Справа № 806/2316/14
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

806/2316/14

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року Житомир справа № 806/2316/14

категорія 9.5

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Липа В.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Комунального підприємства Новоград-Волинської міської ради "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" до Новоград-Волинської об'єднаної державної фінансової інспекції про визнання незаконними вимоги від 29.04.2014 р. № 63-17/752 в частині,-

встановив:

Представник позивача подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином. Про причини неявки до суду не повідомив.

Частинами 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача в письмовому провадженні.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності та обставини, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що в період з 23.12.2013 року по 19.03.2014 року Новоград-Волинською об"єднаною державною фінансовою інспекцією проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства Новоград-Волинської міської ради "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" за період з 01.01.2010 року по 01.01.2014 року. За результатами ревізії складено акт ревізії фінансово-господарської діяльності від 26.03.2014 року № 63-09/12.

Не погоджуючись з результатами акту ревізії позивачем були подані до Новоград-Волинської об'єднаної державної фінансової інспекції заперечення, однак вони не були взяті до уваги контролюючим органом, про що свідчать висновки на заперечення до акту ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства Новоград-Волинської міської ради "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" за період з 01.01.2010 року по 01.01.2014 року від 26.03.2014 року № 63-09/12, затверджені начальником Новоград-Волинської ОДФІ 28.04.2014 року.

29 квітня 2014 року відповідачем направлено лист-вимогу № 63-17/752 про усунення виявлених у Комунальному підприємстві Новоград-Волинської міської ради "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" порушень законодавства з фінансових питань.

Інформацію про вжиті заходи та виконання цих вимог зобов'язано відповідача надіслати в термін до 16.05.2014 на адресу інспекції разом із завіреними копіями первинних, розпорядчих та інших документів.

Щодо правомірності висновку стовно нецільового використання Комунальним підприємством Новоград-Волинської міської ради "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" коштів субвенції в сумі 287183,90 грн., слід зазначити наступне.

Відповідно до висновків акту ревізії, що викладені на стор. 79-85 (а.с. 97-103 т.1), орган фінансової інспекції вважає, що позивач на протязі обревізованого періоду виділені йому з місцевого бюджету кошти субвенції в розмірі 287183,90 грн., що призначались на заміну водопровідно-каналізаційних мереж, використав не за призначенням, а саме на сплату кредиту, на придбання асфальтобетону та на оплату послуг по зберіганню матеріальних цінностей. Однак таке спростовується матеріалами самої справи.

Представники сторін в судових засіданнях не заперечували, що роботи з заміни водопровідно-каналізаційних мереж виконувались позивачем відповідно до укладеного з Управлінням житлово-комунального господарства та комунальної власності Новоград-Волинської міської ради договору підряду № 307 від 23.11.2011 р. (Замовник).

Відповідно до поданого позивачем для огляду договору такий підрядний договір (а.с. 196-202 т.1) було укладено між ним та Замовником з дотриманням процедур, що визначені Законом України "Про здійснення державних закупівель" (п.1.4 договору), предметом договору є проведення робіт з заміни водопровідно-каналізаційних мереж у м. Новограді-Волинському (п. 1.1 договору), а вартість таких робіт була визначена сторонами (з врахуванням додаткової угоди від 07.12.2011 р., а.с. 202 т.1) в сумі 1700933,00 грн.

На виконання умов вказаного договору сторонами було виконане наступне: позивач, як виконавець робіт, виконав роботи в повному обсязі, про що сторонами було підписано відповідні акти приймання-виконання будівельних робіт, довідки про їх вартість та інші документи (а.с. 171-195 т.1). Управління житлово-комунального господарства, як замовник цих робіт, відповідно до наданих платіжних доручень (а.с. 170 т. 1) здійснило, як передбачені договором підряду № 307 авансові платежі, так і кінцеві розрахунки за виконані роботи.

Згідно відомостей, що наведені в у банківських виписках, що підтверджують здійснення таких платежів (а.с. 170 т.1), зазначені в них суми бюджетних коштів були виділені не позивачу, а безпосередньо Управлінню житлово-комунального господарства.

За таких умов суд погоджується з доводами позивача та приходить до висновку про безпідставність п. 2 вимоги фінансової інспекції від 29.04.2014 р., якою позивача було зобов’язано кошти сумі 287183,90 грн. повернути до державного бюджету.

Що стосується пункту 6 вимоги Новоград-Волинської об'єднаної державної фінансової інспекції, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 2 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу", головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Державний фінансовий контроль реалізується державною контрольно-ревізійною службою через проведення державного фінансового аудита, перевірки державних закупівель та інспектування.

Згідно зі ст. 2 Закону України Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні", порядок проведення державною контрольно-ревізійною службою державного фінансового аудиту та інспектування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Для підтвердження виявлених в ході операційного аудиту фактів порушення законодавства та належного їх документування контролюючий орган забезпечує проведення ревізії відповідно до Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550.

Пунктом 35 вказаного Порядку визначено, що виявлені допущені об'єктом контролю порушення законодавства, контроль за дотриманням якого віднесено до компетенції служби, фіксуються в констатуючій частині акта ревізії з обов'язковим посиланням на норми законів чи інших нормативно-правових актів, які порушено, та зазначенням винних у їх допущенні осіб.

У відповідності до п. 46 Порядку, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом служби у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Згідно зі п. 49 Порядку, у разі коли діями чи бездіяльністю працівників об'єкта контролю державі або підконтрольній установі заподіяна матеріальна шкода, орган служби ставить вимоги перед керівником об'єкта контролю та органом його управління щодо пред'явлення цивільних позовів до винних осіб.

Отже, встановивши, що підприємству завдано шкоду, управління ставить вимоги перед керівником об'єкта контролю та органом його управління щодо пред'явлення цивільних позовів до винних осіб.

Крім того, п. 50 Порядку встановлено, що за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи служби вживають заходів для забезпечення: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об'єктів контролю; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи згідно із ст. 19 Конституції України зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із змісту вказаних положень законодавства вбачається, що відповідач здійснює фінансовий контроль за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності. Відповідний контроль здійснюється шляхом проведення ревізії. У випадку встановлення порушень законодавства, відповідач має право пред'являти письмову вимогу про усунення виявленого ревізією порушення чинного законодавства.

Тоді як відшкодування збитків, завданих державі, тобто фактично захист права держави, порушеного діями об'єкта контролю, може відбуватись лише в порядку позовного провадження, під час якого суд перевіряє і оцінює всі обставини, необхідні для встановлення наявності підстав для стягнення збитків.

Таким чином, про виявлені під час ревізії збитків фінансова інспекція зобов'язана зазначити про це в акті перевірки, однак вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом зобов'язання сторони забезпечити стягнення чи повернення коштів.

Між тим, зміст оскарженого пункту вимоги зводиться до зобов'язання позивача зменшити обсяг заборгованості.

Тобто вказаний пункт вимоги пред'явлений позивачу без наявності у відповідача необхідних повноважень.

Відповідачем не підтверджено наявності норми закону (підзаконного акту), якою передбачено відновлення порушених вимог законодавства саме в такий спосіб, або надання йому повноваження вимагати від підконтрольних суб'єктів перерахування грошових коштів, в тому числі, на користь держави.

За висновком суду, виявлені в ході ревізії збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом. При цьому правильність обчислення їх розміру, як і наявність підстав для їх стягнення, перевіряє суд, який розглядає цей позов.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржений позивачем п. 6 вимоги Новоград-Волинської об'єднаної державної фінансової інспекції від 29.04.2014 року за № 63-17/752 не узгоджується з приписами законодавства України, а відтак підлягає скасуванню.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України в постановах від 15 квітня 2014 року.

Керуючись статтями 86, 128, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позовні вимоги Комунального підприємства Новоград-Волинської міської ради "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" задовольнити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.А. Липа