Справа № 442/7295/14-а
Суддя: Хомик А. П.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/7295/14-а
Провадження № 2-а/442/235/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.,

з участю секретаря - Тацишин Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Дрогобичі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Доброгостівської сільської
ради про визнання дій протиправними,
зобов'язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідача, в якому просить
визнати протиправними дії
Доброгостівської сільської ради
Дрогобицького району щодо розгляду
його звернення про відведення йому у
першочерговому порядку земельної
ділянки для індивідуального
будівництва та зобов'язати відповідача
розглянути таке його звернення та
прийняти обґрунтоване рішення.

В обґрунтування позову посилається на
те, що його сім'я має статус
багатодітної сім'ї, виховує
дитину-інваліда, потребує поліпшення
житлових умов. У зв'язку з цим,
неодноразово, в 2014 році, а саме - 22 та 23
квітня, 28 травня та 05 серпня 2014 року,
звертався до Доброгостівської
сільської ради з відповідною заявою
про надання йому безоплатно у
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування жилого
будинку в новому кварталі
індивідуальної забудови в с.
Доброгостів. На свої заяви
відповідного рішення він не отримав, а
лише отримав протокол 31 сесії шостого
демократичного скликання від 03.08.2014
року, зі змісту якого довідався про
відсутність доповіді питання щодо
надання йому земельної ділянки та
відсутність мотивів прийнятого
рішення.

В судовому засіданні позивач та його
представник - адвокат ОСОБА_2 позов
підтримали, пояснили суду аналогічне,
викладеному у позовній заяві, яку
просять задоволити.

Представник відповідача Лунишин М.М.
проти позову заперечив, оскільки
вимоги позивача вважає безпідставними
і такими, що не ґрунтуються на чинному
законодавстві та просить в задоволенні
позову відмовити. Зазначає, що позивач
неодноразово звертався до сільської
ради з відповідними заявами про
відділення йому земельної ділянки для
індивідуального будівництва. 03 серпня
2014 року такі його заяви були предметом
розгляду 31 сесії шостого
демократичного скликання, яка
відмовила позивачу у наданні земельної
ділянки, про що позивача було
повідомлено відповідним листом. Крім
цього вказав, що заява позивача від 05
серпня 2014 року розглянута не була,
оскільки з цього часу не проводилось
жодного засідання сесії і буде
розглянута першочергово на найближчій
сесії сільської ради. Вважає дії
Доброгостівської сільської ради при
розгляді заяви позивача такими, що
відповідають закону, сільська рада
розглянула заяву позивача, надіслала
йому відповідь у встановлені законом
строки, а тому просить в позові
відмовити.

Вислухавши пояснення сторін та
представників, перевіривши матеріали
справи, суд вважає позов безпідставним
та таким, що задоволенню не підлягає,
виходячи з наступних міркувань.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

У відповідності до вимог ст. 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Той факт, що сім'я позивача ОСОБА_1 має
статус багатодітної, виховує
дитину-інваліда, сторонами не
оспорюється, а тому доказуванню не
підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, в 2014
році, а саме - 22 та 23 квітня, 28 травня та 05
серпня позивач звертався до
Доброгостівського сільського голови з
відповідною заявою в якій просив
виділити йому земельну ділянку для
будівництва та обслуговування жилого
будинку в кварталі індивідуальної
забудови на вул. Стебницькій в с.
Доброгостів.

03 серпня 2014 року заяви позивача про
надання земельної ділянки для
індивідуального будівництва були
предметом розгляду сесії
Доброгостівської сільської ради, яка
відмовила у їх задоволенні, про що
позивача повідомлено листами вд 05 та 19
серпня 2014 року, від 11 вересня 2014 року, за
підписом сільського голови М.Лунишина.

Таким чином судом встановлено, що заяви
позивача від 22 та 23 квітня, від 28 травня
2014 року про надання земельної ділянки
для індивідуального будівництва були
предметом розгляду сесії
Доброгостівської сільської ради 03
серпня 2014 року, про що свідчить
протокол 31 сесії шостого
демократичного скликання.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

За змістом ч. ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель комунальної
власності для ведення садівництва,
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, у межах безоплатної
приватизації, подають заяву до
сільської (міської) ради за
місцезнаходженням земельної ділянки, в
якій (заяві) зазначаються бажані
розміри та мету її використання, а
сільська (міська) рада розглядає заяву
і в разі згоди на передачу земельної
ділянки у власність надає дозвіл на
розробку проекту її відведення.

За змістом п. 34 ст. 26 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
виключно на пленарних засіданнях
міської (сільської) ради вирішуються
питання вирішення відповідно до закону
питань регулювання земельних відносин.

За змістом п. п. "а", "б" ст. 12 ЗК України до
повноважень сільських (міських) рад у
галузі земельних відносин на території
міст чи району належить розпорядження
землями територіальних громад та
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадянам відповідно до цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 118 ЗК України у
разі відмови органу місцевого
самоврядування у передачі земельної
ділянки у власність або залишення
заяви без розгляду питання вирішується
в судовому порядку.

З огляду на зазначене, суд приходить до
переконання, що заяви позивача не були
залишені компетентним органом
(сільською радою) без належного
розгляду, були розглянуті на
пленарному засіданні сесії сільської
ради, що стверджується відповідним
протоколом сесії.

Крім цього, суд вважає безпідставним
посилання позивача на те, що сільська
рада не розглянула його заяв і не
прийняла відповідного рішення у формі
саме рішення, позаяк протокол сесії
сільської ради - це юридична форма
рішень цього органу, тобто офіційний
письмовий документ, який породжує
певні правові наслідки, спрямований на
регулювання тих чи інших суспільних
відносин і має обов'язковий характер
для суб'єктів цих відносин.

Поряд з цим, заслуговує на увагу
посилання відповідача, що заява
позивача від 05 серпня 2014 року не була
розглянута, позаяк пленарних засідань
сесій сільської ради не відбувалось і
буде розглянута невідкладно на першому
ж засіданні сесії сільської ради.

Що стосується посилання позивача на
відсутність мотивів та обґрунтувань
відмови у наданні йому земельної
ділянки, суд вважає таке безпідставним,
оскільки статтею 12 ЗК України
передбачено, що сільська рада має право
розпоряджатися землями територіальних
громад, яке вона здійснює шляхом,
зокрема, передачі земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу. При цьому, як
убачається зі змісту зазначеної
статті, сільська рада має рівні права з
громадянами та юридичними особами, з
якими вона вступає у відносини щодо
володіння, користування і
розпорядження землею. Таким чином, при
здійсненні повноважень власника землі
рада є рівноправним суб'єктом
земельних відносин, дії якого
спрямовані на реалізацію свого права
вільно розпоряджатися землею.

При таких обставинах суд приходить до
переконання, що оскаржувані дії
відповідача прийняті своєчасно, на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано та з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
неупереджено, добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, пропорційно, з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів позивача
і цілями, на досягнення яких спрямовані
оскаржувані дії.

З огляду на вказане суд не знаходить
підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 7-11, 71-72, 86, 94, 128, 158, 159, 162
КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Доброгостівської сільської ради про
визнання дій протиправними,
зобов'язання до вчинення дій -
відмовити.

На постанову може бути подана
апеляційна скарга до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення постанови апеляційної
скарги.

Суддя