Справа № 607/899/13-а
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року
№ 876/10775/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Мікули О.І., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 на постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 11 липня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Тернопільської
міської ради, відділу технічного
нагляду Тернопільської міської ради,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідачів - ОСОБА_2 про визнання
протиправними дій та скасування
рішення, -

встановив:

16.01.2013 ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд із
адміністративним позовом до
відповідачів Виконкому Тернопільської
міської ради та Відділу технічного
нагляду Тернопільської міської ради,
третя особа - ОСОБА_2, у якому просить
скасувати рішення Виконкому
Тернопільської міської ради від 13.12.2012
№ 2184 «Про передачу на баланс» та
визнати протиправними дії відділу
технічного нагляду Тернопільської
міської ради, щодо прийняття від ФОП
ОСОБА_2 на баланс підпірної стіни із
бутового каменю, з влаштуванням
дерев'яних огорож, довжиною 65,73 м.,
висотою в межах 1 - 1,5 м, шириною 0,5 м., яка
розташована в АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що оскаржуване рішення
є протиправним так як, підпірна стінка,
яку ним прийнято на баланс, збудована
ОСОБА_2 самовільно та незаконно, що
встановлено постановою Господарського
суду Тернопільської області від 21.01.2011
№ 16/51-1001, яка набрала законної сили. Так,
цим рішенням зобов'язано ОСОБА_2 знести
зазначену підпірну стінку та інші
облаштування, які побудовані останнім,
оскільки такі збудовані без
відповідного дозволу, проектної
документації та на земельній ділянці,
на яку відсутні правовстановлюючі
документи. Внаслідок незаконного
будівництва, позивачу перекрито заїзд
до земельної ділянки, яка належить на
праві приватної власності. Вказане
рішення Господарського суду, по
сьогоднішній день перебуває на
примусовому виконанні в ДВС, проте
залишається невиконаним. Позивач
вважає, що оскільки підпірна стінка
збудована незаконно, то вона не може
бути введена в експлуатацію та щодо неї
не може бути оформлене право власності.
Тому усі дії та рішення, пов'язані з
передачею прав на незаконно збудовану
споруду, у тому числі з її передачі на
баланс відділу Технічного нагляду
Тернопільської міської ради, є
незаконними.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 11.07.2013 у задоволенні позову
відмовлено.

Із цією постановою суду першої
інстанції не погодився позивач та
оскаржив її в апеляційному порядку.
Вважає, що така постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з невідповідністю
висновків суду обставинам справи та з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, а тому просить її
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

Враховуючи те, що цю справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів, а усі особи, які беруть участь
у справі в судове засідання не прибули,
хоча належним чином повідомлені про
дату, час та місце судового розгляду, у
відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України, апеляційний розгляд проведено
у порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав
доповідь судді-доповідача, перевірив
матеріали справи та обговорив підстави
і межі апеляційних вимог, вважає, що
апеляційну скаргу належить
задовольнити повністю.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що позов задоволеним бути не може,
оскільки Виконавчим комітетом
Тернопільської міської ради
оскаржуване рішення прийняте у межах
його повноважень.

Однак, суд апеляційної інстанції з
такими висновками суду першої
інстанції не погоджується, з огляду на
таке.

Із матеріалів справи встановлено, що
СПД ОСОБА_1 є власником будівлі готелю,
що знаходиться по АДРЕСА_2, придбаного у
ТОВ «Албаніс», с. Петриків, вул. Вояків
УПА, 2, за договором купівлі-продажу від
11.06.2007, зареєстрованого в реєстрі за №
4280, а також є власником земельної
ділянки площею 0,1137 га, що знаходиться
за зазначеною вище адресою, що
підтверджується Державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії ЯМ № 124926 (виданого на підставі
договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 19.02.2009 № 939) та який
зареєстрований в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі 20.03.2012 (а.с. 10-16).

Згідно зазначеного Державного акта на
право власності на земельну ділянку
серії ЯМ № 124926, цільове призначення
земельної ділянки - для будівництва та
обслуговування будівель торгівлі.

