Справа № 756/8420/14-а
Суддя: Маринченко М. М.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

20.10.2014 Справа № 756/8420/14-а
унікальний № 756/8420/14-а
провадження № 2-а/756/370/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року Оболонський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді Маринченко М.М.,

при секретарі Князік І.Д., Приголовкіну
В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Оболонському районі м. Києва
про визнання відмови відповідача в
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах за списком № 2
протиправною та зобов'язання
відповідача призначити пенсію за віком
на пільгових умовах за списком № 2 з 19
лютого 2014 року,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом посилаючись на те, що 19 лютого
2014 року звернувся до відповідача з
заявою про призначення йому пенсії за
віком на пільгових умовах за списком №
2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
проте листом від 06 травня 2014 року №6609/09
відповідач повідомив його про те, для
призначення йому вказаної пенсії
відсутні підстави, оскільки відсутні
первинні документи, які підтверджують
роботу позивача з 10 серпня 1984 року по 05
червня 1992 року за професією
електрозварника ручної зварки, а з
наявних документів на підприємстві,
зокрема наказів по особовому складу та
картки Т-2, а також записів у трудовій
книжці позивача не вбачається робота
ОСОБА_1 за професією електрозварника
ручної зварки, а вбачається робота за
професією електрозварника, проте
вказана професія списком №2 не
передбачена.

Позивач вважає таку відмову
протиправною, посилаючись на те, що
працював електрозварником ручного
зварювання з 1980 року по 05 червня 1992
року, що підтверджується записами в
трудовій книжці (за період з 01 січня 1980
року по 20 липня 1984 року) та уточнюючими
довідками ПАТ «АТ «Ленінська кузня» і
ПАТ «Завод «Київпродмаш», згідно яких
позивач виконував роботи з ручного
дугового зварювання складних деталей і
вузлів із сталі у всіх просторових
положеннях, повний робочий день.

Вказує, що його професія була
затверджена за списком №2 як така, що
дає право на пільгову пенсію,
Постановою Ради Міністрів СРСР від 22
серпня 1956 року № 1173 за назвою
«електрозварники та їх підручні», а з 26
січня 1991 року Постановою КМ СРСР № 10
вказана професія стала називатися
«електрозварник ручного зварювання».

Позивач вказує, що оскільки має не
менше половини стажу роботи з
шкідливими та важкими умовами праці,
має право на призначення пільгової
пенсії зі зменшенням пенсійного віку
відповідно до положень п. «б» ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи.

Враховуючи, що його пільговий стаж
складає 12 років 2 місяці 24 дні, йому
повинна бути призначена пенсія зі
зменшенням віку на 4 роки.

На підставі викладеного позивач
просить визнати відмову відповідача в
призначенні йому пенсії за віком на
пільгових умовах за списком № 2
протиправною та зобов'язати
відповідача призначити йому пенсію за
віком на пільгових умовах за списком №
2 відповідно до п. «б» ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» з
19 лютого 2014 року (з дня звернення за
призначенням пенсії) з урахуванням
часу роботи електрозварником ручного
зварювання на заводі «Ленінська кузня»
за період з 01 січня 1980 року по 20 липня 1984
року та на Київському заводі
продовольчих автоматів «Київпродмаш»
за період з 10 серпня 1984 року по 05 червня
1992 року.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував
посилаючись на те, що Управлінням при
зверненні позивача з заявою про
призначення йому пенсії за віком на
пільгових умовах за списком № 2 в межах
своїх повноважень було здійснено
перевірку з питань дотримання
законодавства щодо зарахування
зазначених періодів до пільгового
стажу та відмовлено у призначенні
пенсії на пільгових умовах, оскільки за
період з 10 серпня 1984 року по 05 червня 1992
року згідно записів у трудовій книжці,
позивач працював на посаді
електрозварника, посада якого не дає
права на призначення пільгової пенсії.
Вказана посада також зазначена в
наказах по особовому складу та картці
Т-2, а документів, які б засвідчували
здійснення позивачу доплат за шкідливі
у мови праці надано не було.

Заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно матеріалів пенсійної справи, 19
лютого 2014 року позивач, якому 17 березня
2013 року виповнилося 55 років, звернувся
до відповідача з заявою про
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах за списком № 2
відповідно до п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

З листа від 06 травня 2014 року № 6609/09
вбачається, що відповідач відмовив
позивачу у призначенні пенсії з
підстав відсутності первинних
документів, які підтверджують роботу
ОСОБА_1 з 10 серпня 1984 року по 05 червня 1992
року за професією електрозварника
ручної зварки, оскільки згідно записів
трудової книжки позивача, наказів по
особовому складу підприємства та
картки Т-2 позивач працював на посаді
електрозварника. Враховуючи, що
вказані документи не підтверджують
роботу позивача на посаді
електрозварника ручної зварки,
уточнююча довідка, що видається на
підставі таких документів, Управлінням
до уваги не прийнята. Документи, які б
засвідчували виплату доплат за
шкідливі умови, надання додаткової
відпустки, підприємством не були
надані. Оскільки списком №2 професія
електрозварника не передбачена,
Управлінням відмовлено у призначенні
позивачу пільгової пенсії.

Відповідно до пункту «б» ч. 1 ст. 13
Закону «Про пенсійне забезпечення» №
1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на
пільгових умовах, незалежно від місця
останньої роботи, працівники, зайняті
повний робочий день на інших роботах зі
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Відповідно до списку №2, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 16 січня 2013 року № 36, п.33, право на
пільгову пенсію надається
електрозварникам ручного зварювання.

Згідно записів у трудовій книжці
ОСОБА_1 з 01 січня 1980 року призначено
електрозварником ручного зварювання 2
розряду стапельного цеху Заводу
«Ленінська кузня», з 01 серпня 1980 року
присвоєно третій розряд. 20 липня 1984
року ОСОБА_1 звільнився з вказаної
посади за власним бажанням.

10 серпня 1984 року позивача прийнято на
роботу електрозварника 4 розряду на
Київський завод продавтоматів
«Київпродмаш». 05 червня 1992 року ОСОБА_1
звільнено з посади електрозварника за
власним бажанням.

Відповідно до Списку №2, затвердженого
Постановою КМ СРСР від 22.08.1956 № 1173 року
розділ Загальні професії містить
професію електрозварника та його
підсобника. Разом з тим, Список №2,
затверджений Постановою КМ СРСР від 26
січня 1991 року № 10, містить професію
електрозварника ручної зварки та шифр
(код) 906.

Таким чином, професія позивача була
передбачена обома вказаними
редакціями Списку №2, проте до 26 січня
1991 року мала назву «електрозварник», а
отже, зазначення у кадрових документах
підприємства та у трудовій книжці
позивача посади «електрозварник» у
період до 1991 року не позбавляє його на
пільгове призначення пенсії за Списком
№2.

Крім того, згідно Довідки про
підтвердження пільгового стажу роботи
ОСОБА_1 №807 від 04 лютого 2014 року, позивач
працював на Київському заводі
продавтоматів «Київпродмаш» за
професією електрозварник у період з 10
серпня 1984 року по 05 червня 1992 року,
виконуючи роботи за ГОСТ5264-80 «Ручная
дуговая сварка», тобто фактично
працював за професією електрозварника
ручного зварювання. І має пільговий
стаж на підприємстві 7 років 8 місяців 4
дні.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про наявність підстав для
включення вказаного стажу, як
пільгового, для нарахування пільгової
пенсії позивачу за Списком №2.

Посилання відповідача на те, що
професія позивача в трудовій книжці та
інших документах зазначена як
електрозварник, не можуть бути
підставою для незарахування спірного
трудового стажу, оскільки вказана
назва професії була передбачена
Списком №2 у редакції до 1991 року, а
уточнююча довідка підприємства
підтверджує характер роботи позивача
як електрозварника ручного зварювання
та містить посилання на те, що позивач
за період роботи не займався видами
зварювання, які не надають права на
зарахування пільгового стажу, зокрема
контактно-точковою, шовно-стиковою
зваркою.

Таким чином позивач має пільговий стаж
12 років 2 місяці 24 дні, з яких 4 роки 6
місяців 20 днів на ПАТ «Завод «Ленінська
кузня» (не оспорюється відповідачем) та
7 років 8 місяців 4 дні на ПАТ «Завод
«Київпродмаш». Вказаний стаж менше
передбаченого п. «б» ст.13 Закону стажу 12
років 6 місяців.

Частиною 4 п. «б» ст.13 Закону визначено,
що працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Згідно ст.12 Закону право на пенсію за
віком мають чоловіки - після досягнення
60 років і при стажі роботи не менше 25
років.

Пунктом «б» ст.100 Закону визначено, що
особам, які не мають повного стажу
роботи із шкідливими і важкими умовами
праці, вік, необхідний для призначення
пенсії відповідно до статті 12,
знижується пропорційно наявному стажу
в порядку, передбаченому статтями 13 - 14
цього Закону, виходячи з вимог цього
стажу, встановлених раніше діючим
законодавством.

Таким чином, зменшення пенсійного віку
позивача, пропорційно наявного
пільгового стажу, становить 4 роки (12
років / 2,5 роки = 4,8 роки), тобто позивач
має право на призначення пенсії після
досягнення 56 років.

На підставі вищезазначеного суд
приходить до висновку про наявність
усіх передбачених п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
підстав для призначення позивачу
пенсії на пільгових умовах за списком
№ 2 з дня досягнення позивачем 56
річного віку - з ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Оскільки відповідно до п. 1 ч.1 ст. 45
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсія за віком
призначається з дня, що настає за днем
досягнення пенсійного віку, відсутні
підстави для призначення позивачу
пенсії з 19 лютого 2014 року (з дня
зверненням за призначенням пенсії), так
як 56 років позивачу виповнилося
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

За таких обставин позов слід
задовольнити частково: визнати
протиправною відмову Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва в
призначенні позивачу пенсії за віком
на пільгових умовах за списком № 2 та
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Оболонському районі м.
Києва призначити позивачу пенсію за
віком на пільгових умовах за списком №
2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» з
моменту досягнення 56 річного віку - з
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 159, 160, 162 КАС
України, п. «б» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», Порядком
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№ 637,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва в
призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на
пільгових умовах за списком № 2.

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва
призначити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) пенсію
за віком на пільгових умовах за списком
№ 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» з
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. Якщо було подано апеляційну
скаргу постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Оболонський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
М.М.Маринченко