкових
(звітних) періодах.

Як вбачається з податкової декларації
з податку на додану вартість за лютий
2011 року (від 18.03.2011 № 5141) встановлено, що
позивач самостійно визначив податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість у сумі 21 301,00 грн., строк оплати
зобов'язань - 30.03.2011. Однак, станом на
30.03.2011 позивач мав податковий борг
(недоїмку) у сумі 313 756,06 грн.

В оплату податкових зобов'язань за
лютий 2011 року позивач перерахував до
Державного бюджету України кошти у
сумі 2 801,00 грн. (платіжне доручення від
31.03.2011 № 82), однак податковий орган
зарахував вказані кошти в оплату
податкового боргу, що виник у
попередніх податкових періодах.

Не погоджуючись з прийнятим податковим
повідомленням - рішенням позивач
оскаржив його до суду.

Як вбачається з матеріалів справи
24.04.2013 постановою Київського окружного
адміністративного суду у задоволенні
даного адміністративного позову було
відмовлено та ухвалою від 30.07.2013
Київського апеляційного
адміністративного суду таке рішення
залишено без змін.

Позивач не погоджуючись з вказаними
рішеннями оскаржив їх у касаційному
порядку. 19.05.2014 ухвалою Вищого
адміністративного суду України
попередні рішення були скасовані, а
справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції.

З даної ухвали Вищого
адміністративного суду України
вбачається, що судами обох попередніх
інстанцій не досліджено обставини щодо
наявність у позивача податкового боргу
з додатку на додану вартість за лютий
2011 року, на погашення якого
відповідачем були спрямовані поточні
платежі позивача за вересень 2012 року, з
урахуванням наявності в матеріалах
справи платіжних доручень за березень
2011 року про сплату позивачем грошового
зобов'язання за лютий 2011 року.

Так, з урахуванням вищенаведеної
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 19.05.2014 та постанови Вищого
адміністративного суду України від
22.09.2014 у справі за позовом ДПІ у
Бородянському районі Київської
області ДПС до ЖКП «Пісківське» про
стягнення податкового боргу у розмірі
445 836,93 грн., яке було подано позивачем
через канцелярію суду суд вважає за
необхідне вказати наступне.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

З 01.01.2011 набув чинності ПК України.

У контексті застосування принципу дії
процесуальних норм у часі це означає,
що з 01.01.2011 порядок сплати та погашення
податкових зобов'язань, компетенція
контролюючих органів, повноваження і
обов'язки їх посадових осіб під час
здійснення податкового контролю
визначаються нормами ПК України.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України,
крім випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно з вимогами п. 57.1 ст. 57 ПК України
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у п. 54.3.1 - 54.3.6 п.
54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу. У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження (п. 57.3 ст. 57 ПК
України).

Згідно з п. 87.1 ст. 87 ПК України джерелами
самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Сплата грошових зобов'язань
або погашення податкового боргу
платника податків з відповідного
платежу може бути здійснена також за
рахунок надміру сплачених сум такого
платежу (без заяви платника) або за
рахунок помилково та/або надміру
сплачених сум з інших платежів (на
підставі відповідної заяви платника)
до відповідних бюджетів.

При цьому, погашенням податкового
боргу - є зменшення абсолютного
значення суми такого боргу,
підтверджене відповідним документом
(п.п. 14.1.152 п.14.1 ст. 14 ПК України), а під
податковим боргом розуміється сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання (п.п. 14.1.175
п.14.1 ст. 14 ПК України).

