Справа № 2а-5150/10/1227
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 р. Справа № 2а-5150/10/1227Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Сєвєродонецьку Луганської
області на постанову Сєвєродонецького
міського суду Луганської області від
13.12.2010р. по справі № 2а-5150/10/1227

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Сєвєродонецьку Луганської
області

про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 13.12.2010 р.
позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії УПФ України
в м. Сєверодонецьку Луганської області,
пов'язані з не нарахуванням та
невиплатою державної пенсії ОСОБА_1, як
учаснику ліквідації аварії на
чорнобильській АЕС у 1988 році 1
категорії, інваліду 2 групи, згідно п. 1
Постанови КМУ від 27.12.2005 р. № 1293 , з
урахуванням положень ч. 3 ст. 67 Закону
України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язано УПФ України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області з
22.05.2008 р. донарахувати та виплатити
ОСОБА_1 державну пенсію по інвалідності
2 групи, як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1988 році 1 категорії, збільшивши її у 2,5
рази з урахуванням положень ч. 3 ст. 67
Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

УПФ України в м. Сєверодонецьку
Луганської області , не погодившись з
судовим рішенням подало апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
першої інстанції скасувати, ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги,
відповідач вказує, що постанова
Кабінету Міністрів України № 1293 від 27
грудня 2005 року не може застосовуватись
для визначення розміру пенсії,
обчисленої відповідно до вимог ч. 4 ст. 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
(далі - Закон України № 796-ХІІ).

Позивачем подано заяву про відмову від
адміністративного позову на підставі
ст. 194, 112 КАС України.

Згідно ст. 194 КАС України позивач може
відмовитися від адміністративного
позову, а сторони можуть примиритися у
будь-який час до закінчення
апеляційного розгляду. У разі відмови
від адміністративного позову або
примирення сторін суд апеляційної
інстанції постановляє ухвалу
відповідно до вимог статей 112 і 113 цього
Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 112 КАС України
позивач може відмовитися від
адміністративного позову повністю або
частково. Відмова від
адміністративного позову чи визнання
адміністративного позову під час
підготовчого провадження мають бути
викладені в адресованій суду письмовій
заяві, яка приєднується до справи.

Згідно ч. 4 ст. 112 КАС України суд не
приймає відмови від адміністративного
позову, визнання адміністративного
позову і продовжує розгляд
адміністративної справи, якщо ці дії
позивача або відповідача суперечать
закону чи порушують чиї-небудь права,
свободи або інтереси.

Відповідно п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції
України засадою судочинства є
забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду,
крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ст. 13 КАС України особам, які
беруть участь у справі, а також особам,
які не брали участі у справі, якщо суд
вирішив питання про їхні права,
свободи, інтереси чи обов'язки,
забезпечується право на апеляційне та
касаційне оскарження рішень
адміністративного суду, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Позивачем в апеляційному порядку не
оскаржується. Між тим, матеріали справи
містять апеляційну скаргу відповідача
на постанову суду першої інстанції. Зі
змісту скарги вбачається, що рішення
суду першої інстанції суперечить
законним правам та інтересам
відповідача.

Зважаючи на це, колегія суддів вважає
за неможливе прийняти відмову позивача
від позову, а тому подана позивачем
заява задоволенню не підлягає, і суд
продовжує розгляд даної справи в
апеляційному порядку.

Справа розглядається в порядку
письмового провадження на підставі ст.
183-2 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач
перебуває на обліку відповідача, є
інвалідом другої групи через
захворювання причинним зв'язком з
ліквідацією налсідків аварії на ЧАЕС,
віднесений осіб до першої категорії,
отримує пенсію відповідно до Закону
України № 796-ХІІ, що підтверджується
посвідченням серії А № 435906 від 14.08.2006 р.,
довідкою МСЕК серії 2-20 ЛИ №0087832 від
02.03.2005 р. (а.с. 6-12).

17.08.2010 р. позивач звернувся до
відповідача з заявою про перерахунок
основної пенсії, що нараховується
відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України №
796-ХІІ, збільшивши її розмір в 2,5 рази, у
задоволенні якої відповідачем
відмовлено (а.с. 9, 10).

Задовольняючи позовні вимоги в частині
визнання неправомірною бездіяльності
та зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Первомайському районі
Харківської області встановити
підвищення та провести перерахунок
основної щомісячної пенсії позивачу з
підвищенням її розміру у 2,5 рази, суд
першої інстанції керувався приписами
постанови Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2005 р. N 1293 "Про збільшення
розмірів пенсії деяким категоріям
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
призначених відповідно до частини
четвертої статті 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
(далі-Постанова № 1293) та виходив з того,
що за вказаний період вимоги
зазначеної постанови Кабінету
Міністрів України відповідачем не
виконувались.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції помилковими, виходячи
з такого.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1293 від 27 грудня 2005 р. "Про збільшення
розмірів пенсії деяким категоріям
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", з метою
здійснення подальших заходів щодо
диференціації розмірів пенсій було
прийнято рішення про збільшення
розміру пенсії, призначеної відповідно
до статті 54 Закону № 796: у 2,5 рази -
пенсію по інвалідності учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках,
громадянам, евакуйованим у 1986 році із
зони відчуження, та пенсію у зв'язку із
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи членам їх
сімей.

Пунктом 2 цієї Постанови встановлено,
що мінімальний розмір пенсії,
передбачений частиною четвертою
статті 54 Закону, не може бути нижчим:
для інвалідів з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, I групи -540 гривень, II групи
-500 гривень, III групи -467 гривень; для
інших інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою, I групи -440
гривень, II групи -400 гривень, III групи -370
гривень.

Постанова № 1293 вона набрала чинності з
1 січня 2006 року та передбачала
збільшення пенсій, які були призначені
з дотриманням постанови КМУ від 01.01.2002
р. № 1, та виплачувались станом
відповідно на 1 січня 2006 року.

Судом встановлено, що перерахунок
основної пенсії позивача здійснено на
підставі постанови Сєвєроденецького
міського суду Луганської області по
справі 2а-2870/09 в розмірах згідно ст. 54
Закону України № 796-ХІІ, а не згідно
Постанови КМУ від 01.01.2002 р. № 1.

Крім того, положення Постанови № 1293
мали одноразовий характер і фактично у
2006 році вже виконані.

Повторного збільшення пенсії у
наступних періодах після призначення
її нового розміру не передбачено.

Відповідно п. 6 ст. 92 Конституції
України виключно законами України
визначаються основи соціального
захисту, форми і види пенсійного
забезпечення.

Згідно ч. 4 ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в усіх
випадках розмір пенсій для інвалідів
ІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок
з Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 8 мінімальних пенсій за
віком.

Підстав для застосування до цього
розміру пенсії положень Постанов № 894
та № 1293 немає, оскільки це суперечить
положенням як п. 6 статті 92 Конституції
України, так і статті 54 Закону № 796.

Таким чином, колегія суддів прийшла до
висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, постанова суду
першої інстанції винесена з порушенням
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи, а
тому підлягає скасуванню разом із
винесенням нової постанови про відмову
в задоволенні позову.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 197, п. 3
ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову
залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області
задовольнити.

Постанову Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 13.12.2010р. по
справі № 2а-5150/10/1227 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною і касаційному оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя Русанова В.Б.Судді
Курило Л.В. Присяжнюк О.В.