Справа № 826/12853/14
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2014 року 08 год. 25 хв.
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі: Головуючого -
судді Дегтярьової О.В., розглянувши в
порядку письмового провадження
адміністративну справуза позовом
Київського міського відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
доТовариства з обмеженою
відповідальністю «ВВ Імекс»
адміністративно-господарської санкції
та пені, - В С Т А Н О В И В:
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулось Київське міського
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів (далі - Київське міське
відділення, позивач) з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВВ Імекс» (далі -
відповідач, ТОВ «ВВ Імекс») про
адміністративно-господарської санкції
В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилався на те, що станом на 06
серпня 2014 року за ТОВ «ВВ Імекс»
(ідентифікаційний код 32156999)
обліковується заборгованість по
сплаті адміністративно-господарській
санкції за невиконання 4-х відсоткового
нормативу, призначеного для
працевлаштування інвалідів, у розмірі 6
950, 00 грн. та пені за порушення строків
сплати зазначеної санкції у розмірі 314,
14 грн., разом в сумі 7 264, 14 грн. Як
зазначило Київське міське відділення,
ТОВ «ВВ Імекс» в порушення вимог Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» від
21.03.1991р. № 875-ХІІ не виконало нормативи
по створенню 1-го робочого місця по
працевлаштуванню інвалідів. Хоча
згідно Звіту про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2013 рік
форми № 10-ПІ, складеного Товариством,
середньооблікова чисельність штатних
працівників облікового складу
становила 10 осіб, тобто відповідач
повинен був працевлаштувати 1 інваліда,
тоді як практично не працевлаштував
жодного. Як наслідок, за 1 робоче місце,
призначене для працевлаштування
інвалідів і не зайняте інвалідом,
відповідач у відповідності до норми ст.
20 вказаного Закону України до 15 квітня
2014 року повинен був самостійно
сплатити адміністративно-господарські
санкції у розмірі 6 950, 00 грн. Однак дану
санкцію Товариство не сплатило, у
зв'язку з чим йому була на нарахована
сума пені за період з 16.04.2014р. по 06.08.2014р.
В судовому засіданні, призначеному на 22
вересня 2014 року, представник позивача
підтримав позовні вимоги та просив їх
Представник відповідача в призначене
судове засідання не з'явився, належним
чином повідомлений про дату, час і
місце судового засідання, та жодних
заперечень проти позову і додаткових
документів до суду не подав.
22 вересня 2014 року в судовому засіданні
судом було ухвалено перейти до
письмового провадження на підставі
норми ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з огляду на таке.
В ході судового розгляду було
встановлено, що 04 лютого 2014 року ТОВ «ВВ
Імекс» (ідентифікаційний код 32156999)
подало до районного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів за
місцем реєстрації Звіт про зайнятість
та працевлаштування інвалідів за 2013
рік (річна поштова)(форми № 10-ПІ), в
якому задекларувало наступні
показники: фактична середньооблікова
кількість штатних працівників
облікового складу - 10 осіб; кількість
інвалідів - штатних працівників, які
повинні працювати на робочих місцях,
створених відповідно до вимог ст. 19
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» - 1 особа;
середньорічна заробітна плата
штатного працівника - 13 900, 00 грн.; сума
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів - 6 950, 00
Разом з тим згідно даних листа
Печерського районного центру
зайнятості від 12.08.2014р. № 21/1258,
наданого у відповідь на запит
Київського міського відділення від
05.08.2014р. № 1/6-1311/03, ТОВ «ВВ Імекс» Звіти
про наявність вакансій за формою № 3-ПН
протягом 2013 року з відомостями про
наявність вільних вакансій для
інвалідів не подавалися.
Таким чином, згідно даних поданої
звітності за формою №10-ПІ відповідач у
2013 році повинен був працевлаштувати в
себе на підприємстві 1 інваліда
(відповідно до середньооблікової
чисельності штатних працівників
облікового складу 10 осіб), проте
фактично Товариство свого обов'язку не
виконало - не працевлаштувало жодного
інваліда. Факт допущення вказаного
порушення ТОВ «ВВ Імекс» не
Як наслідок, керуючись нормами ст. 20
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»,
позивач визначив ТОВ «ВВ Імекс»
адміністративно-господарську санкцію,
що підлягає сплаті, за невиконання
нормативу по створенню робочих місць
для працевлаштування інвалідів, у
розмірі 6 950, 00 грн.
Товариством в добровільному порядку
адміністративно-господарської санкції
При вирішення даного спору суд
виходить з наступного.
