Справа № 809/1219/14
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
Справа №
6043/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Макарика В.Я.

суддів -
Глушка І.В. Большакової О.О.

за участю секретаря судового засідання
- Баранкевич А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Івано-Франківського обласного центру
зайнятості на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 28.05.2014р. у
справі № 809/1219/14 за позовом ОСОБА_1 до
Івано-Франківського обласного центру
зайнятості про визнання протиправним
та скасувати пункт 4 наказу про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності № 55 від 04.03.2014 р., -

В С Т А Н О В
И В:

17 квітня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Івано-Франківського
обласного центру зайнятості у якому
просила постановити рішення, яким
визнати незаконним (протиправним)
пункт 4 наказу директора
Івано-Франківського обласного центру
зайнятості Горбаля Г.М. від 04.03.2014 року
за № 55 та в частині оголошення позивачу
( начальнику відділу організації
працевлаштування населення Калуського
міськрайонного центру зайнятості) -
догани, за неналежне виконання своїх
посадових обов'язків - скасувати, з
підстав відсутності факту
дисциплінарного проступку.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
28.05.2014 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано
пункт 4 наказу директора
Івано-Франківського обласного центру
зайнятості Горбаля Г.М. від 04.03.2014 року
за № 55.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції Івано-Франківський
обласний центр зайнятості оскаржив її
в апеляційному порядку та просить
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
28.05.2014 року скасувати та прийняти нову,
якою в позові ОСОБА_1 до
Івано-Франківського обласного центру
зайнятості про скасування п. 4 наказу
Івано-Франківського обласного центру
зайнятості про притягнення до
дисциплінарної відповідальності від
04.03.2014 року № 55 відмовити.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що
Калуською міжрайонною прокуратурою в
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів проведено
перевірку додержання Калуським
міськрайонним центром зайнятості
вимог законів України „Про зайнятість
населення", „Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні".

За результатами перевірки до
Калуського міськрайонного центру
зайнятості надійшло подання
Калуського міжрайонного прокурора від
17.02.2014р. № 78-706-вих-14 „Про усунення
порушень вимог законів України", „Про
зайнятість населення", „Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні", яке Калуський міськрайонний
центр зайнятості листом від 19.02.2014р.
№387-01/11-14 направив до
Івано-Франківського обласного центру
зайнятості.

Так, перевіркою Калуської міжрайонної
прокуратури встановлено, що 03.07.2013р. до
Калуського міськрайонного центру
зайнятості звернувся ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2., який з метою пошуку
підходящої роботи пред'явив диплом
кваліфікованого робітника, виданий
вищим професійним училищем №27 м.
Калуша від 29.06.2013р. Згідно даних
диплому, ОСОБА_3 здобув професію муляра,
штукатура, пічника.

В порушення вимог чинного
законодавства в персональній картці
ОСОБА_3 не внесено жодних відомостей
про останнє місце роботи. Не
врахувавши, що ОСОБА_3 відноситься до
категорії громадян, що мають додаткові
гарантії у сприянні працевлаштуванню,
Калуським міськрайонним центром
зайнятості ОСОБА_3 03.07.2013р. видано
направлення на працевлаштування на
посаду підсобний робітник, що не є
підходящою роботою згідно наявної
кваліфікації. Дані порушення були
спричинені головним спеціалістом
відділу організації працевлаштування
населення Калуського міськрайонного
центру зайнятості ОСОБА_4 Аналогічні
порушення допущено при
працевлаштуванні неповнолітнього
ОСОБА_5

Також, при ведені облікової картки
неповнолітнього безробітного ОСОБА_6
не вказано чи працювала особа раніше до
надання статусу безробітного.

Встановлено, що 30.09.2013р. з заявою про
реєстрацію його як безробітного в
Калуський міськрайонний центр
зайнятості звернувся ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, в порушення вимог
п.2 ст. 6 Порядку реєстрації,
перереєстрації безробітних та ведення
обліку осіб, які шукають роботу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.03.2013р. № 198,
заявникові не були роз'яснені його
права та обов'язки.

При веденні особових справ ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10., які являються
інвалідами, виявлено порушення чинного
законодавства.

Зокрема, в обліковій картці ОСОБА_9
відсутні відомості, що особа являється
інвалідом, не зазначено групу
інвалідності, з якого по яке число
встановлена інвалідність, які професії
доступні за станом здоров'я. При
наявності в особовій справі ОСОБА_9
індивідуальної програми реабілітації
та всіх необхідних даних, вказані
відомості посадовими особами
Калуського міськрайонного центру
зайнятості до уваги не взяті.

Аналогічні порушення допущено при
веденні особових справ ОСОБА_8 та
ОСОБА_10., в результаті чого особи
позбавлені додаткових гарантій на
працевлаштування.

Вказані порушення допущено з вини
головного спеціаліста відділу
організації працевлаштування
населення Калуського міськрайонного
центру зайнятості Маланій Л.I,
провідного спеціаліста відділу
організації працевлаштування
населення Калуського міськрайонного
центру зайнятості Дмитрієвої Г.З.,
головного спеціаліста відділу
активної підтримки безробітних
Калуського міськрайонного центру
зайнятості Дідан Л.I.

Причиною порушень є неналежне
виконання посадових обов'язків
вказаними посадовими особами
Калуського міськрайонного центру
зайнятості та стали можливими
внаслідок відсутності належного
контролю за їх роботою зі сторони
керівництва Калуського міськрайонного
центру зайнятості.

Відповідно до пункту 2.5. посадової
інструкції начальника відділу
організації працевлаштування
населення Калуського міськрайонного
центру зайнятості ОСОБА_1, начальник
відділу контролює за дотриманням
спеціалістами центру зайнятості вимог
Єдиної технології надання соціальних
послуг, а відповідно до пункту 2.10. даної
посадової інструкції покладено
обов'язок контролю за правильністю
заповнення персональних карток
безробітних.

Абзацом 2 пункту 3 Порядку реєстрації,
перереєстрації безробітних та ведення
обліку осіб, які шукають роботу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.03.2013р. № 198
зазначено, що під час проведення
реєстрації працівник територіального
органу заповнює в Єдиній інформаційно -
аналітичній системі Державної служби
зайнятості персональну картку, в якій
зазначаються персональні дані
безробітного (прізвище, ім'я та по
батькові, зареєстроване місце
проживання чи перебування, число,
місяць та рік народження,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків або серія та номер
паспорта (для осіб, які через свої
релігійні переконання відмовилися від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків,
повідомили про це відповідний орган
державної податкової служби і мають
відповідну відмітку в паспорті),
відомості про останнє місце роботи або
вид діяльності, підстава для
припинення трудових відносин
відповідно до запису в трудовій книжці
або іншого виду діяльності, що
підтверджено документально.

Представник Івано-Франківського
обласного центру зайнятості та позивач
ОСОБА_1 в судове засідання на виклик
суду з'явилися.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянта у їх сукупності, апеляційний
суд приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких мотивів.

Позивач ОСОБА_1 з 18.11.1994 року у
Калуському міськрайонному центрі
зайнятості на різних посадах. З 22.12.2011
року призначена за переведенням
начальником відділу організації
працевлаштування населення де і працює
по даний час, що підтверджується
відповідними записами в трудовій
книжці позивача, копія якої наявна в
матеріалах справи та копією витягу з
наказу.

Калуською міжрайонною прокуратурою в
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів України "Про
зайнятість населення", "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" з 07.02.2014 року по 17.02.2014 року
проведено перевірку Калуського
міськрайонного центру зайнятості.

За результатами перевірки до
Калуського міськрайонного центру
зайнятості внесено подання за № 78-706
від 17.02.2014 року, відповідно до якого
посадовими особами даного центру при
реалізації державної політики у сфері
зайнятості були допущені порушення
вимог чинного законодавства. Зокрема,
серед іншого в поданні зазначено, що
позивач не здійснювала належного
контролю за правильністю заповнення
персональних карток безробітних та
роботою посадових осіб Калуського
міськрайонного центру зайнятості.

Як порушення було вказано, що Маланій
Л.В. в персональній картці безробітного
ОСОБА_3 не зазначила жодних відомостей
про останнє місце його роботи, не
враховано те, що даний громадянин
згідно диплому здобув професію муляра,
штукатура, пічника і має додаткові
гарантії у сприянні працевлаштування.
При цьому ОСОБА_3 був направлений для
роботи підсобним робітником.
Аналогічні порушення виявлено при
працевлаштуванні неповнолітнього
ОСОБА_5 та при веденні облікової картки
неповнолітнього ОСОБА_6, де не вказано
чи працювала особа раніше до надання
статусу безробітного.

При веденні особових справ ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, які являються
інвалідами виявлено порушення чинного
законодавства.

Зокрема, в обліковій картці ОСОБА_9
відсутні відомості, що являється
інвалідом, не зазначено групу
інвалідності, з якого по яке число
встановлена інвалідність, які професії
доступні за станом здоров'я. В
наявності в особовій справі ОСОБА_9
індивідуальної програми реабілітації
та всіх необхідних даних, вказані
відомості посадовими особами
Калуського міськрайонного центру
зайнятості до уваги не взяті.

Судом першої інстанції було
встановлено, що 30.09.2013 року з заявою про
реєстрацію його як безробітного в
Калуський міськрайонний центр
зайнятості звернувся ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_1 Однак в порушення вимог п. 2
ст. 6 ПМКУ № 198 від 20.03.2013 року "Про
затвердження порядку реєстрації,
перереєстрації безробітних та ведення
обліку осіб, які шукають роботу"
заявникові не були роз'яснені його
права та обов'язки.

Вказані порушення допущені з вини
головного спеціаліста відділу
організації працевлаштування
населення Калуського міськрайонного
центру зайнятості Маланій Л.І.,
провідного спеціаліста відділу
організації працевлаштування
Калуського міськрайонного центру
зайнятості Дмитрієвої Г.З., головного
спеціаліста відділу організації
працевлаштування Калуського
міськрайонного центру зайнятості
Дідан Л.І. та начальника відділу
працевлаштування населення Калуського
міськрайонного центру зайнятості
ОСОБА_1, в посадові обов'язки якої
входить контроль за правильністю
заповнення персональних карток
посадових осіб Калуського
міськрайонного центру зайнятості, які
заповнювали персональні картки.

Калуською міжрайонною прокуратурою
дане подання було направлено
Калуському міськрайонного центру
зайнятості з вимогою усунення
виявлених правопорушень та
притягнення до дисциплінарної
відповідальності посадових осіб
відповідача, серед яких і начальник
відділу відділу організації
працевлаштування населення ОСОБА_1
Калуським міськрайонним центром
зайнятості 19.02.2014 року за № 387-01/11-14
вищевказане подання направлене Івано -
Франківському обласному центру
зайнятості для вирішення по суті.

Наказом директора Івано-Франківського
обласного центру зайнятості Горбаля
Г.М. від 04.03.2014 року за № 55 за неналежне
виконання своїх посадових обов'язків,
зазначених у поданні Калуського
міжрайонного прокурора від 17.02.2014 року
ОСОБА_1 оголошено догану.

Відповідно до ЗУ "Про державну службу"
питання дисциплінарної
відповідальності державного службовця
можуть бути врегульовані загальними
нормами, тобто Кодексом законів про
працю України (далі - КЗпП), та
спеціальними, які наведені у Законі
України "Про державну службу". Таким
чином до правовідносин між сторонами
слід застосовувати КЗпП в частині, яка
не суперечить вищевказаному
спеціальному Закону.

Відповідно до ст.. 14 Закону України "Про
державну службу" дисциплінарні
стягнення застосовуються до
державного службовця за невиконання чи
неналежне виконання службових
обов'язків, перевищення своїх
повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює.

Судом першої інстанції було
встановлено, що підставою для видачі
оскаржуваного наказу було подання
прокурора за № 78-706 від 17.02.2014 року про
усунення порушень вимог чинного
законодавства.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про
зайнятість населення" до категорій
громадян, що мають додаткові гарантії у
сприянні працевлаштуванню, належать:
молодь, яка закінчила або припинила
навчання у загальноосвітніх,
професійно-технічних і вищих
навчальних закладах, звільнилася із
строкової військової або
альтернативної (невійськової) служби
(протягом шести місяців після
закінчення або припинення навчання чи
служби) і яка вперше приймається на
роботу; особи, яким виповнилося 15 років
та які за згодою одного з батьків або
особи, яка їх замінює, можуть, як
виняток, прийматися на роботу.