Згідно п. 1.2 розділу 1 договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
19.02.2009, укладеного між Тернопільською
районною державною адміністрацією -
«Продавець» та підприємцем ОСОБА_1 -
«Покупець», земельна ділянка площею
0,1137 га була продана для обслуговування
викупленої будівлі готелю (без зміни її
цільового призначення), власником
якого є «Покупець».

Суміжним землекористувачем з
позивачем, як зазначено у Плані меж
земельної ділянки до Державного акта
на право власності на земельну ділянку
серії ЯМ № 124926 від 20.03.2012, є Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 21.01.2011 у
справі № 16/51-1001 частково задоволено
позовні вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, до
відповідачів: 1) Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, 2) Управління
житлово-комунального господарства та
екології Тернопільської міської ради,
зокрема: задоволено вимоги щодо
усунення фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 перешкод у користуванні
належними йому на праві власності
будівлею готелю та земельною ділянкою,
площею 0,1137 га, що знаходяться по
АДРЕСА_2; зобов'язано Фізичну
особу-підприємця ОСОБА_2, в 30-денний
строк з дня набрання рішенням законної
сили забрати транспортні засоби, які
розміщені останнім; знести підпірну
стіну, яка побудована останнім; знести
інші облаштування, які проведені
останнім: - на земельній ділянці площею
0,0986 га, яка розташована по вул.
С.Будного м. Тернопіль, і яка є частиною
земельної ділянки площею 0,2531 га, що є
об'єктом сервітуту згідно договору від
28.12.2009 на встановлення земельного
сервітуту, який укладено між
Управлінням житлово-комунального
господарства і екології
Тернопільської міської ради та
суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_2; - перед земельною ділянкою,
площею 0,1137 га, яка знаходиться по
АДРЕСА_2, та яка належить на праві
власності фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1, з метою відновлення
заїзду-виїзду на дану земельну ділянку.

07.10.2011 на виконання рішення
господарського суду Тернопільської
області від 21.01.2011, яка в цій частині
залишена без змін постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 14.06.2011 та
постановою Вищого господарського суду
України від 06.09.2011 у справі №16/51-1001, було
видано наказ про примусове виконання
рішення.

26.12.2011 на підставі зазначеного наказу
господарського суду, Першим відділом
державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції відкрито виконавче
провадження та встановлено боржнику
(ОСОБА_2.) строк для добровільного
виконання рішення - до 09.01.2012.

Разом з тим, у процесі виконавчого
провадження по примусовому виконанню
рішення господарського суду у справі №
16/51-1001, Виконавчим комітетом
Тернопільської міської ради прийнято
рішення від 13 грудня 2012 року № 2184 «Про
передачу на баланс», яким (як зазначено
в рішенні) з метою обслуговування та
утримання в належному технічному стані
об'єктів благоустрою, мереж та
комунікацій, які забезпечують
життєдіяльність міста, розташованих в
межах червоних ліній вулиць та доріг,
вирішено СПД-ФОП ОСОБА_2 безоплатно
передати, а відділу технічного нагляду
Тернопільської міської ради прийняти
на баланс підпірну стінку розташовану
в межах червоних ліній по АДРЕСА_1.

14.12.2012, на виконання рішення
виконавчого комітету від 13.12.2012 № 2184, за
Актом приймання-передачі (внутрішнього
переміщення) основних засобів Відділом
технічного нагляду прийнято на баланс
від СПД ФО ОСОБА_2 зазначену вище
підпірну стінку.

З огляду на викладені вище обставини
справи та досліджені докази, суд
апеляційної інстанції вважає, що
оскаржуване рішення від 13.12.2012 № 2184
виконавчим комітетом Тернопільської
міської ради є незаконним, оскільки
таке прийняте з використанням
повноваження не з метою, з якою це
повноваження надано та без урахування
усіх обставин, що мають значення для
прийняття такого рішення.

За змістом ст. 316 Цивільного кодексу
України правом власності є право особи
на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Згідно статті 376 ЦК України житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
відповідного документа, який дає право
виконувати будівельні роботи чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил. Особа, яка здійснила або
здійснює самочинне будівництво
нерухомого майна, не набуває права
власності на нього. Право власності на
самочинно збудоване нерухоме майно
може бути за рішенням суду визнане за
особою, яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не
була їй відведена для цієї мети, за
умови надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно. Якщо власник
(користувач) земельної ділянки
заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою,
яка здійснила (здійснює) самочинне
будівництво на його земельній ділянці,
або якщо це порушує права інших осіб,
майно підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Оскільки у рішенні господарського суду
Тернопільської області від 21.01.2011 у
справі № 16/51-1001, яке набрало законної
сили, встановлено, що ОСОБА_2, який бере
участь у розгляді цієї справи,
будівництво спірної підпірної стіни
здійснив самовільно, тобто без
належного офіційного дозволу, виданого
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю,
без погодженої та затвердженої в
установленому порядку проектної
документації, а також на земельній
ділянці, на яку у нього відсутні
документи, що посвідчують право на таку
земельну ділянку, а тому вказані
обставини у розглядуваній справі,
доказуванню не підлягають.

У процесі розгляду справи № 16/51-1001 для
роз'яснення окремих питань було
призначено судову земельно-технічну
експертизу, проведення якої доручено
Тернопільському відділенню Київського
НДІСЕ.

Відповідно висновку судової
земельно-технічної експертизи № 1188 від
23.12.2010 єдиним можливим заїздом-виїздом
до земельної ділянки та розташованої
на ній будівлі готелю, що знаходяться
по АДРЕСА_2, належних на праві власності
ОСОБА_1, для використання їх за цільовим
призначенням, є саме сторона, з якої
влаштована (фактично відновлена)
підпірна стіна та інші облаштування. За
даними генерального плану земельної
ділянки ФОП ОСОБА_1 передбачена
забудова його ділянки з влаштуванням
під'їзду на територію його садиби з
АДРЕСА_1; фактично в натурі на час
проведення експертизи до належних на
праві власності ФОП ОСОБА_1 земельної
ділянки та будівлі готелю, не існує
будь яких заїздів - виїздів; фактично (в
натурі) заїзд-виїзд, проїзд зі сторони
підстанції до належної на праві
власності ФОП ОСОБА_1 земельної ділянки
та будівлі готелю по АДРЕСА_2 є
неможливим, оскільки там знаходиться
охоронна зона, встановлена навколо
підстанції. Заїзд-виїзд, проїзд біля
підстанції є небезпечним для життя та
здоров'я людей (відвідувачів, власників
готелю).

Також, судовою земельно-технічною
експертизою встановлено, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 використовує
земельну ділянку, яка є об'єктом
сервітуту на підставі договору від
28.12.2009 укладеного між ним та
Управлінням житлово-комунального
господарства та екології
Тернопільської міської ради, не тільки
за її цільовим призначенням
заїзд-виїзд та паркування
автотранспорту готельно-ресторанного
комплексу «ІНФОРМАЦІЯ_1», а і
встановлено підпірну стіну, розміщено
альтанки та влаштовано зелені
насадження, що суперечить договору на
встановлення земельного сервітуту. У
ході експертного дослідження було
виявлено грубе порушення місця
розташування підпірної стіни, яка
збудована на відстані 2 метрів від
газової труби середнього тиску; в
момент вибуху газу, вибухова хвиля буде
направлена на готельний комплекс, що
створює небезпеку.

У акті перевірки дотримання вимог
земельного законодавства ФО-П ОСОБА_2,
що складений 10.06.2010 Головним управління
Держкомзему в Тернопільській області,
зазначається, що в результаті
перевірки встановлено, що ФО-П ОСОБА_2
самовільно зайняв земельну ділянку
площею 0,0986 га із земель транспорту
(смуга відведення автодороги) для
облаштування автостоянки по АДРЕСА_1
поблизу ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_1»;
документів, які посвідчують право
користування чи право власності не
надав; чим порушив вимоги ст.ст. 125, 126
Земельного кодексу України.

Також зазначеним вище судовим рішенням
встановлено, що 28.04.2010 Інспекцією
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Тернопільській області за
результатами перевірки ПП ОСОБА_2 на
предмет виконання вимог, встановлених
законодавством, стандартами, нормами,
правилами при проведенні будівельних
робіт з будівництва літнього
ресторану, готелю з вбудованими
мийками для автомобілів та влаштуванню
підпірної стінки під час виконання
робіт по благоустрою території для
заїзду-виїзду автотранспорту
готельного комплексу «ІНФОРМАЦІЯ_1»
було складено акт перевірки № 3-1540, в
якому встановлено наступне, ПП ОСОБА_2
власними силами проводить будівельні
роботи з будівництва підпірної стіни,
без погодженої та затвердженої
проектної документації, без дозволу
органів ДАБК на виконання будівельних
робіт.

Згідно ст. 103 Земельного кодексу
України, власники та землекористувачі
земельних ділянок повинні обирати такі
способи використання земельних
ділянок відповідно до їх цільового
призначення, при яких власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок завдається найменше
незручностей (затінення, задимлення,
неприємні запахи, шумове забруднення
тощо). Власники та землекористувачі
земельних ділянок зобов'язані не
використовувати земельні ділянки
способами, які не дозволяють власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок використовувати їх за цільовим
призначенням (неприпустимий вплив).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно статті 4 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
місцеве самоврядування в Україні
здійснюється, зокрема, на принципі
законності.

Частиною 10 статті 59 вказаного Закону
визначено, що акти органів та посадових
осіб місцевого самоврядування з
мотивів їхньої невідповідності
Конституції або законам України
визнаються незаконними в судовому
порядку.

Враховуючи те, що Тернопільська міська
рада в особі Управління
житлово-комунального господарства та
екології виступала стороною у справі №
16/51-1001, а отже їй було відомо про
незаконність зведення ФОП ОСОБА_2
підпірної стіни, яку рішенням
господарського суду Тернопільської
області від 21.01.2011 зобов'язано знести у
зв'язку із створенням перешкод ФОП
ОСОБА_1 в користуванні його приватною
власністю, Виконавчий комітет
Тернопільської міської ради
протиправно прийняв оскаржуване
рішення від 13.12.2013 № 2184, тому таке
підлягає скасуванню, а дії Відділу
технічного нагляду щодо прийняття на
баланс підпірної стіни - визнанню
протиправними.

Суд першої інстанції безпідставно
вказав на те, що рішенням Виконкому
Петриківської сільської ради від 27.04.2010
№ 86 ОСОБА_2 надано дозвіл на
будівництво підпірної стіни, оскільки
згідно статті 29 Закону України «Про
планування і забудову територій» №
1699-ІІІ від 20.04.2000, який був чинним на час
здійснення будівництва, дозвіл на
виконання будівельних робіт надається
інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю.
Відповідно до частини 3 вказаної
статті, замовник та підрядник для
одержання дозволу на виконання
будівельних робіт подають до
відповідної інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
письмову заяву, до якої додаються
зокрема документи від замовника
будівництва, в тому числі: документ, що
засвідчує право власності чи
користування земельною ділянкою, або
договір суперфіцію; проектна
документація на будівництво, погоджена
та затверджена в порядку, визначеному
законодавством. Однак, як зазначалося
вище, Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Тернопільській області під час
перевірки було встановлено, що ПП
ОСОБА_2 проводить будівельні роботи з
будівництва підпірної стіни, без
відповідно погодженої та затвердженої
проектної документації, без дозволу
органів ДАБК на виконання будівельних
робіт.

З огляду на викладене, судом першої
інстанції оскаржена постанова
прийнята з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
з невідповідністю висновків суду
обставинам справи та з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
а тому така підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови про
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254
КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 - задовольнити
повністю.

Постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 11 липня 2013 року у справі №
607/899/13-а - скасувати та прийняти нову
постанову, якою позов ОСОБА_1 -
задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Виконавчого комітету
Тернопільської міської ради від 13.12.2012
№ 2184 «Про передачу на баланс».

Визнати протиправними дії відділу
технічного нагляду Тернопільської
міської ради, пов'язані з прийняттям
від ФОП ОСОБА_2 на баланс підпірної
стіни із бутового каменю, з
влаштуванням дерев'яних огорож,
довжиною 65,73 м., висотою в межах 1.0-1.5 м.
шириною 0,5 м., яка розташована по
АДРЕСА_1.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На постанову протягом двадцяти днів
після набрання нею законної сили може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
О.І. Мікула

В.В. Ніколін