Спірні правовідносини у даній справі
врегульовані Законом України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» від 21.03.1991р. №
875-ХІІ. Так, Закон України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» (далі - Закон № 875-ХІІ) визначає
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні і гарантує їм рівні
з усіма іншими громадянами можливості
для участі в економічній, політичній і
соціальній сферах життя суспільства,
створення необхідних умов, які дають
можливість інвалідам ефективно
реалізувати права та свободи людини і
громадянина та вести повноцінний
спосіб життя згідно з індивідуальними
можливостями, здібностями і
Частиною 2 статті 4 Закону № 875-ХІІ
передбачено, що держава створює
правові, економічні, політичні,
соціально-побутові та
соціально-психологічні умови для
задоволення потреб інвалідів у
відновленні здоров'я, матеріальному
забезпеченню, посильній трудовій та
громадській діяльності.
Також ст. 5 Закону України «Про
зайнятість населення» від 05.07.2012р. №
5067-VI встановлено, що держава забезпечує
надання додаткових гарантій щодо
працевлаштування працездатним
громадянам у працездатному віці, які
потребують соціального захисту і не
здатні на рівних конкурувати на ринку
праці, у тому числі інвалідам, які не
досягли пенсійного віку.
Статтею 17 Закону № 875-ХІІ визначено, що
з метою реалізації творчих і
виробничих здібностей інвалідів та з
врахуванням індивідуальних програм
реабілітації їм забезпечується право
працювати на підприємствах, в
установах, організаціях, а також
займатися підприємницькою та іншою
трудовою діяльністю, яка не заборонена
Дія зазначеного Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» розповсюджується
на всі підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, які
використовують найману працю та є
Відповідно до Положення про Київське
міське відділення Фонду соціального
захисту інвалідів, затвердженого
Наказом Фонду соціального захисту
інвалідів від 26.05.2011р. № 81, Київське
міське відділення Фонду соціального
захисту інвалідів є територіальним
органом бюджетної установи Фонд
соціального захисту інвалідів.
Відділення Фонду є правонаступником
територіального відділення Фонду
соціального захисту інвалідів як
Відповідно до покладених завдань
відділення Фонду здійснює зокрема,
реєстрацію підприємств, які
використовують найману працю,
організацію та прийом звітів про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів, зарахування кількості
робочих місць до нормативу, їх аналіз
та перевірку правильності розрахунків,
адміністративно-господарських санкцій
та пені за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, облік заборгованості по
адміністративно-господарських санкцій
і пені, які нараховані підприємствам,
які використовують найману працю,
ведення претензійно-позовної роботи у
судах різних інстанцій, тощо.
Відділення Фонду соціального захисту
інвалідів з метою контролю за
виконанням нормативу робочих місць,
передбаченого ч. 1 ст. 19 Закону № 875-ХІІ
мають право в порядку, передбаченому
Кабінетом Міністрів України,
здійснювати перевірки підприємств,
установ, організацій, у тому числі
підприємств, організацій громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю, щодо
реєстрації у Фонді соціального захисту
інвалідів, подачі ними звітів про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів, виконання нормативу робочих
місць, призначених для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі шляхом зарахування, та сплати
ними адміністративно-господарських
Згідно ч. 3 ст. 18 Закону № 875-ХІІ
підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
У відповідності до норм ч. 3 ст. 19 цього
Закону для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, які
використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною першою цієї
статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів. При
розрахунках кількість робочих місць
округлюється до цілого значення.
Зокрема, положеннями п. 2 Порядку
подання підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів та інформації, необхідної
для організації їх працевлаштування,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України «Про реалізацію
статей 19 і 20 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» від 31 січня 2007р. № 70,
встановлено, що звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів
роботодавці подають (надсилають
рекомендованим листом) щороку до 1
березня відділенням Фонду, в яких вони
зареєстровані, за формою, затвердженою
Мінпраці за погодженням з
Форма вказаного Звіту затверджена
Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України «Про
затвердження форми звітності № 10-ПІ
(річна) «Звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів» та
Інструкції щодо заповнення форми
звітності № 10-ПІ (річна) «Звіт про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів» від 10.02.2007р. № 42, що
зареєстрований в Міністерстві юстиції
В силу приписів норм ст. 20 Закону №
875-ХІІ підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.
У відповідності до ч. 2 ст. 20 Закону №
875-ХІІ порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк. Порядок
сплати підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, суми
адміністративно-господарських санкцій
та пені за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів до відділень Фонду
соціального захисту інвалідів, а також
з урахуванням пропозицій
всеукраїнських громадських
організацій інвалідів затверджується
Кабінетом Міністрів України.
Так, згідно п. 2 Порядку сплати
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, суми
адміністративно-господарських санкцій
та пені за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 31.01.2007р.
№ 70 (далі - Порядок), роботодавці
адміністративно-господарських санкцій
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів (далі - відділення Фонду) за
місцем їх державної реєстрації як
юридичних осіб або фізичних осіб -
підприємців на рахунки, відкриті в
органах Державного казначейства, до 15
квітня року, що настає за роком, в якому
відбулося порушення нормативу робочих
місць для працевлаштування інвалідів.