В силу положень п. 87.9 ст. 87 ПК України в
разі наявності у платника податків
податкового боргу органи державної
податкової служби зобов'язані
зарахувати кошти, що сплачує такий
платник податків, в рахунок погашення
податкового боргу згідно з черговістю
його виникнення незалежно від напряму
сплати, визначеного платником
податків. У такому ж порядку
відбувається зарахування коштів, що
надійдуть у рахунок погашення
податкового боргу платника податків
відповідно до ст. 95 цього Кодексу або за
рішенням суду у випадках, передбачених
законом. Спрямування коштів платником
податків на погашення грошового
зобов'язання перед погашенням
податкового боргу забороняється, крім
випадків спрямування цих коштів на
виплату заробітної плати та єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Керуючись вказаною нормою податковий
орган встановивши наявність
заборгованості у позивача за лютий 2011
року, що виникла у зв'язку з зміною
платежу за попередній податковий
період у 2009 році змінив призначення
платежу за вересень 2012 року.

Однак суд погодитись з такими діями
податкового органу не може, з огляду на
наступне.

Через канцелярію суду представником
позивача було подано постанову Вищого
адміністративного суду України від
22.09.2014 у справі за позовом ДПІ у
Бородянському районі Київської
області ДПС до ЖКП «Пісківське» про
стягнення податкового боргу у сумі 445
836,93 грн., у яку увійшов борг по несплаті
позивачем податкового зобов'язання з
податку на додану вартість за
декларацією за лютий 2011 року.

Судами попередніх інстанцій у
вищевказаній справі позов було
задоволено часткового та суму
нарахувань за лютий 2011 року стягнуто,
однак судом касаційної інстанції
попередні рішення були змінені та
нарахування за лютий 2011 року визначені
такими, що не підлягаю стягненню та
змінити призначення платежу, оскільки
податковим органом не було враховано
строки дії Закону України від 21.12.2000 №
2181 - ІІІ «Про порядок погашення
зобов'язань платників перед бюджетом
та державними цільовими фондами» та
час набрання чинності ПК України.

Таким чином суд касаційної інстанції
встанови, що податковий орган
протиправно зарахував сплачені ЖКП
«Пісківське» суми поточних податкових
зобов'язань, які виникли після 01.01.2011, в
рахунок сплати податкового боргу, що
складається з урахуванням податкових
зобов'язань, що виникли у 01.01.2011, зокрема
за 2009 рік.

Тобто враховуючи вказане рішення суду
та платіжні доручення за березень 2011
року № 80 та № 82 про сплату податку на
додану вартість за декларацією № 5141 за
лютий 2011 року у позивача була відсутня
заборгованість за вказаний період, а
тому зміна призначення платежу за
вересень 2012 року на лютий 2011 року є
протиправним.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно із ч. 1 ст. 69 КАС України доказами
в адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 70 КАС України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Податковим органом не доведено
правомірність зміни призначення
платежу та законність прийнятого
податкового повідомлення - рішення,
крім того, ухвалою суду відповідача
було зобов'язано надати письмові
пояснення з урахуванням ухвали Вищого
адміністративного суду України від
19.05.2014, однак вказана вимога суду
виконана не була.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що оскаржуване податкове
повідомлення - рішення є незаконним та
протиправним.

За наведених обставин суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 11-14, 69-71, 79, 86, 94, 122,
159-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Ірпінської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області щодо
зміни призначення платежів Житлово -
комунального підприємства
«Пісківське» з податку на додану
вартість за вересень 2012 року на податок
на додану вартість за лютий 2011 року.

Визнати протиправними дії Ірпінської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області щодо
розподілу сплачених сум на погашення
штрафів та пені.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення Ірпінської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області від 29.11.2012 №
про нарахування і утримання
штрафу у розмірі 20% у сумі 2 239,58 грн.

Зобов'язати Ірпінську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Київській області відобразити у картці
особового рахунку Житлово -
комунального підприємства
«Пісківське» з обліку сплати податку
на додану вартість сплачену ним суму - 21
794,00 грн. за призначенням, а саме за
вересень 2012 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Житлово - комунального
підприємства «Пісківське» сплачений
відповідно до квитанції № N15РІ35830 від
29.03.2013 судовий збір в сумі 149 (сто сорок
дев'ять) грн. 11 коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо не скасовано,
набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду у порядку,
встановленому статтями 185-187 КАС
України, шляхом подання апеляційної
скарги через Київський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Головенко О.Д.