Відповідно до ст.. 46 вищевказаного
Закону підходящою для безробітного
вважається робота, що відповідає
освіті, професії (спеціальності),
кваліфікації особи з урахуванням
доступності транспортного
обслуговування, встановленої рішенням
місцевої державної адміністрації,
виконавчого органу відповідної ради.
Заробітна плата повинна бути не нижче
розміру заробітної плати такої особи
за останнім місцем роботи з
урахуванням середнього рівня
заробітної плати, що склався у регіоні
за минулий місяць, де особа
зареєстрована як безробітний.

Відповідно до аналізу наведених норм,
стаття 46 Закону України "Про зайнятість
населення" може поширюватись виключно
на осіб, яким надано статус
безробітного, що зареєстрований у
встановленому порядку.

Врахувавши вищенаведене, суд
апеляційної інстанції вважає, що
зазначені у поданні обставини
порушення позивачем прав ОСОБА_3,
ОСОБА_5, та ОСОБА_6 не відповідають
вимогам чинного законодавства,
оскільки зазначені особи не були
спеціальними суб'єктами, визначеними
диспозицією ст. 46 Закону України "Про
зайнятість населення", тому дана стаття
застосовуватись до них не може.

Судом першої інстанції в судовому
засіданні було встановлено, що усі
необхідні дані в особових справах щодо
ведення та пошуку роботи безробітним
інвалідам ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
містяться. В обліковій картці ОСОБА_9,
ОСОБА_8, ОСОБА_10 містяться відомості, що
зазначені особи являються інвалідами,
зазначено групу інвалідності та з
якого по яке число встановлена
інвалідність, а також, які професії
доступні зазначеним особам за станом
здоров'я. А також встановлено, що ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконання вимоги п. 2 ст.
6 ПМКУ № 198 від 20.03.2013 року "Про
затвердження порядку реєстрації,
перереєстрації безробітних та ведення
обліку осіб, які шукають роботу" були
роз'яснені його права та обов'язки,
заповнено та підписано заяву
затвердженої форми.

Згідно ст. 148 КЗпП України
дисциплінарне стягнення не може бути
накладене пізніше шести місяців з дня
вчинення проступку.

Судом першої інстанції встановлено, що
в порушення вищевказаної норми
відповідачем пропущено строк для
накладення дисциплінарного стягнення
визначеного ст. 148 КЗпП України,
оскільки зазначений прокурором факт
вчинення правопорушення мав місце
03.07.2013 року, а оскаржуваний наказ
виданий 04.03.2014 року.

Врахувавши вищенаведене суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції, а саме
що позивач належно ставилася до
виконання своїх посадових обов'язків,
покладених на неї посадовою
інструкцією від 25.05.2012 року. Сам факт
внесення подання не є достатньою
підставою для притягнення працівника
до відповідальності, а відтак
державний службовець може бути
підданий дисциплінарному покаранню
виключно у випадку, якщо вказані у акті
прокурорського реагування порушення
чинного законодавства знайшли своє
підтвердження в ході відповідної
перевірки, проведеної уповноваженим
органом, та за умови дотримання порядку
притягнення до дисциплінарної
відповідальності, визначеного чинним
законодавством, в тому числі і строку
прийняття відповідного рішення.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, на підставі
правильно встановлених обставин
справи та визначених їм правовідносин,
прийшов до обґрунтованих і законних
висновків. Доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції і не свідчать про порушення
судом норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи і
відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
не можуть бути підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 195, ст. 198, ст. 200, ст.
205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський
апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу Івано-Франківського
обласного центру зайнятості залишити
без задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 28.05.2014р. у
справі № 809/1219/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя:
В.Я. Макарик

Судді:
І.В. Глушко

О.О. Большакова

Повний текст ухвали складений 14 жовтня
2014 року.