Справа № 603/636/14-а
Суддя: Галіян І. М.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 603/636/14-а
Провадження № 2-а/603/45/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2014 р.
м.Монастириська

Монастириський районний суд
Тернопільської області в складі:

головуючого судді Галіяна І. М.

при секретарі Бішко І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста
Монастириська адміністративну справу

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до ДПС ВДАІ з обслуговування
м.Тернопіль

про скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Монастириського районного суду
Тернопільської області з позовом до
ДПС ВДАІ з обслуговування м.Тернопіль
про скасування постанови винесеної
інспектором ДПС взводу ДПС ВДАІ з
обслуговування м.Тернопіль
прапорщиком міліції Олійником В.В. в
справі про адміністративне
правопорушення від 05.08.2014 року серії ВО1
№203830 про накладення на нього
адміністративного стягнення за ч. 2 ст.
122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 500
грн.

Позивач посилається на те, що 05.08.2014
року в м.Тернопіль по вул.Острозького
близько 14 год. 30 хв. він керував
автомобілем марки «Шевролет»
державний номерний знак НОМЕР_1 коли
його зупинив працівник ДАІ і склав
протокол про адміністративне
правопорушення та виніс постанову про
накладення на нього адміністративного
стягнення де вказано, що він, керуючи
автомобілем, проїхав регульований
пішохідний перехід на заборонений
жовтий сигнал світлофора, з чим позивач
не погоджується так як коли на
світлофорі загорівся жовтий сигнал він
завершував проїзд через пішохідний
перехід і змушений був завершити
маневр і продовжити рух, щоб не
створювати перешкод чи небезпеки руху
іншим водіям, пішоходам та не
створювати аварійної ситуації.
Інспектором ДАІ, при винесенні
оскаржуваної постанови, дані пояснення
не були взяті до уваги, а тому вважає, що
правила дорожнього руху він не
порушував, винесена постанова є
незаконною і її слід скасувати.

Позивач в судове засідання не з'явився,
суду подав клопотання про розгляд
справи у його відсутності, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча належним
чином про час слухання справи
повідомлявся телефонограмою, про
причини неявки суд не повідомив,
заперечення проти позову не подав.

Розглядаючи зазначений спір, суд
керується наступним.

Реалізуючи свої повноваження у сфері
безпеки дорожнього руху, суб'єкти
владних повноважень повинні діяти
добросовісно та на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України. Суд
при вирішенні справи, відповідно до ст.
9 КАС України, перевіряє законність дій
чи прийнятого рішення суб'єкта владних
повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Виходячи зі змісту наведеної норми,
саме на органи Державтоінспекції
покладається обов'язок надати достатні
докази на обґрунтування висновків про
правомірність своїх дій та порушення
ОСОБА_1 правил дорожнього руху.

Між тим, будь-які докази в
обґрунтування правомірності своїх дій
відповідачем не були надані, у зв'язку з
чим суд розглядає справу на підставі
наявних доказів.

Ознайомившись з матеріалами страви суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення.

Згідно п. 8.1 Правил Дорожнього Руху
регулювання дорожнього руху
здійснюється за допомогою дорожніх
знаків, дорожньої розмітки, дорожнього
обладнання, світлофорів, а також
регулювальниками.

Ні в протоколі ні в оскаржуваній
постанові не зазначено доказів того, що
позивач здійснив проїзд пішохідного
переходу саме на жовтий сигнал
світлофора, не відібрано показів
свідків.

Також в протоколі не вказано до якого
типу відноситься дана проїзна частина
дороги: чи це перехрестя доріг чи пряма
дорога з поворотом ліворуч та
пішохідними переходами.

Жодних доказів того, що проїзд
пішохідного переходу здійснено на
жовтий сигнал світлофора відповідачем
не наведено й суду не подано, а тому в
діях позивача суд не вбачає складу
правопорушення, оскільки це не
доведено відповідачем.

Як вбачається з позовної заяви,
позивач завершував проїзд пішохідного
переходу коли загорівся
попереджувальний сигнал світлофора
жовтого кольору, а тому змушений був
завершити проїзд даного перехрестя щоб
не створювати аварійної ситуації та не
заважати руху пішоходам через
пішохідний перехід.

Стаття 7 Кодексу України про
адміністративне правопорушення
передбачає, що ніхто не може бути
підданий заходу впливу у зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом. При цьому,
провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законів.

В силу принципу презумпції
невинуватості, діючого в
адміністративному праві, всі сумніви у
винності особи, що притягується до
відповідальності, тлумачаться на її
користь. Недоведена вина прирівнюється
до доведеної невинуватості. За таких
обставин факт вчинення позивачем
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122
КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган
(посадова особа), що розглядає справу
про адміністративне правопорушення
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю. В порушення вказаних
вимог відповідачем не було вжито всіх
заходів до повного, всебічного та
об'єктивного з'ясування обставини, що
мали значення для правильного
вирішення справи належним чином за
таких підстав оскаржувана постанова
підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23.12.2005 року
№ 14 "Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті"
встановлено, що зміст постанови має
відповідати вимогам, передбаченим
статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема,
потрібно навести докази, на яких
ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

В порушення вказаних вимог в
оскаржуваній постанові не наведено
достатніх доказів вчинення
правопорушення позивачем, у зв'язку з
чим вказана постанова підлягає
скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 9, 293 КпАП, ст. ст. 9, 11, 71, 159, 163, 167 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до ДПС ВДАІ з
обслуговування м.Тернопіль про
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення -
задовольнити.

2.Скасувати постанову серії ВО1 №203830
від 05.08.2014 року про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення.

Суддя І. М. Галіян