адміністративно-господарських санкцій
проводиться роботодавцями самостійно
згідно з порядком заповнення звіту про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів, затвердженим Мінпраці за
погодженням з Держкомстатом.
В свою чергу в п. 3.7 названого вище
Наказу Міністерства праці та
соціальної політики України «Про
затвердження форми звітності № 10-ПІ
(річна) «Звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів» та
Інструкції щодо заповнення форми
звітності № 10-ПІ (річна) «Звіт про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів» від 10.02.2007р. № 42, чітко
визначений порядок розрахунку суми
адміністративно-господарських
санкцій, яку повинен сплатити
роботодавець у разі невиконання
нормативу щодо працевлаштування
відповідної кількості інвалідів.
Зокрема, у рядку 06 Звіту про зайнятість
і працевлаштування інвалідів
(звітність за формою № 10-ПІ) сума коштів
адміністративно-господарських
санкцій, яку повинен сплатити
роботодавець у разі невиконання
нормативу відображається наступним
- для роботодавців, у яких працює 15 осіб
і більше, сума коштів
адміністративно-господарських санкцій
дорівнює рядок 06 = (рядок 03 - рядок 02) х
- для роботодавців, у яких працює від 8
до 15 осіб, сума коштів
адміністративно-господарських санкцій
рядок 05рядок 06 = 1 х------------ 2Пунктом
третім зазначеного Порядку
передбачено, що у разі коли
підприємства, установи, організації та
фізичні особи, що використовують
найману працю не одержують прибутку, то
сума адміністративно-господарських
санкцій та пеня сплачується за рахунок
інших джерел відповідно до
Згідно п. 4 Порядку, розмір пені
становить 120 відсотків річних
облікової ставки Національного банку
за кожний календарний день
прострочення та нараховується в
порядку визначеному Наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 15.05.2007р. № 223 «Про
затвердження Порядку нарахування пені
та її сплати», що зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 30 травня
Згідно наданого позивачем Розрахунку
розміру пені по ТОВ «ВВ Імекс» розмір
одноденного розміру пені становить
ставка Національного банку 12,5 %,
кількість днів у поточному році 365,
відсотки на ставки НБУ, законодавчо
встановлені для розрахунку розміру
пені 120%. Тобто, розрахунковий розмір
пені 12,5х120:100:365=0,04%. Розмір пені за один
день становить 0,04% х 6 950, 00 грн. = 2,78 грн.
Кількість днів існування боргу у
період з 16 квітня 2014 року до 06 серпня 2014
року включно дорівнює 113 днів. Сума
пені, яку необхідно сплатити, дорівнює
314, 14 грн. (2,78 х 113).
Таким чином, загальна сума
заборгованості що підлягає стягненню,
становить 7 264, 14 грн.
Станом на момент розгляду справи
заявлена до стягнення сума
заборгованості в розмірі 7 264, 14 грн.
відповідачем не сплачена, що
підтверджується наявним в матеріалах
даної справи листом Київського
міського відділенні від 19.09.2014р. №
1/6-1600/03 та не заперечується
Доказами в адміністративному
судочинстві, за визначенням ч. 1 ст. 69
Кодексу адміні-стративного
судочинства України, є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення осіб, які беруть участь у
справі, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи. Ці дані встановлюються судом на
підставі пояснень сторін, третіх осіб
та їхніх представників, показань
свідків, письмових і речових доказів,
висновків експертів.
У відповідності до ч. 1, 4 ст. 70 цього
Кодексу, належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмету
доказування. Обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
Натомість відповідач докази сплати
боргу у вказаній сумі суду не надав.
Беручи до уваги вищевикладені
положення законодавства та
встановлені по справі обставини, суд
приходить до висновку про задоволення
В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
За таких обставин, виходячи з
системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, суд дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог та
вважає їх такими, що підлягають
Керуючись ст. 2, ст. 9, ст. ст. 69 - 71, ст. 94,
ст. ст. 158-163, ст. 186, ст. 254, ст. 256 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
1. Адміністративний позов Київського
міського відділення Фонду соціального
захисту інвалідів задовольнити
2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВВ Імекс»
Бориспільстка, буд. 11, ідентифікаційний
код 32156999) на користь Київського
міського відділення Фонду соціального
захисту інвалідів (місцезнаходження:
104, ідентифікаційний код 22869098)
адміністративно-господарську санкцію
в розмірі 6 950 (шість тисяч дев'ятсот
п'ятдесят) грн. та суму пені в розмірі 314
(триста чотирнадцять) грн. 14 коп.
Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими в ст.ст. 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідно.

Суддя
О.В. Дегтярьова