Справа № 2а-461/12
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/9791/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві

на постанову Печерського
районного суду м. Києва від 06 лютого 2013
року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
року

у справі № 2а-461/12

за позовом ОСОБА_4

до Заступника начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
м. Києва Алєксєєнко Івана
Олександровича

третя особа: Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві

про визнання дій
неправомірними, скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення та закриття
провадження у справі, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2012 року ОСОБА_4
звернулася до суду із адміністративним
позовом до Заступника начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
м. Києва Алєксєєнко Івана
Олександровича в якому просила визнати
неправомірними дії щодо притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності, скасувати постанову
по справі про адміністративне
правопорушення, а провадження у справі
закрити.

Постановою Печерського районного
суду м. Києва від 06 лютого 2013 року у
справі № 2а-461/12, позовні
вимоги задоволено частково.

Скасовано постанову по справі про
адміністративне правопорушення № 616
від 07 листопада 2012
року винесену заступником начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві Алексєєнко Іваном
Олександровичем щодо притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_4 за ч. 12 ст. 96 КУпАП, а провадження
у адміністративній справі закрити.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
року рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві звернулась до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального права, просить
вищезазначені судові рішення
скасувати та прийняти нове, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

Справу розглянуто в попередньому
судовому засіданні з врахуванням
повноважень суду, встановлених
частиною 3 статті 2201 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права
та наданої ними правової оцінки
обставин у справі, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 07 листопада 2012 року
заступником начальника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві Алєксєнко Іван
Олександрович було притягнуто до
адміністративної відповідальності
громадянку ОСОБА_4, визнано її винною у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 12
ст. 96 КУпАП та накладено штраф в
розмірі 6800 грн.

Підставою для притягнення позивача до
адміністративної відповідальності
було виявлення порушення у сфері
містобудівної діяльності, а саме те, що
ОСОБА_4 експлуатує об'єкт ІІ категорії
складності - садовий будинок (літера
«А-ІІ»), два навіси (літера «Б», літера
«Г») та альтанку (літера «В») на АДРЕСА_1
(який самовільно збудований у 1999 році
відповідно до технічного паспорту БТІ),
без прийняття його в експлуатацію, чим
порушено вимоги ч. 8 ст. 39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності». Дане порушення було
зафіксовано в акті перевірки від 02.11.2012
року, приписі від 02.11.2012 року, протоколі
про адміністративне правопорушення.

Встановлено, що позивач набула право
власності згідно договору
купівлі-продажу від 08 грудня 2004
року на земельну ділянку площею 0,0418
гектари, місце розташування АДРЕСА_1,
цільове призначення ведення
садівництва. На земельній ділянці
збудовано садовий будинок площею 138
м/кВ., що складається з 1. тамбура
площею 2,2 м/кВ., 2. коридору площею 12,2
м/кВ.; 3. кухні-їдальні площею 33,4 м/кВ;
4 санвузла площею 5.4 м/кВ.,; 5. гаражу
площею 22,8 м/кВ.; 6. підсобного приміщення
площею 8,0 м/кВ.; 7. санвузол площею 5,7
м/кВ.; 8. житлова кімната площею 8,6 м/кВ.; 9.
житлова кімната площею 11,1 м/кВ; житлова
кімната площею 10,3 м/кВ; (літера «А»);
Навіс (літера «Б»); Альтанка (літера
«В»); Навіс (літера «Г»).

Приватним підприємством «АКТИВ
ІНВЕСТ» 20 липня 2012 року виготовлено
звіт про проведення технічного
обстеження будівельних конструкцій та
інженерних мереж.

ОСОБА_4 23 липня 2012 року звернулася до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві з заявою про реєстрацію та
прийом в експлуатацію самочинно
збудованих будинків та цього ж дня
отримала відповідь про повернення
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації та відмову в реєстрації
декларації.

Позивачка після усунення виявлених
недоліків у декларації, повторно
звернулася до третьої особи із заявою
про реєстрацію та прийом в
експлуатацію самочинно збудованих
будинків та під час розгляду повторної
заяви позивача, було проведено
позапланову перевірку, складено
протокол про адміністративне
правопорушення та як наслідок позивача
притягнуто до адміністративної
відповідальності.

Згідно пункту 1 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 553 від
23.05.2011 року державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
та її територіальними органами.

Пунктом 2 зазначеного Порядку
встановлено, що державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за дотриманням: вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, проектної документації,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, технічних умов, інших
нормативних документів під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт, архітектурних,
інженерно-технічних і конструктивних
рішень, застосування будівельної
продукції; порядку здійснення
авторського і технічного нагляду,
ведення загального та (або) спеціальних
журналів обліку виконання робіт,
виконавчої документації, складення
актів на виконані будівельно-монтажні
та пусконалагоджувальні роботи; інших
вимог, установлених законодавством,
будівельними нормами, правилами та
проектною документацією, щодо
створення об'єкта будівництва.

Наявність факту порушення позивачем
вимог частини 8 статті 39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» відповідачу стало відомо з
моменту надходження первинної заяви
позивача від 23 липня 2012 року про
реєстрацію та прийом в експлуатацію
самочинно збудованих ним об'єктів.

Відповідно до пункту 7 статті 247 КУпАП
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю у випадку закінчення
на момент розгляду справи про
адміністративне правопорушення
строків, передбачених статтею 38 цього
Кодексу.

Згідно частини 1 статті 38 КУпАП,
адміністративне стягнення може бути
накладено не пізніш як через два місяці
з дня вчинення правопорушення, а при
триваючому правопорушенні - два місяці
з дня його виявлення, за винятком
випадків, коли справи про
адміністративні правопорушення
відповідно до цього Кодексу підвідомчі
суду (судді).

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає правильним висновок суду
першої та апеляційної інстанцій, що
порушення норм Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
відповідач та третя особа дізналися
саме з моменту подачі позивачем заяви
про реєстрацію та прийом в
експлуатацію самочинно збудованих
об'єктів (будинків), то на момент
винесення оскаржуваної постанови
застосуванню підлягали положення ст. 247
КУпАП по причині закінчення строків
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведені норми права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з правовою позицією судів
попередніх інстанцій стосовно
недоведеності відповідачем наданих
доказів, та вважає, що адміністративний
позов в частині скасування постанови
та закриття провадження у справі є
обґрунтованим.

Із матеріалів справи та змісту
касаційної скарги не вбачається
неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права.

Згідно частини 3 статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

З огляду на наведене, оскаржуване
рішення суду апеляційної інстанцій
підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві - відхилити.

Постанову Печерського районного суду
м. Києва від 06 лютого 2013 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
року у справі № 2а-461/12 - залишити без
змін.

Ухвала може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строки та у порядку, передбачені
статтями 237, 238, 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: