Справа № 345/2136/14а
Суддя: Мікула О.І.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 року Справа № 876/6432/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого - судді -
Мікули О.І.,

суддів -
Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м.Калуші та Калуському районі
Івано-Франківської області на
постанову Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 13
червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м.Калуші та Калуському районі
Івано-Франківської області про
визнання протиправними дій щодо
перерахунку пенсії, -

в с т а н о в
и в :

02 червня 2014 року позивач - ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до
відповідача - управління Пенсійного
фонду України в м.Калуші та Калуському
районі Івано-Франківської області, в
якому просив визнати неправомірною
відмову відповідача в перерахунку
пенсії з врахуванням пільгового стажу;
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.Калуші та Калуському
районі Івано-Франківської області
зарахувати в пільговому обчисленні
(зарахувавши кожний рік роботи за один
рік і шість місяців період роботи з 18
січня 1981 року по 09 жовтня 1992 року, з 09
жовтня 1992 року по 04 червня 1998 року, з 07
листопада 2000 року по 31 грудня 2001 року, з
03 березня 2003 року по 31 грудня 2008 року, як
трудовий стаж вироблений в
місцевостях, прирівняних до району
Крайньої Півночі та в районах Крайньої
Півночі; зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в м.Калуші та
Калуському районі Івано-Франківської
області провести перерахунок та
виплатити пенсію з врахуванням
пільгового обчислення стажу з
листопада 2009 року.

Постановою Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 13
червня 2014 року позов задоволено.
Визнано незаконною відмову управління
Пенсійного фонду України в м.Калуші та
Калуському районі Івано-Франківської
області у перерахунку пенсії ОСОБА_1 за
віком з врахуванням роботи в районах,
що прирівняні до Крайньої Півночі.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м.Калуші та Калуському
районі Івано-Франківської області
зарахувати в пільговому обчисленні
період роботи ОСОБА_1 з 18 січня 1981 року
по 09 жовтня 1992 року, з 09 жовтня 1992 року
по 04 червня 1998 року, з 07 листопада 2000
року по 31 грудня 2001 року, з 03 березня 2003
року по 31 грудня 2008 року, як трудовий
стаж вироблений в місцевостях,
прирівняних до району Крайньої Півночі
та в районах Крайньої Півночі.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м.Калуші та Калуському
районі Івано-Франківської області
провести перерахунок та виплатити
пенсію ОСОБА_1 з врахуванням пільгового
обчислення стажу з листопада 2009 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з порушенням норм
матеріального і процесуального права
та підлягає скасуванню, покликаючись
на те, що судом першої інстанції не
надано належної правової оцінки тому
факту, що обчислення стажу роботи в
районі Крайної Півночі після 01 січня 1991
року застосовується в одинарному
розмірі, а тому немає законодавчо
встановлених підстав для зарахування
стажу роботи позивача у період з 01
січня 1991 року по 09 жовтня 1992 року, з 09
жовтня 1992 року по 04 червня 1998 року, з 07
листопада 2000 року по 31 грудня 2001 року, з
03 березня 2003 року по 31 грудня 2008 року в
півтора кратному розмірі. Крім того,
позивачем не надано відповідний
трудовий договір чи довідку, що уточнює
особливий характер роботи та умов
праці в районах Крайної Півночі. Крім
того, при постановленні оскаржуваного
рішення судом першої інстанції не
застосовано приписи ст.ст.99,100 КАС
України. Таким чином, вимоги позивача є
безпідставними. Просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
позову.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не прибули, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, тому
відповідно до положень п.2 ч.1 ст.197 КАС
України, суд вважає можливим
проведення розгляду справи в їхній
відсутності в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами та на основі наявних у ній
доказів.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити частково, а
оскаржувану постанову - скасувати з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
з листопада 2009 року позивачу
призначено пенсію за віком, відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
забезпечення».

15 травня 2014 року ОСОБА_1 звернувся в
управління Пенсійного фонду України в
м.Калуші та Калуському районі
Івано-Франківської області з заявою
про наданя інформації про те, чи
враховано при нарахуванні його пенсії
пільгове обчислення стажу роботи в
районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі (а.с.15).

Листом № 172/Р-15 від 19 травня 2014 року
заявника повідомлено про те, що
пільгове обчислення стажу роботи в
районах Крайньої Півночі проводиться з
01 березня 1960 року по 01 січня 1961 року у
півтора кратному розмірі при укладанні
строкових трудових договорів на
п'ятирічний термін; записів у трудовій
книжці, що свідчить про укладання
строкових договорів; документів про
бронювання житла; довідки, виданої з
посиланням на те, що особа працювала в
районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі та в цей період
укладала строковий договір. У всіх
інших випадках період роботи в районах
Крайньої Півночі та місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі зараховується в одинарному
розмірі. Разом з тим, у трудовій книжці
ОСОБА_1 відсутні будь-які відомості про
заключення трудового договору,
відсутній також і спеціальний штамп
про поширення пільг відповідно до
Указу Президії Верховної Ради СРСР від
10 лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі та місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
ПІвночі», а тому стаж його роботи в
районах Крайньої Півночі зараховано в
одинарному розмірі (а.с.16).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що факт
роботи позивача у місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі, в спірні періоди
підтверджується трудовою книжкою та
довідкою від 02 березня 2010 року № 10-16, в
яких зазначено про розповсюдження
пільг, передбачених Указом Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року "Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі", Указом
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року "Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі", а тому відповідач
безпідставно відмовив позивачу у
пільговому розрахунку стажу.

Даючи правову оцінку таким висновкам
суду першої інстанції, колегія суддів
виходить з наступного.

Згідно з п.5 розділу XV Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» період роботи до 1 січня
1991 року в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
а також на острові Шпіцберген
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 1 січня 1991
року.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», Постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року «Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами (абз.3 п.5 розділу XV Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»).

Відповідно до пп.«б» п.7 «Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України від 25 листопада 2005 року №22-1, за
період роботи до 01 січня 1991 року на
Крайній Півночі чи в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі колишнього Союзу РСР, а також
на острові Шпіцберген надаються
договори або інші документи, що
підтверджують право працівника на
пільги, передбачені для осіб, які
працювали в районах Крайньої Півночі
чи місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі.

Таким чином, з системного аналізу
наведених норм права випливає, що
трудовий договір є не єдиним
документом, який може підтверджувати
роботу в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» періоди трудової
діяльності та інші періоди, що
враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше.

Ст.62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачає, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п.1 «Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№637, за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач працював в Івано-Франківському
управлінні бурових робіт у період з 18
квітня 1981 року по 31 грудня 1989 року, з 01
січня 1990 року по 09 жовтня 1992 року
вахтово-експедиційним методом в
місцевості, прирівняній до районів
Крайньої Півночі (Ханти-Мантійський
автономний округ Тюменської області).

У період з 09 жовтня 1992 року по 04 червня
1998 року позивач працював
вахтово-експедиційним методом повний
робочий день в Тампонажному управлінні
№2 Виробничого об'єднання
«Ноябрьскнефтегаз» (Ямало-Ненецький
автономний округ Тюменської області).

У період з 07 листопада 2000 року по 31
грудня 2001 року, з 03 березня 2003 року по 31
грудня 2008 року ОСОБА_1 працював
вахтово-експедиційним методом
механіком по обслуговуванню бурових у
ТОВ «Спец УБГ Тургас» та ТОВ «Спец УБГ
Уват» (Уватський район Тюменської
області)

Вказані обставини підтверджується
довідкою, виданою Прикарпатським
управлінням бурових робіт № 10-16 від 02
березня 2010 року, яка уточнює особливий
характер праці чи умов праці,
необхідних для призначення пільгової
пенсії та підтверджує постійну
зайнятість на пільговій роботі (а.с.17-19),
архівними довідками ЗАТ
«Газпронефть-Ноябрськнефтегаз»
№01/5-23/15646, №01/5-23/15653 від 09 квітня 2010 року
(а.с.20, 21) та записами в трудовій книжці
ОСОБА_1 за вказані періоди.

Таким чином, беззаперечним фактом є те,
що у спірні періоди позивач працював у
місцевостях, які відповідно до
постанови Ради Міністрів СРСР від 10
листопада 1967 року №1029 «Про порядок
застосування Указу Президії Верховної
Ради СРСР від 26 вересня 1967 року «Про
розширення пільг для осіб, що працюють
у районах Крайньої Півночі та у
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі», прирівняні до
районів Крайньої Півночі.

