Справа № 2а-1970/3963/12
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 р.
м.Львів
Справа № 876/2099/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Коваля Р.Й.,

суддів
Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 21 грудня 2012
року в адміністративній справі №
2-а/1970/3963/12 за позовом ОСОБА_2 до
Чортківської районної державної
адміністрації Тернопільської області
про скасування розпорядження та
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В
И В :

У листопаді 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
Тернопільського окружного
адміністративного суду із вказаним
позовом та, з урахуванням заяви про
зміну позовних вимог, просив:

- визнати нечинним і скасувати
розпорядження голови Чортківської
районної державної адміністрації
Тернопільської області (далі -
Чортківська РДА) від 22 жовтня 2012 року №
668-ОД «Про відмову у наданні дозволу на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в
оренду»;

- зобов'язати Чортківську РДА в особі її
уповноваженої посадової особи - голови
Чортківської РДА прийняти рішення
(розпорядження) про надання ОСОБА_2
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок в оренду для створення
фермерського господарства орієнтовною
площею 447,70 га, які розташовані за
межами населених пунктів на території
Капустинської, Улашківської,
Сосулівської, По-лівецької сільських
рад Чортківського району.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 21 грудня 2012
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятою
постановою, її оскаржив ОСОБА_2, який
вважає, що рішення суду першої
інстанції прийняте без повного і
всебічного з'ясування та врахування
усіх істотних обставин справи, з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а наведені
висновки суду не відповідають
обставинам справи. Тому, з підстав,
викладених в апеляційній скарзі,
просив скасувати постанову суду першої
інстанції і прийняти нове рішення, яким
його позовні вимоги задовольнити.

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
клопотань про розгляд справи за їх
участю не подали, тому відповідно до
пункту 2 частини першої статті 197
Кодексу адміністративного судочинства
України колегія суддів вважає можливим
здійснювати розгляд справи у
письмовому провадженні за наявними у
ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що дана
апеляційна скарга є безпідставна і не
належить до задоволення з наступних
міркувань.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, 25.07.2012 р. ОСОБА_2
звернувся до голови Чортківської РДА
із заявою про надання йому дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
для створення та ведення фермерського
господарства за рахунок земель запасу
орієнтовною площею: по Сосулівській
сільській раді - 100,40 га, Улашківській
сільській раді - 184,00 га, Капустинській
сільській раді - 44,30 га, Полівецькій
сільській раді - 119,00 га Чортківського
району Тернопільської області. У
задоволенні цієї заяви йому було
відмовлено листом № В-357/10-020 від 14.08.2012
року.

Вважаючи такий лист Чортківської РДА
бездіяльністю щодо нерозгляду його
заяви у визначеному законодавством
порядку, ОСОБА_2 оскаржив її до суду.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 12 вересня
2012 року у справі № 2-а-1970/3116/12 позов
задоволено частково і зобов'язано
Чортківську РДА розглянути зазначену
вище заяву в установленому
законодавством порядку.

На виконання цього судового рішення
голова Чортківської РДА прийняв
розпорядження за № 668-ОД від 22 жовтня 2012
року, яким відмовив ОСОБА_2 у наданні
дозволу на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду, посилаючись на те, що
право оренди на дані земельні ділянки
набули на конкурентних засадах ПАП
«Березина» та ТзОВ «Агрополіс», а також
тому, що у заяві ОСОБА_2 відсутні
обґрунтування перспектив діяльності
фермерського господарства.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив із того, що позивач у
своїй заяві просив надати дозвіл на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення розрізнених земельних
ділянок, що розташовані у чотирьох
сільських радах і які знаходяться на
великій відстані одна від одної, що не
дає можливість належним чином
здійснювати господарську діяльність
фермерському господарству та є
недопустимим згідно вимог Закону
України «Про фермерське господарство».

Крім того, позивач у заяві від 25.07.2012 р.
не обґрунтував розмірів вищевказаних
земельних ділянок з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства (не навів доказів
наявності сільгосптехніки або
будь-яких інших засобів, працівників,
які б давали можливість належним чином
обробляти таку велику площу земельних
ділянок).

Також, станом на день винесення
оскаржуваного розпорядження спірні
земельні ділянки були набуті на праві
оренди на конкурсних засадах ПАП
«Березина» та ТзОВ «Агрополіс». Суд не
взяв до уваги розпорядження голови
Чортківської РДА від 26 листопада 2012
року про визнання розпоряджень голови
РДА такими, що втратили чинність,
оскільки таке винесене пізніше і не
могло бути враховане Чортківською РДА
при винесенні розпорядження від 22
жовтня 2012 року.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає такі висновки суду правомірними
з огляду на таке.

Правове регулювання порядку надання
земельних ділянок державної або
комунальної власності в оренду для
створення фермерських господарств
передбачено, зокрема, Земельним
кодексом України (далі - ЗК України) та
Законом України «Про фермерське
господарство».

Так, згідно із пунктом 12 Перехідних
положень ЗК України, до розмежування
земель державної та комунальної
власності повноваження щодо
розпорядження землями в межах
населених пунктів здійснюють
відповідні сільські, селищні, міські
ради, а за межами населених пунктів -
відповідні органи виконавчої влади
(відповідні районні державні
адміністрації).

Відповідно до статті 17 ЗК України до
повноважень місцевих державних
адміністрацій у галузі земельних
відносин належить розпорядження
землями державної власності в межах,
визначених цим Кодексом.

Судом встановлено, що земельні ділянки,
які просив передати в оренду для
створення фермерського господарства
ОСОБА_2, знаходяться за межами
населених пунктів, у зв'язку з чим
питання розпорядження даними
земельними ділянками належить до
компетенції відповідача Чортківської
РДА.

За приписами статті 6 Закону України
«Про місцеві державні адміністрації»
на виконання Конституції України,
законів України, актів Президента
України, Кабінету Міністрів України,
міністерств та інших центральних
органів виконавчої влади, власних і
делегованих повноважень голова
місцевої державної адміністрації в
межах своїх повноважень видає
розпорядження, а керівники управлінь,
відділів та інших структурних
підрозділів - накази.

Частинами другою та третьою статті 123
ЗК України передбачено, що особа,
зацікавлена в одержанні у користування
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідної місцевої державної
адміністрації.

У клопотанні зазначаються орієнтовний
розмір земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки).

Відповідний орган виконавчої влади в
межах своїх повноважень у місячний
строк розглядає клопотання і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
земельної ділянки вимогам законів,
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, а також
генеральних планів населених пунктів,
іншої містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Частинами першою та сьомою статті 7
Закону України «Про фермерське
господарство» визначено, що для
отримання (придбання) у власність або в
оренду земельної ділянки державної
власності з метою ведення фермерського
господарства громадяни звертаються до
відповідної районної державної
адміністрації. Для отримання у
власність або в оренду земельної
ділянки із земель комунальної
власності з метою ведення фермерського
господарства громадяни звертаються до
місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і
місце розташування ділянки, кількість
членів фермерського господарства та
наявність у них права на безоплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обґрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства. До заяви додаються
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі.

Земельні ділянки надаються громадянам
для ведення фермерського господарства
єдиним масивом з розташованими на них
водними джерелами та лісовими
угіддями, наближеними до існуючих
шляхів, електро- і радіотелефонних
мереж, газо- і водопостачальних систем
та інших видів інженерної
інфраструктури.

Враховуючи вищенаведене, відповідач
діяв у межах наданої компетенції, з
дотриманням вимог законодавства,
оскільки, як зазначено вище, на час
прийняття оскаржуваного розпорядження
спірні земельні ділянки перебували в
оренді інших осіб; вказані ділянки не
були розташовані єдиним масивом, а на
великій відстані одна від одної, що
унеможливлює належне їх
обслуговування та суперечить
положенням частини сьомої статті 7
Закону України «Про фермерське
господарство»; крім того, у заяві
позивача відсутнє належне
обгрунтування розмірів земельних
ділянок з урахуванням перспектив
діяльності фермерського господарства.

Статтею 200 КАС України передбачено, що
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції є законною, доводи
апеляційної скарги зроблених судом
першої інстанції висновків не
спростовують і при ухваленні
оскарженого судового рішення порушень
норм матеріального та процесуального
права ним допущено не було, тому
підстави для скасування чи зміни
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В
:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 21 грудня 2012
року в адміністративній справі №
2-а/1970/3963/12 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий суддя
Р.Й.Коваль

Судді
В.В.Гуляк

Н.М.Судова-Хомюк