Справа № 490/859/14-а
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 490/859/14-а

Категорія: 6 Головуючий в 1 інстанції:
Подзігун Г.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

судді - Кравченка К.В.,

судді - Лук'янчук О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Миколаївської міської ради на
постанову Центрального районного суду
м. Миколаєва від 08 квітня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до
Миколаївської міської ради про
скасування рішення , -

В С Т А Н О В И Л А:

24 січня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до Миколаївської
міської ради про скасування рішення №
30/8 від 28.08.2013р. «Про скасування п.3
рішення виконавчого комітету
Центральної районної ради м. Миколаєва
№ 28 від 20.03.1998р.». Обґрунтовуючи позовні
вимоги ОСОБА_1 зазначала, що 20.03.1998р.
виконавчим комітетом Центральної
районної ради прийнято рішення № 28
«Про благоустрій квартир, будівництво
прибудов, закріплення приміщень,
змінення житлової та загальної площі»,
п.3 якого було закріплено за позивачем
підсобне приміщення розміром 3,90 х 7,90 м?
АДРЕСА_1. Вважаючи дії відповідача щодо
скасування рішення № 28 незаконними,
позивач звернулась до суду за захистом
своїх прав.

Відповідач заперечень до суду не надав.

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 08 квітня 2014 року
позовні вимоги задоволено. Визнано
незаконним та скасовано рішення
Миколаївської міської ради № 30/8 від
28.08.2013р. «Про скасування п.3 рішення
виконавчого комітету Центральної
районної ради м. Миколаєва № 28 від
20.03.1998р. «Про благоустрій квартир,
будівництво прибудов, закріплення
приміщень, змінення житлової та
загальної площі».

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом 1-ї інстанції норм
права, просить зазначену постанову
скасувати та прийняти нову - про
відмову в задоволенні позову.

В зв'язку із відсутністю клопотань від
усіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю,
відповідно п.1 ч. 1 ст. 197 КАС України,
справа розглядається в порядку
письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що
20.03.1998р. виконавчий комітет Центральної
районної ради прийняв рішення № 28 «Про
благоустрій квартир, будівництво
прибудов, закріплення приміщень,
змінення житлової та загальної площі»,
п.3 якого за ОСОБА_1 закріплено підсобне
приміщення АДРЕСА_1.

28.08.2013р. Миколаївська міська рада
прийняла рішення № 30/8, яким скасувала
п.3 рішення виконавчого комітету
Центральної районної ради № 28 від
20.03.1998р. «Про благоустрій квартир,
будівництво прибудов, закріплення
приміщень, змінення житлової та
загальної площі».

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
скасування власного рішення
Миколаївської міської ради виходить за
межі її повноважень та суперечить
вимогам Закону.

Судова колегія погоджується із
висновком суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Частиною 1 ст. 25 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
передбачено, що сільські, селищні,
міські ради правомочні розглядати і
вирішувати питання, віднесені
Конституцією України, цим та іншими
законами до їх відання.

Рішенням Конституційного суду від 16
квітня 2009 року № 7-рп/2009 надане офіційне
тлумачення положень ч.2 ст. 19, ст. 144
Конституції України, ст. 25, ч. 14 ст. 46, ч. 1,
10 ст. 59 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Так, Конституційний Суд України
зазначає, що в Конституції України
закріплено принцип, за яким права і
свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави, яка відповідає
перед людиною за свою діяльність
(стаття 3). Органи місцевого
самоврядування є відповідальними за
свою діяльність перед юридичними і
фізичними особами (стаття 74 Закону).
Таким чином, органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Це є "гарантією
стабільності суспільних відносин" між
органами місцевого самоврядування і
громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього рішення, що
узгоджується з правовою позицією,
викладеною в абзаці другому пункту 5
мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 13
травня 1997 року N 1-зп у справі щодо
несумісності депутатського мандата.

Ненормативні правові акти місцевого
самоврядування є актами одноразового
застосування, вони вичерпують свою дію
фактом їхнього виконання, а тому не
можуть бути скасовані чи змінені
органом місцевого самоврядування
після їх виконання.

З матеріалів справи вбачається, що
виконавчий комітет Центральної
районної ради м.Миколаєва 20.03.1998р.
пунктом 3 рішенням № 28 закріпив
підсобні приміщення АДРЕСА_1 за ОСОБА_1
Зазначене рішення виконано, оскільки
ОСОБА_1 здійснила приватизацію АДРЕСА_1,
включаючи надані рішенням від 20.03.1998р.
№ 28 нежитлові приміщення. Зазначені
обставини вбачаються із рішення
Центрального районного суду
м.Миколаєва від 06.02.2014р. у справі №
490/5884/13-ц за позовом Миколаївської
міської ради до родини Павлюк про
визнання незаконними та скасування
розпорядження про приватизацію та
свідоцтва про право власності на
АДРЕСА_1.

Враховуючи, що рішення Центральної
районної ради м.Миколаєва 20.03.1998р. № 28 є
ненормативним правовим актом
одноразового застосування, яке
вичерпало свою дію фактом його
виконання, воно не може бути в
подальшому скасоване органом
місцевого самоврядування.

За таких підстав, судова колегія
приходить до висновку, що рішення № 30/8
від 28.08.2013р. про скасування п.3 рішення
виконавчого комітету Центральної
районної ради від № 28 від 20.03.1998р. «Про
благоустрій квартир, будівництво
прибудов, закріплення приміщень,
змінення житлової та загальної площі»
прийнято відповідачем незаконно, без
врахування положень рішення
Конституційного Суду України від 16
квітня 2009 року № 7-рп/2009, яке є
обов'язковим до виконання на території
України.

Оскільки відповідач при прийнятті
оскаржуваного рішення діяв в порушення
ст.19 Конституції України, тобто з
перевищенням повноважень, воно вірно
скасовано судом першої інстанції як
незаконне.

Оцінюючи викладене в сукупності,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції правильно та у достатньому
обсязі встановив обставини справи, і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Підстав для скасування чи зміни
постанови суду першої інстанції
колегія суддів не вбачає, а доводи
апеляції вважає такими, що висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,200,205,206,254 КАС
України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Миколаївської
міської ради - залишити без
задоволення.

Постанову Центрального районного суду
м. Миколаєва від 08 квітня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів з
моменту направлення її копії сторонам,
однак може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційної інстанції

Головуючий:
Н.В.Вербицька

Суддя:
К.В. Кравченко

Суддя:
О.В. Лук'янчук