П.п.«д» п.5 Указу Президії Верховної
Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі» передбачає, що
робітникам, які переводяться,
направляються або запрошуються на
роботу в райони Крайньої Півночі і в
місцевості, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, з інших
місцевостей держави, на умовах
укладення ними трудових договорів на
роботу в цих районах на строк 5 років, а
на островах Північного Льодовитого
океану - два роки, надавати додаткові
наступні пільги: зараховувати один рік
роботи в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, за один рік і
шість місяців при обчисленні стажу,
який дає право на отримання пенсії за
віком і по інвалідності. Пільги, які
передбачені цією статтею, надаються
також особам, які прибули в райони
Крайньої Півночі і в місцевості, які
прирівнюються до районів Крайньої
Півночі, за власним бажанням і які
уклали строковий договір про роботу в
цих районах.

Відповідно до п.3 Постанови Ради
Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960
року №148 «Про порядок застосування
Указу Президії Верховної Ради Союзу
РСР від 10 лютого 1960 року «Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі» працівникам, які
користуються в даний час пільгами,
кожний рік роботи в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, які
прирівнюються до районів Крайньої
Півночі, до 1 березня 1960 року
зараховувати за два роки роботи при
розрахунку стажу для отримання пенсії
за віком, по інвалідності і за вислугу
років, а після 1 березня 1960 року - за один
рік і шість місяців роботи при
обрахуванні стажу для отримання пенсії
за віком і по інвалідності.

Таким чином, враховуючи відомості
трудової книжки та архівних довідок, що
підтверджують стаж роботи та
отримувані пільги під час роботи
позивача в районі Крайньої Півночі та у
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, є достатні підстави
для зарахування йому до пільгового
трудового стажу періоди роботи з 01
січня 1991 року по 09 жовтня 1992 року, з 09
жовтня 1992 року по 04 червня 1998 року, з 07
листопада 2000 року по 31 грудня 2001 року, з
03 березня 2003 року по 31 грудня 2008 року з
розрахунку за кожний рік - один рік і
шість місяців.

Покликання апелянта на те, що
обчислення стажу роботи в районі
Крайної Півночі після 01 січня 1991 року
застосовується в одинарному розмірі, є
безпідставними, виходячи з наступного.

Питання врахування періодів роботи в
районах Крайньої Півночі (колишнього
СРСР, а потім Російської Федерації)
після 01 січня 1991 року до стажу при
призначенні пенсій на території
України регулюється нормами
міжнародних угод, підписаних Україною
та Російською Федерацією.

Відповідно до ч.4 ст.1 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» у тих
випадках, коли договорами (угодами) між
Україною та іншими державами
передбачені інші правила, ніж ті, які
містяться в цьому законі, то
застосовуються правила за цими
договорами (угодами).

Згідно з ч.2 ст. 6 Угоди «Про гарантії
прав громадян держав-учасників
Співдружності незалежних Держав в
галузі пенсійного забезпечення» від 13
березня 1992 року, укладеною між Україною
і Росією, для встановлення права на
пенсію, в тому числі пенсію на
пільгових умовах і за вислугу років,
громадянам держав-учасників угоди
зараховується трудовий стаж, набутий
на території будь-якої з цих держав, а
також на території колишнього СРСР до
набрання сили вказаної угоди.

Відповідно до абз.2,3 ст. 6 Угоди між
Урядом України і Урядом РФ «Про трудову
діяльність і соціальний захист
громадян України і Росії, які працюють
за межами кордонів своїх країн» від 14
січня 1993 року трудовий стаж, включаючи
стаж який обчислюється у пільговому
порядку, і стаж роботи за
спеціальністю, набутий у зв'язку з
трудовою діяльністю на територіях обох
Сторін, взаємно визнається Сторонами.
Обчислення стажу здійснюється згідно з
законодавством Сторони, на території
якої відбувалась трудова діяльність.
Сторонами визнаються дипломи,
свідоцтво, інші документи державного
зразка про рівень освіти і
кваліфікації, які видані відповідними
компетентними органами Сторін, без
легалізації.

Ч.2 ст.4 Угоди «Про співробітництво в
галузі трудової міграції та
соціального захисту трудівників -
мігрантів» від 15 квітня 1994 року,
підписаної Урядами Азербайджанської
Республіки, Республіки Вірменія,
республіки Білорусь, Республіки
Грузія, Республіки Казахстан,
Киргизької Республіки, Республіки
Молдова, РФ, Республіки Таджикистан,
Туркменістану, Республіки Узбекистан,
України, передбачено, що трудовий стаж,
зокрема стаж на пільгових підставах і
за спеціальністю, взаємно визнається
Сторонами.

З вищенаведених норм міжнародних угод,
підписаних Україною та РФ, вбачається,
що обчислення стажу здійснюється
згідно з законодавством держави, на
території якої відбувалась трудова
діяльність; пільговий стаж, набутий на
території однієї з цих двох держав,
визнається іншою державою.

Тобто, якщо певний період роботи особи
на території РФ згідно з
законодавством цієї держави повинен
обчислюватися на пільгових підставах,
то в такому ж порядку цей стаж повинен
враховуватися щодо цієї людини і в
Україні. Таким чином, стаж позивача має
бути обчислений згідно із
законодавством держави, на території
якої відбувалась трудова діяльність
особи. В період 1991-2001 років на території
РФ був чинний Закон РРСФР «Про державні
пенсії в РРСФР» від 20 листопада 1990 року
№ 340-1, який діяв на території РФ з 01
січня 1992 року по 31 грудня 2001 року, на
підставі якого всі періоди роботи в
районах Крайньої Півночі
зараховуються в трудовий стаж в
полуторному розмірі. Аналогіні приписи
містяться і в Федеральному законі від 15
грудня 2001 р. N 166-ФЗ «Про державне
пенсійне забезпечення в Російській
Федерації», яким охоплюється період
роботи позивача з 2001 по 2008 роки.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
задоволення позовних вимог в частині
визнання неправомірною відмову
відповідача в перерахунку пенсії з
врахуванням пільгового стажу та
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в м.Калуші та Калуському
районі Івано-Франківської області
зарахувати в пільговому обчисленні
(зарахувавши кожний рік роботи за один
рік і шість місяців) спірні періоди
роботи, як трудовий стаж вироблений в
місцевостях, прирівняних до району
Крайньої Півночі та в районах Крайньої
Півночі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
в цій частині є безпідставними та не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Разом з тим, при зверненні до суду 02
червня 2014 року з позовом про
зобов'язання провести перерахунок та
виплатити пенсію з врахуванням
пільгового обчислення стажу з
листопада 2009 року (з дня її призначення)
позивачем пропущено шестимісячний
строк звернення до суду, передбачений
ч.2 ст.99 КАС України.

Відповідно до ст.100 КАС України -
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до
уваги дату звернення позивача до суду
із даним адміністративним позовом,
відсутність поважних причин для
поновлення строку, колегія суддів
дійшла висновку про те, що позов в
частині зобов'язання відповідача
провести перерахунок та виплатити
пенсію ОСОБА_1 з врахуванням пільгового
обчислення стажу з дня її призначення,
за період з листопада 2009 року по 30
листопада 2013 року включно необхідно
залишити без розгляду.

З врахуванням усіх вищенаведених
обставин колегія суддів дійшла
висновку, що суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини справи,
постанова суду прийнята з порушенням
норм процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим постанова суду підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 195, 197, п.3 ч.1 ст.198,
п.п.1, 4 ч.1 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

п о с т а
н о в и в :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Калуші та
Калуському районі Івано-Франківської
області задовольнити частково.

Постанову Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 13
червня 2014 року у справі №345/2136/14-а
скасувати, та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м.Калуші та
Калуському районі Івано-Франківської
області про проведення перерахунку та
здійснення виплати пенсії з
врахуванням пільгового обчислення
стажу за період з листопада 2009 року по 30
листопада 2013 року включно - залишити
без розгляду.

Визнати незаконною відмову управління
Пенсійного фонду України в м.Калуші та
Калуському районі Івано-Франківської
області у перерахунку пенсії ОСОБА_1 за
віком з врахуванням роботи в районах,
що прирівняні до Крайньої Півночі.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.Калуші та Калуському
районі Івано-Франківської області
зарахувати в пільговому обчисленні
період роботи ОСОБА_1 з 18 січня 1981 року
по 09 жовтня 1992 року, з 09 жовтня 1992 року
по 04 червня 1998 року, з 07 листопада 2000
року по 31 грудня 2001 року, з 03 березня 2003
року по 31 грудня 2008 року, як трудовий
стаж вироблений в місцевостях,
прирівняних до району Крайньої Півночі
та в районах Крайньої Півночі.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.Калуші та Калуському
районі Івано-Франківської області
провести перерахунок та виплатити
пенсію ОСОБА_1 з врахуванням пільгового
обчислення стажу починаючи з 01 грудня
2013 року.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили.

Головуючий
О.І. Мікула

Судді
А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик