Справа № 804/16846/14
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2014-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 жовтня 2014 р. Справа № 804/16846/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Озерянської С.І.,
розглянувши матеріали позовної заяви
Криворізького міського центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Криворізький міський центр зайнятості
звернувся до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_1, в
якому позивач просить стягнути з
ОСОБА_1 на користь Криворізького
міського центру зайнятості незаконно
отримані кошти у сумі 2 607, 48 грн.

Позовна вимога обґрунтована тим, що
відповідачу було надано статус
безробітного та він з 22.01.2014 року
отримував допомогу по безробіттю. В
результаті проведеної позивачем
звірки даних з даними Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців було
встановлено, що відповідач, який
перебував в центрі зайнятості як
безробітний, зареєстрований як фізична
особа - підприємець з 25.07.2001 року. Таким
чином відповідач, приховавши факт
реєстрації як фізичної особи -
підприємця, незаконно отримав допомогу
по безробіттю у розмірі 2 607,48 грн., яка
за відсутності добровільної сплати,
підлягає стягненню в судовому порядку.

Розглянувши матеріали справи, суд
дійшов висновку про відмову у
відкритті провадження з огляду на
наступне.

Згідно пункту 3 статті 36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Частиною 2 статті 21 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Аналіз припису наведеної норми дає
підстави вважати, що адміністративними
судами можуть розглядатись вимоги про
відшкодування шкоди, завданої лише за
наявності таких умов: вимоги мають
стосуватись шкоди, завданої лише
суб'єктом владних повноважень, такі
вимоги мають бути поєднані з вимогою
про визнання протиправними рішення,
дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

В даному випадку, Криворізький міський
центр зайнятості просить стягнути з
відповідача незаконно отриману
допомогу по безробіттю. Отже,
відповідач у спірних правовідносинах
не виконував функцій суб'єкта владних
повноважень, а виступав особою, яка
отримувала матеріальну допомогу та
соціальні послуги.

Згідно частини 3 статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суб'єкти владних повноважень
мають право звернутися до
адміністративного суду у випадках,
передбачених Конституцією або
законами України.

Відповідно до частини першої статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України компетенція адміністративних
судів поширюється, зокрема, на спори
фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктами владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії) дій чи
бездіяльності.

Згідно із пунктом 5 частини другої
статті 17 цього ж Кодексу юрисдикція
адміністративних судів поширюються на
спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України.

Отже, суб'єкт владних повноважень може
звернутися до адміністративного суду з
адміністративним позовом лише у
випадку, коли це передбачено
Конституцією або законами України.

Суд вважає за необхідне зазначити про
відсутність у органів Державної служби
зайнятості передбачених законом
повноважень звертатись до
адміністративного суду з позовами до
фізичних осіб про стягнення незаконно
отриманої допомоги по безробіттю,
оскільки такі вимоги за своєю сутністю
є вимогами про відшкодування шкоди і
відносяться до компетенції судів
цивільної юрисдикції.

Даний спір стосується відшкодування
збитків, за своєю сутністю та
характером спірних правовідносин не є
публічно-правовим і не підлягає
вирішенню у відповідності із
положеннями Кодексу адміністративного
судочинства України.

Положення статті 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», на яку посилається
позивач в обґрунтування своїх вимог, не
передбачають норм, які б надавали
органам центу зайнятості право
звертатись з позовом про стягнення з
громадянина сум незаконно отриманої
допомоги по безробіттю до
адміністративного суду.

Аналогічна позиція викладена в
ухвалах Вищого адміністративного суду
від 03 липня 2014 року по справі №
К/9991/29851/12 та від 22 травня 2014 року у
справі К/800/4371/14 та узгоджується
правовою позицією, висловленою
Верховним Судом України у постановах
від 18 червня 2013 року №№ 21-204а13, 21-124а13.

Згідно пунктом 1 частини 1 статті 109
Кодексу адміністративного судочинства
України суд відмовляє у відкритті
провадження у справі якщо справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 15
Цивільного процесуального кодексу
України суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи щодо
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин;
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Згідно частини 2 статті 3 Цивільного
процесуального кодексу України у
випадках, встановлених законом, до суду
можуть звертатися органи та особи, яким
надано право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб, або державні чи
суспільні інтереси.

Отже даний спір підлягає вирішенню
загальним місцевим судом за правилами
Цивільного процесуального кодексу
України.

На підставі викладеного, керуючись п.1
ч.1 ст.109, ст.165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
Криворізького міського центру
зайнятості до ОСОБА_1 про повернення
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю у сумі 2607 грн. 48 коп. -
відмовити.

Роз'яснити, що вирішення даного спору
здійснюється в порядку цивільного
судочинства.

Копію ухвали про відмову у
відкритті провадження в
адміністративній справі надіслати
позивачу разом із позовною заявою та
усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку згідно статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти
днів з дня проголошення ухвали. Якщо
ухвалу було постановлено у письмовому
провадженні або без виклику особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга може
бути подана протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили
згідно статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя С.І. Озерянська