Справа № 2а-3224/10/1203
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/45857/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л.,
Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська про
перерахунок пенсії, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову
Артемівського районного суду
м. Луганська від 17 грудня 2010
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17 червня 2011
року,-

у с т а н о в и л а :

У жовтні 2010 року позивач звернувся з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Артемівському районі м.
Луганська (далі Управління ПФУ) про
перерахунок пенсії, виплата якої
передбачена статтею 54 Закону України
від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі -
Закон № 796-ХІІ), а також відповідно до
пункту 1 постанови Кабінету Міністрів
України від 27 грудня 2005 року №1293 (далі -
Постанова №1293), збільшивши її розмір у
3,5 рази.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що є учасником ліквідації
аварії на Чорнобильській АЕС, інвалід 2
групи, а тому має право на пенсію
передбачену статтею 54 Закону № 796-ХІІ.

З прийняттям нового законодавства він
звернувся до Управління ПФУ із заявою
про перерахунок і виплату раніше
призначеної пенсії відповідно до
статті 54 Закону № 796-ХІІ згідно з
приписами пункту 1 Постанови №1293
збільшивши її у 3,5 рази, в якому останнє
відмовило.

Посилаючись на те, що розмір
призначеної і виплачуваної йому пенсії
не відповідає розмірам передбаченим
вказаними Законом і Постановою та на
відмову Управління ПФУ привести її у
відповідність з його вимогами, позивач
просив зобов'язати усунути зазначені
порушення провівши відповідні
перерахунки.

Постановою Артемівського районного
суду м. Луганська від 17 грудня 2010 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 17 червня 2011 року в задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить судові рішення скасувати і
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, в межах статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів дійшла
висновку про відхилення скарги з таких
підстав.

Відмовляючи у задоволені позовних
вимог суди, на підставі наявних у
справі даних встановили і правильно
виходили з того, що правових підстав
для перерахунку пенсії позивача немає.

Спірні правовідносини регулюються
Законом № 796-ХІІ і Постановою №1293.

Так, частиною 1 і 4 статті 54 Закону №
796-ХІІ визначено, що пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством. В усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими: по I групі інвалідності - 10
мінімальних пенсій за віком; II групі
інвалідності - 8
мінімальних пенсій за віком; III групі
інвалідності - 6 мінімальних пенсій за
віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних
пенсій за віком.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20
років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Законами України «Про державний бюджет
України» на відповідні роки
визначається розмір прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Постановою №1293 «Про збільшення
розмірів пенсії деяким категоріям
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з метою
здійснення подальших заходів щодо
диференціації розмірів пенсій було
прийнято рішення про збільшення
розміру пенсії призначеної відповідно
до статті 54 Закону № 796-ХІІ: у 3,5 рази -
пенсію по інвалідності учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році та пенсію
у зв'язку із втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
членам їх сімей; у 2,5 рази - пенсію по
інвалідності учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1987 - 1990 роках, громадянам,
евакуйованим у 1986 році із зони
відчуження, та пенсію у зв'язку із
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи членам їх
сімей.

Пунктом 2 цієї Постанови встановлено,
що мінімальний розмір пенсії,
передбачений частиною четвертою
статті 54 Закону № 796-ХІІ не може бути
нижчим: для інвалідів з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, I групи - 540 гривень, II групи
- 500 гривень, III групи - 467 гривень; для
інших інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою, I групи - 440
гривень, II групи - 400 гривень, III групи - 370
гривень.

Таким чином, статтею 54 Закону № 796-ХІІ
розмір пенсії визначається з показника
мінімальної пенсії за віком, в той час
як Постановою №1293 мінімальний розмір
пенсії для цих же категорій осіб
визначається з інших критеріїв, які не
передбачені статтею 54 Закону № 796-ХІІ.

Статтею 46 Конституції України
закріплено, що громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Статтею 92 Конституції України
встановлено, що виключно законами
України визначаються права і свободи
людини і громадянина, гарантії цих прав
і свобод, основи соціального захисту,
форми і види пенсійного забезпечення.

Враховуючи наведене, суди попередніх
інстанцій дійшли правильного висновку,
що в даному випадку розмір основної
пенсії по інвалідності позивача
встановлений Законом №796-ХІІ і ніякого
підвищення, крім внаслідок зміни
розміру мінімальної пенсії за віком,
ним не передбачено. Тому застосування
положень Постанови № 1293, в частині
визначення розміру пенсії, не
відповідає принципу верховенства
права та засадам пріоритетності
нормативно-правових актів.

При цьому слід врахувати ту обставину,
що Постанова №1293 набула чинності з 1
січня 2006 року, за своїм правовим
змістом щодо застосування має
одноразовий характер.

За таких обставин, правових підстав для
здійснення перерахунку пенсії та
збільшення її на коефіцієнт 3.5 не було.

Таким чином, рішення судів
відповідають дійсним обставинам
справи та нормам матеріального і
процесуального права, доводи
касаційної скарги висновків судів не
спростовують, а тому підстав для
скасування судових рішень колегія
суддів не вбачає.

За приписами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Артемівського районного
суду м. Луганська від 17 грудня 2010 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17 червня 2011
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало