Справа № 808/5215/14
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 808/5215/14

15 жовтня 2014 року 12год. 52хв. м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі судді Дуляницької С.М., за
участю секретаря судового засідання
Ширшова А.А. та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача: представник не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Пологівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області про визнання
протиправними та скасування рішення
про опис майна у податкову заставу та
податкової вимоги від 30.07.2014р. №8 - ,
-ВСТАНОВИВ :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі
по тексту постанови ФОП ОСОБА_2,
позивач) звернувся до суду з позовом до
Пологівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області (далі по тексту постанови
Пологівська ОДПІ, відповідач), в якому
просить визнати протиправним та
скасувати повністю рішення заступника
начальника - начальника
Гуляйпільського відділення
Пологівської ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області Гринь Т.О. про опис майна ФОП
ОСОБА_2 у податкову заставу; визнати
протиправною та скасувати повністю
податкову вимогу Гуляйпільського
відділення Пологівської ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області форми «Ф» від
30.07.2014 року № 8.

В обґрунтування заявлено позову
позивач вказав, що податкові
повідомлення-рішення від 02.07.2014 №,
від 02.07.2014 №, від 03.07.2014 №,
вимога про сплату боргу (недоїмки)
відповідача від 02.07.2014 №Ф-,
рішення № від 02.07.2014 про
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску оскаржені позивачем в судовому
порядку, про що позивач повідомив
відповідача письмово. До закінчення
процедури адміністративного та/або
судового оскарження сума податкового
зобов'язання, нарахованого
контролюючим органом, вважається
неузгодженою, а відтак не набуває
статусу податкового боргу, що не дає
підстав податковому органу вживати
заходи по примусовому стягненню
активів платника податків в рахунок
погашення податкового боргу та
надсилати (вручати) податкову вимогу.
Позивач та його представник в судовому
засіданні позов підтримали, просили
задовольнити повністю.

Від відповідача надійшли письмові
заперечення проти позову, в яких
зазначено, що 01.08.2014 відділом
контрольно-перевірочної роботи
доходів і зборів з фізичних осіб
Пологівської ОДПІ було виведено з
облікової картки платника в АІС
«Податковий блок» суму основного
боргу, суму штрафних санкцій та суми
пені у зв'язку з оскарженням в суді
платником даної суми боргу.
Гуляйпільським відділенням не був
оформлений акт опису майна і майно не
було поставлено в податкову заставу.
Акт опису майна в заставу не складався.
Станом на 01.08.2014 податкова вимога та
Рішення про опис майна в податкову
заставу № 8 від 30.07.2014 анульовано у
зв'язку з відсутністю боргу. 20.08.2014
платнику направлено лист про
скасування податкової вимоги № 8 від
30.07.2014 та рішення № 8 про опис майна у
податкову заставу від 30.07.2014. За таких
обставин просить у задоволенні позову
відмовити.

Представники відповідача в судове
засідання 15.10.2014 не прибули, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. Відповідно
до ч.4 ст. 128 КАС України, у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Розглянувши позовну заяву, заперечення
відповідача, заслухавши пояснення
позивача та його представника,
всебічно з'ясувавши всі обставини
справи в їх сукупності на підставі
чинного законодавства, перевіривши їх
дослідженими у судовому засіданні
доказами, суд вважає, що в задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити з огляду на таке.

За результатами проведеної перевірки
позивача, відповідачем складено акт
перевірки № 833/1702/НОМЕР_1 від 13.06.2014. На
підставі такого акта перевірки
відповідачем прийняті: податкове
повідомлення-рішення від 02.07.2014 №
(яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на доходи фізичних осіб на 14026,10
грн.); податкове повідомлення-рішення
від 02.07.2014 № (яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
на 379936,26 грн.); податкове
повідомлення-рішення від 03.07.2014 №
(яким до позивача застосовано штрафні
санкцій в сумі 1 грн.); вимога про сплату
боргу (недоїмки) відповідача від 02.07.2014
№Ф-; рішення № від 02.07.2014 про
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску (а.с.12-16).

30.07.2014 відповідачем надіслано
податкову вимогу № 8 (а.с.20) та прийнято
рішення про опис майна в податкову
заставу (а.с.19).

Не погоджуючись з названою вимогою та
рішенням позивач зазначає, що
податкові повідомлення-рішення про
збільшення позивачу грошових
зобов'язань оскаржені ним в судовому
порядку (ухвала про відкриття
провадження від 24.07.2014 № 808/4654/14), про що
відповідача повідомлено належним
чином. Оскільки суми зобов'язань не
набули статусу податкового боргу, у
відповідача були відсутні підстави для
винесення податкової вимоги та рішення
про опис майна в податкову заставу.

Даючи оцінку оскаржуваним вимозі та
рішенню суд зазначає таке.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового
кодексу України (далі по тексту
постанови - ПК України), уразі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2,
54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 ПК України, з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу,
платник податків має право оскаржити в
суді податкове повідомлення - рішення
або інше рішення контролюючого органу
у будь-який момент після отримання
такого рішення. При зверненні платника
податків до суду з позовом щодо
визнання недійсним рішення
контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Податковий борг, відповідно до пп. 14.1.175
п. 14.1 ст.14 ПК України, це сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Пункт 59.1 ст. 59 ПК України визначає, що у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Вимоги статей 88, 89 ПК України
передбачають, що з метою забезпечення
виконання платником податків своїх
обов'язків, визначених цим Кодексом,
майно платника податків, який має
податковий борг, передається у
податкову заставу. Право податкової
застави виникає згідно з цим Кодексом
та не потребує письмового оформлення.
Право податкової застави виникає у
разі несплати у строки, встановлені цим
Кодексом, суми грошового зобов'язання,
самостійно визначеної контролюючим
органом, - з дня виникнення податкового
боргу. Майно, на яке поширюється право
податкової застави, оформлюється актом
опису.

З наведених норм вбачається, що
підставами для надіслання податкової
вимоги та виникнення права податкової
застави є не сплата узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки.

Зважаючи, що позивач в установлені
Податковим кодексом України строки
оскаржив податкові
повідомлення-рішення в судовому
порядку та повідомив податковий орган
про таке оскарження (а.с.21-25), грошові
зобов'язання за такими податковими
повідомленнями-рішеннями не
вважаються узгодженими, а відтак право
податкової застави не виникло та у
податкового органу були відсутні
підстави для надіслання вимоги.
Обставини щодо відсутності
заборгованості позивача станом на
30.07.2014 підтверджуються також довідкою
від 30.09.2014 № 1002/11-06 (а.с.70).

Разом з тим суд звертає увагу на те, що
відповідно до ст. 60 ПК України,
податкове повідомлення-рішення або
податкова вимога вважаються
відкликаними, якщо: сума податкового
боргу самостійно погашається
платником податків або органом
стягнення. У випадках, визначених
підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті,
податкова вимога вважається
відкликаною у день, протягом якого
відбулося погашення суми податкового
боргу в повному обсязі.

З облікових карток платника податків
(а.с.61-66) вбачається, що 01.08.2014
відповідачем зменшено суми
податкового боргу позивача в АІС
«Податковий блок» на підставі судової
ухвали №4654/14 від 24.07.2014.

Враховуючи, що при відсутності
податкового боргу податкова вимога
вважається відкликаною в силу закону,
суд не вбачає підстав для її
скасування.

Механізм застосування податкової
застави органами доходів і зборів
визначено Порядком застосування
податкової застави органами доходів і
зборів, затв. Наказом Міністерства
доходів і зборів України від 10.10.2013 № 572,
зареєстр. в Міністерстві юстиції
України 31 жовтня 2013 р. за № 1841/24373 (далі
по тексту - Порядок № 572).

Відповідно до п.п. 1.5, 1.8, 1.12 Порядку № 572,
право податкової застави виникає
згідно з Кодексом та не потребує
письмового оформлення. День виникнення
права податкової застави визначається
на підставі даних інформаційної
системи, що ведеться органами доходів і
зборів відповідно до законодавства.
Повідомлення про виникнення права
податкової застави міститься у
податковій вимозі, яка надсилається
платнику податків відповідно до вимог
статті 59 розділу ІІ Кодексу. Відповідно
до п. 2.1 Порядку № 572, опис майна у
податкову заставу здійснюється на
підставі рішення про опис майна у
податкову заставу (додаток 1). Таке
рішення приймається керівником органу
доходів і зборів і надається платнику
податків, що має податковий борг. Орган
доходів і зборів зобов'язаний
безоплатно зареєструвати податкову
заставу у відповідному державному
реєстрі у п'ятиденний строк з дня
складення акта опису майна (п. 3.1
Порядку № 572).

Відповідно до ст. 93 ПК України, майно
платника податків звільняється з
податкової застави з дня: 93.1.1.
отримання контролюючим органом
підтвердження повного погашення суми
податкового боргу в установленому
законодавством порядку; 93.1.2. визнання
податкового боргу безнадійним; 93.1.3.
набрання законної сили відповідним
рішенням суду про припинення
податкової застави у межах процедур,
визначених законодавством з питань
банкрутства; 93.1.4. отримання платником
податків рішення відповідного органу
про скасування раніше прийнятих рішень
щодо нарахування суми грошового
зобов'язання або його частини (пені та
штрафних санкцій) внаслідок проведення
процедури адміністративного або
судового оскарження.

Пунктом 5.1 Порядку № 572 передбачено, що
у випадках, визначених підпунктами
93.1.1-93.1.4 пункту 93.1 статті 93 розділу ІІ
Кодексу , майно платника податків
звільняється з-під податкової застави,
про що такому платнику надсилається
повідомлення (додаток 7).

З наведених вище норм вбачається, що
право податкової застави виникає
згідно з ПК України та не потребує
письмового оформлення. Повідомлення
про виникнення права податкової
застави міститься у податковій вимозі.
Рішення про опис майна у податкову
заставу приймається для здійснення
опису майна у податкову заставу.

Із заперечень відповідача вбачається,
що відповідачем не проводився опис
майна позивача, заява про реєстрацію
обтяження до органу державної
реєстрації не подавалася. Крім того,
листом від 20.08.2014 за № 884/10/173/219 позивача
повідомлено, що станом на 01.08.2014
податковий борг відсутній, рішення про
опис майна в податкову заставу від
30.07.2014 автоматично відзивається у
зв'язку з відсутністю боргу (а.с.41, 59).
Також листом від 11.09.2014 № 957/2500/219
позивача повідомлено, що заява на
обтяження Гуляйпільським відділенням
не подавалась в орган державної
реєстрації (а.с.56).

Враховуючи, що податкова вимога, в якій
містилося повідомлення про виникнення
права податкової застави, відкликана;
позивачем не надано суду доказів
вчинення відповідачем заходів,
спрямованих опис майна у податкову
заставу та реєстрації податкової
заставу у відповідному державному
реєстрі, доказів наявності майна
позивача в податковій заставі, суд
вважає, що позивачем не доведено
порушення його прав чи інтересів, а
тому у нього відсутній об'єкт судового
захисту.

За наведених обставин, у задоволенні
позову слід відмовити.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
С.М.Дуляницька