Справа № 758/12448/14-а
Суддя: Трегубенко Л. О.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л.
О.,

при секретарі -
Подплетнікова В. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом кандидата в
народних депутатів України 26 жовтня 2014
р. від Радикальної партії Олега Ляшка,
ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою
відповідальністю Телерадіокомпанії «
Студія «1+1»,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Юраков О.Д., звернувся до суду з
адміністративним позовом до ТОВ
Телерадіокомпанії « Студія «1+1» ,
просив визнати дії товариства по
оприлюдненню відносно нього сюжету у
програмі «ІНФОРМАЦІЯ_1» ІНФОРМАЦІЯ_2
протиправними і тимчасово, до
закінчення виборчого процесу з
позачергових виборів народних
депутатів України 26.10.2014 р., зупинити
дію ліцензії, та невідкладно
повідомити про порушення ЗМІ вимог
закону про вибори Національну раду
України з питань телебачення і
радіомовлення і Центральну виборчу
комісію.

Обгрунтовує позовні вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 телеканал «1+1» ТОВ ТРК в
програмі "ІНФОРМАЦІЯ_1" оприлюднив
матеріал у якому, серед іншого,
розповсюдив неправдиву інформацію, що
посягає на його ділову репутацію, як
кандидата в народні депутати України,
та містить ознаки передвиборчої
агітації в розумінні ч. 1 ст.68 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України», а саме: агітації з метою
спонукати виборців не голосувати за
нього на виборах народних депутатів
України 26.10.2014 р..

У даному матеріалі з ІНФОРМАЦІЯ_12 по
ІНФОРМАЦІЯ_13, без посилання на жодні
факти чи докази, неправдиво
стверджується наступне: «ІНФОРМАЦІЯ_3;
- «ІНФОРМАЦІЯ_4»; - «ІНФОРМАЦІЯ_5»; - «
ІНФОРМАЦІЯ_6».

Відповідно до даних з Державного
реєстру телерадіоорганізацій України
станом на 01.09.2014 р. сюжет поширений на
території всієї України, час поширення
- вечірній випуск новин з максимальною
аудиторією телеглядачів, а після
трансляції в ефірі був розміщений для
необмеженого доступу глядачів в мережі
Інтернет за наступними посиланнями:
«ІНФОРМАЦІЯ_1. ІНФОРМАЦІЯ_7» та
«ІНФОРМАЦІЯ_8» - ІНФОРМАЦІЯ_9

Жоден із названих фактів не відповідає
дійсності. Він ніколи не співпрацював
з підприємствами, установами та
організаціями, які б належали чи мали
відношення до колишнього Президента
України, ОСОБА_1, або членів його сім'ї.
Також син президента - ОСОБА_2 ніколи не
мав ніякого відношення до телеканалу
UBR.

Інформація про нього подана у даному
матеріалі як про кандидата в народні
депутати України, а сюжет і спосіб
подання інформації обрано таким чином,
щоб викликати у телеглядачів негативне
ставлення до нього саме в контексті
виборів.

Автори сюжету свідомо перекрутили його
прізвище, самим змістом сюжету
намагалися пов'язати його з ОСОБА_1,
його синами та відомим членом партії
регіонів і бізнесменом, ОСОБА_3, до яких
у суспільстві виробилося масове
негативне ставлення в зв'язку з
політичними подіями.

Сюжет, у якому розповсюджено
неправдиву інформацію про нього, як і в
цілому вищеназваний матеріал,
опублікований не під рубрикою
«політична реклама», під час
трансляції цього матеріалу не було
вказано замовника, що суперечить
вимогам ч. 13 ст.72 Закону України «Про
вибори народних депутатів України», що
надає підстави стверджувати, що
відповідач оприлюднив матеріал
передвиборчої агітації без укладання
відповідної угоди, безоплатно або з
фінансуванням з непередбачених
законом джерел, тобто з грубим
порушенням прямої заборони, викладеної
в ч.7 ст.74 цього Закону.

Позивач просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представник
позивача на підставі договору про
надання правової допомоги від 17.10.2014 р. ,
адвокат - ОСОБА_4, підтримав позовні
вимоги у повному обсязі з наведених у
заяві підстав, просить задовольнити.

Представник відповідача на підставі
довіреності, Варічева Л.С., позовні
вимоги не визнала, у задоволенні
просить відмовити, пояснила, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 в програмі "ІНФОРМАЦІЯ_1"
телеканалу «1+1» ТОВ ТРК, яка є
спеціальною суспільно-політичною
програмою щодо донесення до
телеглядачів найактуальніших подій
сьогодення, було трансльовано
відеоматеріал авторського колективу
компанії щодо формування виборчих
списків кількох політичних партій, у
тому числі Радикальної партії. Проте,
цей відеоматеріал не має нічого
спільного з передвиборчою агітацією,
чи політичною рекламою, підготовлений
не на підставі угоди, чи фінансування з
будь-яких джерел, а за власні кошти
компанії, не містить будь-яких
закликів голосувати чи не голосувати
за ту чи іншу політичну силу, а лише мав
на меті довести до телеглядачів власну
точку зору щодо формування списків
виборців політичними партіями з
використанням наявних відеосюжетів.
Крім того, позивач, обізнаний щодо
права на відповідь, не звернувся з
такою вимогою, не спростував, на його
думку, недостовірну інформацію.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, вивчивши
матеріали справи, дійшов висновку, що
позовні вимоги безпідставні та не
підлягає задоволенню, ураховуючи
наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори
щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
референдуму.

У відповідності до ч. 1 ст. 174 КАС України
право оскаржувати рішення, дії чи
бездіяльність засобів масової
інформації, творчих працівників
засобів масової інформації, що
порушують законодавство про вибори
мають, зокрема, кандидат, партія (блок),
місцева організація партії, які є
суб'єктами відповідного виборчого
процесу.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 174 КАС
України, позивач вважаючи, що
відповідачем були вчинені порушення
положень чинного законодавства,
звернувся до суду для захисту своїх
прав та інтересів.

Так, у якості доказу поширення
відповідачем інформації, що не
відповідає дійсності, представник
позивача надав запис спірного
матеріалу, розміщеного в мережі
Інтернет, з посиланням на -
«ІНФОРМАЦІЯ_9», проте у ньому містився
інший відеозапис, який не має
відношення до справи, тому був
повернутий.

Суд, переглянувши у судовому засіданні
відео файл з копією спірного запису в
частині заявлених позовних вимог,
наданий за запитом представником
відповідача, установив, що ІНФОРМАЦІЯ_2
в програмі "ІНФОРМАЦІЯ_1" телеканалу
«1+1» ТОВ ТРК серед іншого, під рубрикою -
«ІНФОРМАЦІЯ_10», за темою -
«ІНФОРМАЦІЯ_11» був трансльований
скомпонований авторським колективом
компанії відеоматеріал по виборчих
списках 4 політичних сил, у тому числі
Радикальної партії, зокрема, після
відеосюжету: «ІНФОРМАЦІЯ_3; з
ІНФОРМАЦІЯ_12 до ІНФОРМАЦІЯ_13
послідували висловлення ведучого за
змістом: «ІНФОРМАЦІЯ_4»; далі за змісто
відео сюжету: «ІНФОРМАЦІЯ_5»; і знову
ведучого: «ІНФОРМАЦІЯ_14»,
супроводжувані короткими відео
сюжетами (ДВД-диск долучений до справи).

Позивач стверджує, що трансляцією
даного матеріалу, не під рубрикою
«політична реклама», відповідач
розповсюдив неправдиву інформацію,
оскільки жоден із названих фактів не
відповідає дійсності, що посягає на
його ділову репутацію, як кандидата в
народні депутати України, містить
ознаки передвиборчої агітації в
розумінні ч. 1 ст.68 Закону України «Про
вибори народних депутатів України»,
змістом сюжету намагався пов'язати з
ОСОБА_1, його синами та відомим членом
партії регіонів і бізнесменом ОСОБА_3,
до яких у суспільстві виробилося
масове негативне ставлення саме у
зв'язку з політичними подіями, щоб
викликати у телеглядачів негативне
ставлення до нього саме в контексті
виборів, а саме: агітації з метою
спонукати виборців не голосувати за
нього на виборах народних депутатів
України 26.10.2014 р. », без зазначення
замовника, що дає підстави вважати -
без укладання відповідної угоди,
безоплатно або з фінансуванням з
непередбачених законом джерел, тобто з
грубим порушенням ч. 13 ст.72, ч. 7 ст. 74
цього Закону.

Відповідно до положень ч. 13 ст. 74 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України» партія - суб'єкт виборчого
процесу, кандидат у депутати мають
право звернутися до засобу масової
інформації, що оприлюднив інформацію,
яку партія або кандидат вважають
недостовірною, з вимогою опублікувати
їх відповідь.

Як роз»яснив Пленум Вищого
адміністративного суду в п. 2.1.
постанови від 01.11.2013, № 15 «Про практику
застосування адміністративними судами
положень Кодексу адміністративного
судочинства України під час розгляду
спорів щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом» Партія (блок),
кандидат, які є суб'єктами виборчого
процесу, мають право звернутися до
засобу масової інформації, що
оприлюднив інформацію, яку партія або
кандидат вважають недостовірною, з
вимогою опублікувати їх відповідь про
спростування цієї інформації (ч. 12 ст. 74
Закону N 4061-VI, ч. 5 ст. 64 Закону N 474-XIV, ч. 6
ст. 53 Закону N 2487-VI).

Отже, засіб масової інформації повинен
опублікувати відповідь про
спростування будь-якої інформації,
поширеної у передвиборній агітації
стосовно суб'єктів виборчого процесу,
яку ці особи вважають недостовірною.
Недостовірність такої інформації у
виборчих справах у порядку
адміністративного судочинства не
встановлюється. У разі ж відмови
(ухилення) засобу масової інформації,
що оприлюднив таку інформацію,
опублікувати відповідь указані
суб'єкти виборчого процесу можуть
звернутися до адміністративного суду з
позовною заявою до цього засобу
масової інформації про зобов'язання
оприлюднити відповідь про
спростування опублікованих ними
неправдивих відомостей про кандидата
чи партію (блок).

Такий спір є виборчим і підлягає
розгляду адміністративним судом за
особливостями, встановленими статтями
172 - 179 КАС України.

Слід мати на увазі, що суб'єкти
виборчого процесу мають право
звертатись до суду з позовами щодо
захисту честі, гідності, ділової
репутації внаслідок поширення про них
недостовірної інформації з вимогами,
зокрема, про спростування такої
інформації в судовому порядку,
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди (ст. ст. 277 - 280
Цивільного кодексу України). Такі
справи розглядаються загальними
судами за правилами господарського або
цивільного судочинства.

Відтак, спори щодо встановлення
достовірності, повноти та точності
викладення інформації є
цивільно-правовими спорами та
підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Позивач щодо змісту спірного сюжету,
як суб'єкт виборчого процесу - кандидат
в народні депутати України, не
скористався правом, передбаченим ч. 13
ст. 74 Закону України «Про вибори
народних депутатів України», до
відповідача з вимогою про надання
відповіді не звернувся, що підтвердив і
його представник у судовому засіданні.

У зв'язку з цим суд, розглядаючи даний
адміністративний позов про визнання
дій відповідача як засобу масової
інформації протиправними, не
наділений повноваженнями
встановлювати факт розповсюдження
недостовірних даних, чи надавати їм
оцінку .

При визначенні відповідності дій
відповідача вимогам вимогам чинного
законодавства суд виходить з
наступного.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 63 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України», зокрема, засоби масової
інформації та інформаційні агентства
при поширенні інформації про вибори,
яка не є передвиборною агітацією
відповідно до статті 68 цього Закону,
зобов'язані дотримуватися
об'єктивності, неупередженості,
збалансованості, достовірності,
повноти і точності інформації.

У відповідності до ч. 2 ст. 65 цього
Закону засоби масової інформації,
інформаційні агентства можуть брати
участь у спеціальному інформаційному
забезпеченні виборів на замовлення
Центральної чи окружної виборчої
комісії, а щодо відомостей, зазначених
у пункті 5 частини першої цієї статті, -
щодо інформування виборців про факти
та події, пов'язані з виборчим процесом:
з власної ініціативи з дотриманням
вимог цього Закону.

Тобто, про факти, пов'язані з виборчим
процесом, засоби масової інформації та
інформаційні агентства інформують
виборців з власної ініціативи.

При висвітленні фактів та подій,
пов'язаних з виборчим процесом, засоби
масової інформації та інформаційні
агентства повинні дотримуватись вимог
цього Закону, зокрема принципів
об'єктивності, неупередженості,
збалансованості, достовірності,
повноти і точності інформації.

Участь у спеціальному інформаційному
забезпеченні є правом, а не обов'язком
засобу масової інформації або
інформаційного агентства.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 66 цього
Закону інформаційні агентства, засоби
масової інформації, що поширюють
інформацію про події, пов'язані із
виборами, не можуть допускати
замовчування суспільно необхідної
інформації, що стосується цих подій,
якщо вона була їм відома на момент
поширення інформації. Інформаційні
агентства, засоби масової інформації
зобов'язані поширювати інформацію про
вибори відповідно до фактів, не
допускаючи перекручування інформації.

У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 68 цього
Закону передвиборна агітація - це
здійснення будь-якої діяльності з
метою спонукання виборців голосувати
за або не голосувати за певного
кандидата у депутати або партію -
суб'єкта виборчого процесу.
Передвиборна агітація може
здійснюватися в будь-яких формах і
будь-якими засобами, що не суперечать
Конституції України та законам
України.

Політична реклама - це розміщення або
поширення матеріалів передвиборної
агітації за допомогою рекламних
засобів. До політичної реклами
належить також використання символіки
або логотипів партій - суб'єктів
виборчого процесу, а так само
повідомлення про підтримку партією -
суб'єктом виборчого процесу або
кандидатом у депутати видовищних чи
інших публічних заходів або
привернення уваги до участі у таких
заходах партії - суб'єкта виборчого
процесу чи певного кандидата у
депутати. Реклама друкованих видань
(газет, журналів, книг), інших товарів та
послуг з використанням прізвищ чи
зображень (портретів) кандидатів, назв
чи символіки партій - суб'єктів
виборчого процесу також є політичною
рекламою.

Відповідно до ч. 13 ст. 72 цього Закону
замовниками політичної реклами під час
виборчого процесу для показу
телерадіоорганізаціями можуть бути
тільки партії, кандидати у депутати від
якої зареєстровані у
загальнодержавному окрузі, та
кандидати у депутати в одномандатних
округах. Протягом демонстрації
політичної реклами обов'язково
демонструється повна назва (або
прізвище, ім'я та по батькові) її
замовника у формі текстового
повідомлення, яке має займати не менше
п'ятнадцяти відсотків площі екрана і
бути виконане контрастним кольором до
фону та бути сприйнятним для глядача.

У відповідності до ч. 7 ст. 74 цього
Закону засобам масової інформації, їх
посадовим та службовим особам і
творчим працівникам під час виборчого
процесу у своїх матеріалах і передачах,
не обумовлених угодами, укладеними
відповідно до вимог частин п'ятої та
десятої статті 72 і частин другої та
сьомої статті 73 цього Закону,
забороняється агітувати голосувати за
або не голосувати за партії, кандидатів
у депутати чи поширювати інформацію,
яка має ознаки політичної реклами,
безоплатно або яка оплачена з джерел,
не передбачених законом, а так само
поширювати будь-яку інформацію з метою
спонукання виборців голосувати за або
не голосувати за певного суб'єкта
виборчого процесу. Авторам і ведучим
телерадіопередач, які є кандидатами у
депутати, під час виборчого процесу
також забороняється у
телерадіопередачах вести передвиборну
агітацію.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 ТОВ Телерадіокомпанія
«Студія 1+1»у спеціальній
суспільно-політичній програмі
"ІНФОРМАЦІЯ_1" правомірно транслювала
відеоматеріал авторського колективу
компанії щодо формування виборчих
списків політичних партій, у тому числі
Радикальної партії, з метою доведення
актуальних питань, що цікавлять
телеглядачів, і мала право на
висловлення власної точки зору, з
використанням уже наявних відео
сюжетів, і цей відеоматеріал не має
нічого спільного з передвиборчою
агітацією, чи політичною рекламою, не
містить жодних закликів голосувати чи
не голосувати за ту чи іншу політичну
силу, підготовлений не на підставі
угоди, чи фінансування з будь-яких
джерел, а за власні кошти компанії, та
відповідає призначенню створення цієї
програми, а за умови поширення
недостовірної інформації передбачене
законом право на відповідь.

Спори щодо встановлення достовірності,
повноти та точності викладення
інформації є цивільно-правовими
спорами та підлягають розгляду в
порядку цивільного судочинства.

Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених ст. 72 цього
Кодексу.

У той же час положеннями ч. 2 ст. 71 КАС
України визначено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

При цьому, в ч. 1 ст. 11 КАС України
зазначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

З аналізу вказаних положень
вбачається, що обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності в
адміністративному судочинстві
покладається на відповідача - суб'єкта
владних повноважень за умови, що він
заперечує проти позову. В інших
випадках, за загальним правилом, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1
ст. 69, ст. 71 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Аналогічна позиція зафіксована в листі
Вищого адміністративного суду України
N 1785/12/1312 від 06.08.2012 р., зокрема, що в
мотивувальній частині рішення суд
повинен навести докази на
підтвердження висновку про обставини,
що мають значення для вирішення справи,
а в резолютивній частині - чітко
викласти факт, встановлений судом.

Суд не вправі у межах наданих КАС
України повноважень виходити за межі
предмету доказування, тому не приймає
до уваги представлені представником
позивача витяги з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців щодо належності
телеканалу UBR.

Таким чином, позивач, який повинен
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, належних
доказів на підтвердження обставин,
якими обґрунтовується позов, зокрема,
порушення відповідачем вимог ст. ст. 68,
72, 74 Закону України «Про вибори
народних депутатів України, суду не
надав, не визначив і спосіб захисту
відповідно до ст. 162 КАС України.

Відповідно до ч. 11 ст. 74 цього Закону в
разі встановлення судом при розгляді
виборчого спору повторного або
одноразового грубого порушення
засобом масової інформації вимог цього
Закону суд приймає рішення про
тимчасове (до закінчення виборчого
процесу) зупинення дії ліцензії або про
тимчасову заборону (до закінчення
виборчого процесу) випуску друкованого
видання.

У відповідності до ч. 7 ст. 174 КАС України
у разі встановлення судом при розгляді
виборчого спору порушення засобом
масової інформації чи інформаційним
агентством вимог закону про вибори суд
невідкладно повідомляє про це
Національну раду України з питань
телебачення і радіомовлення,
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику в
інформаційній та видавничій сферах,
Центральну виборчу комісію, відповідну
окружну виборчу комісію.

Проте, передбачені цими нормами закону
положення не відносяться до способів
захисту в розумінні ст. 162 КАС України.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Ураховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги позивача
безпідставні, тому відмовляє в
задоволенні.

На підставі наведеного, ст. ст. 3, 63, 65, 66,
68, 72, 74 Закону України «Про вибори
народних депутатів України»,
керуючись ст. ст. 7 - 11, 69 - 71, 86, 128, 158 - 163, 167,
172, 174 КАС України, суд

П О С Т А Н О
В И В :

У задоволенні адміністративного
позову кандидату в народні депутати
України на позачергових виборах
народних депутатів України 26 жовтня 2014
р. від Радикальної партії Олега Ляшка,
ОСОБА_5, до Товариства з обмеженою
відповідальністю Телерадіокомпанії «
Студія «1+1» про визнання дій по
оприлюдненню відносно нього сюжету у
програмі «ІНФОРМАЦІЯ_1» ІНФОРМАЦІЯ_2
протиправними, тимчасового, до
закінчення виборчого процесу,
зупинення дії ліцензії, та
невідкладного повідомлення про
порушення ЗМІ вимог закону про вибори
Національної ради України з питань
телебачення і радіомовлення і
Центральну виборчу комісію, -
відмовити.

Судові рішення за наслідками розгляду
справ, визначених ст. ст. 172 - 175 цього
Кодексу, можуть бути оскаржені в
апеляційному порядку у дводенний строк
з дня їх проголошення, а судові рішення,
ухвалені до дня голосування, - не пізніш
як за чотири години до початку
голосування.

Суддя Л. О. Трегубенко