Справа № 804/7156/14
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 р. Справа № 804/7156/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Царікової О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні у
місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДП - ПРОДУКТ» про
стягнення заборгованості в сумі 12551,12
грн.,

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2014 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДП - ПРОДУКТ» про
стягнення заборгованості в сумі 12551,12
грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначив, що відповідач
знаходиться на обліку у Лівобережній
об'єднаній державній податковій
інспекції м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області та має
заборгованість перед бюджетом у сумі
12551,12 грн., з яких: за штрафними
санкціями, нарахованими за неподання
податкової звітності з плати за землю у
розмірі 2040,00 грн.; по орендній платі за
землю у розмірі 5592,12 грн. та з податку на
прибуток у розмірі 4420,00 грн.
(зобов'язання, визначене контролюючим
органом) та 499,00 грн. (самостійне
визначене грошове зобов'язання з
податку на прибуток).

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 23 травня 2014
року відкрито провадження у справі та
призначено її до розгляду на 16 червня
2014 року о 10:10.

Представник позивача у судове
засідання 16.06.2014 не з'явився. До суду
надійшло клопотання позивача від 16.06.2014
(вх. №37014/14) про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Відповідач у судове засідання 16 червня
2014 року теж не з'явився. Ухвала
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 23 травня 2014
року у справі №804/7156/14 та судова
повістка надіслані відповідачеві
рекомендованим поштовим відправленням
на адресу, вказану в адміністративному
позові та у Спеціальному витязі з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців від
23.05.2014, зробленого судом, який міститься
в матеріалах справи. Проте, на адресу
суду повернувся конверт із відміткою
відділення поштового зв'язку про
повернення, у зв'язку з тим, що адресат
не розшуканий.

Відповідно до частини 11 статті 35
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України), у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином. Таким чином, відповідач
вважається таким, що належним чином
повідомлений судом про дату, час та
місце розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності сторін у порядку
письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується адміністративний
позов, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду і вирішення
справи по суті, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права, вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ДП-ПРОДУКТ» (далі -
ТОВ «ДП - ПРОДУКТ») (),
зареєстроване Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради 17.10.2000
за №0007838, що підтверджується
Спеціальним витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців від 23.05.2014
за №18723699, зробленого судом.

ТОВ «ДП - ПРОДУКТ» перебуває на
податковому обліку у Лівобережній
об'єднаній державній податковій
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, що
підтверджується довідкою від 19.05.2014.

Податковий борг, який виник у
відповідача на суму 12551,12 грн.
складається із:

- заборгованості за штрафними
санкціями, нарахованими за неподання
податкової звітності з плати за землю у
2040,00 грн.;

- заборгованості по орендній платі за
землю у розмірі 5592,12 грн.;

- заборгованості з податку на прибуток
у розмірі 4420,00 грн. (зобов'язання,
визначене контролюючим органом) та 499,00
грн. самостійно визначене (в декларації
від 31.01.2014 №), але не сплачене
відповідачем податкове зобов'язання з
податку на прибуток.

Судом встановлено, що 23.05.2012 позивачем
проведена камеральна перевірка щодо
неподання (несвоєчасного подання)
податкової звітності, за результатами
якої складено акт № 1992/15-4/31177735. В
означеному акті встановлено, що
відповідачем не подана податкова
декларація з плати за землю за 2012 рік.
На підставі означеного акту позивачем
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 07.08.2012 №
(форма «Р»), за яким відповідачу
нараховані штрафні санкції у розмірі
1020,00 грн.

23.04.2013 позивачем проведена камеральна
перевірка щодо неподання
(несвоєчасного подання) податкової
звітності, за результатами якої
складено акт № 1791/15-4/31177735. В означеному
акті встановлено, що відповідачем не
подана податкова декларація з плати за
землю за 2013 рік. На підставі означеного
акту позивачем було винесене податкове
повідомлення-рішення від 15.05.2013 №
(форма "Р"), за яким відповідачу
нараховані штрафні санкції у розмірі
1020,00 грн.

30.01.2014 посадовою особою Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області проведена
камеральна перевірка з питань
своєчасності подання податкової
звітності з податку на прибуток, за
результатами якої складено акт від
30.01.2014 № 331/15-2/31177735. В означеному акті
встановлено, що відповідачем не подана
податкова звітність з податку на
прибуток за 2010 рік, 1 квартал 2011 року, 1
квартал 2012 року, 1 півріччя 2012 року, 3
квартали 2012 року, річна за 2012 рік. На
підставі означеного акту позивачем
прийнято податкове повідомлення -
рішення від 10.02.2014 № (форма "Р"), за
яким відповідачу визначено суму
грошового зобов'язання в розмірі 4420,00
грн.

Згідно п.п. 36.1., п.п. 36.2. ст. 36 Податкового
кодексу України ( далі - ПК України)
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи. Податковий
обов'язок виникає у платника за кожним
податком та збором.

Згідно п. 46.1. ст. 46 ПК України податкова
декларація, розрахунок (далі -
податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Статтею 49 ПК України визначено, що
податкова декларація подається за
звітний період в установлені цим
Кодексом строки контролюючому органу,
в якому перебуває на обліку платник
податків. Платник податків
зобов'язаний за кожний встановлений
цим Кодексом звітний період подавати
податкові декларації щодо кожного
окремого податку, платником якого він
є, відповідно до цього Кодексу
незалежно від того, чи провадив такий
платник податку господарську
діяльність у звітному періоді.
Податкові декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в
разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця;

- календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі в
разі сплати квартальних або піврічних
авансових внесків) - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя);

- календарному року, крім випадків,
передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5
цього пункту - протягом 60 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного

Відповідно до п. 47.1. ст. 47 ПК України
відповідальність за неподання,
порушення порядку заповнення
документів податкової звітності,
порушення строків їх подання
контролюючим органам, недостовірність
інформації, наведеної у зазначених
документах, несуть: юридичні особи,
постійні представництва нерезидентів,
які відповідно до цього Кодексу
визначені платниками податків, а також
їх посадові особи. Відповідальність за
порушення податкового законодавства
відокремленим підрозділом юридичної
особи несе юридична особа, до складу
якої він входить.

За неподання або несвоєчасне подання
податкової звітності або невиконання
вимог щодо внесення змін до податкової
звітності статтею 120 ПК України
передбачена відповідальність.

Разом з тим, 13.02.2013 позивачем проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка ТОВ «ДП-ПРОДУКТ» (код за
) з питання правильності
нарахування та своєчасності сплати
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності за
період з 01.01.2008 по 31.05.2009, з 01.06.2012 по
31.12.2012, за результатами якої складено
акт від 13.02.2013 № 622/1/15-4/31177735. Згідно з
висновками зазначеного акту
документальною позаплановою невиїзною
перевіркою ТОВ «ДП - ПРОДУКТ»
встановлено порушення п. 288.1, п. 288,7 ст. 288
Податкового Кодексу України, ст. 13, 14
Закону України « Про плату за землю», що
призвело до заниження суми орендної
плати за землю за період з 01.01.2008 по
31.05.2009 на суму 2954,00 грн., за період з
01.06.2012 по 31.12.2012 на суму 1519, 64 грн. На
підставі означеного акту позивачем
було винесено податкове
повідомлення-рішення від 15.03.2013 №
(форма «Р»), за яким ТОВ «ДП-ПРОДУКТ»
збільшено суму грошового зобов'язання
по орендній платі з юридичних осіб на
суму 5592,12 грн., з яких: за основним
платежем на суму 4473, 64 грн. та за
штрафними санкціями на суму 1118,48 грн.

Відповідно до пп. 14.1.147. п. 14.1 ст. 14 ПК
України, плата за землю -
загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності.

Статтею 288 ПК України передбачено, що
підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки.
Платником орендної плати є орендар
земельної ділянки. Об'єктом
оподаткування є земельна ділянка,
надана в оренду. Розмір та умови
внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем.
Розмір орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума
платежу: не може бути меншою 3 відсотків
нормативної грошової оцінки.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 ПК України
платники плати за землю (крім фізичних
осіб) самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і не
пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному контролюючому
органу за місцезнаходженням земельної
ділянки податкову декларацію на
поточний рік за формою, встановленою у
порядку, передбаченому статтею 46 цього
Кодексу, з розбивкою річної суми
рівними частками за місяцями. Подання
такої декларації звільняє від
обов'язку подання щомісячних
декларацій. При поданні першої
декларації (фактичного початку
діяльності як платника плати за землю)
разом з нею подається довідка (витяг)
про розмір нормативної грошової оцінки
земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Судом також встановлено, що ТОВ
«ДП-ПРОДУКТ» не сплатило суму
самостійно визначеного грошового
зобов'язання з податку на прибуток в
декларації від 31.01.2014 № у розмірі
499,00 грн.

Пунктом 56.11 статті 56 ПК України
визначено, не підлягає оскарженню
податкове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків.

Згідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1
статті 16 ПК України, платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно до п. 14.1.39 ст. 14 ПК України
грошове зобов'язання платника податків
- сума коштів, яку платник податків
повинен сплатити до відповідного
бюджету як податкове зобов'язання
та/або штрафну (фінансову) санкцію, що
справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України,
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгоджене платником податків або
узгоджене в порядку оскарження, але не
сплачене у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня на суму такого
податкового зобов'язання.

В контексті вищенаведеної норми
чинного законодавства, грошове
зобов'язання відповідача у сумі 12551,12
грн. вважається податковим боргом.

Відповідно до п. п. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (у редакції, чинній на час
виникнення правовідносин між
сторонами) у разі коли платник податків
не сплачує узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені строки,
податковий орган надсилає такому
платнику податків податкові вимоги.

Оскільки попередній борг підприємства
відповідача виник ще до набрання
чинності ПК України, позивачем в
порядку ст. 6 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань платника
податків перед бюджетними та
державними цільовими фондами» було
сформовано та направлено ТОВ
«ДП-ПРОДУКТ» першу та другу податкові
вимоги від 02.10.2008 №1/1168 та від 17.11.2008 №
2/1348.

Як встановлено п. 59.5. ст. 59 ПК України у
разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений в
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається).

З наведеного вбачається, що позивачем
вжиті усі заходи для забезпечення
сплати відповідачем податкових
зобов'язань, однак добровільного
погашення ТОВ «ДП-ПРОДУКТ» податкового
боргу не відбулося.

Пунктом 87.2 ст. 87 ПК України визначено,
що джерелами погашення податкового
боргу платника податків є будь-яке
майно такого платника з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Згідно пунктів 95.1., 95.2 ст. 95 ПК України
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги. Стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.4 ст. 95 ПК України
контролюючий орган на підставі рішення
суду здійснює стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу за
рахунок готівки, що належить такому
платнику податків. Стягнення
готівкових коштів здійснюється у
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Порядок стягнення готівки, яка
належить платникові податків, у
рахунок погашення його податкового
боргу, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 1244 від
29.12.2010.

Як встановлено п. 95.5. ст. 95 ПК України
вилучені відповідно до цієї статті
готівкові кошти вносяться посадовою
особою контролюючого органу до банку в
день їх стягнення для перерахування до
відповідного бюджету чи державного
цільового фонду в рахунок погашення
податкового боргу платника податків. У
разі неможливості внесення зазначених
коштів протягом того самого дня їх
необхідно внести в банк наступного
робочого дня. Забезпечення збереження
зазначених коштів до моменту їх
внесення в банк здійснюється
відповідним контролюючим органом.

Враховуючи все вищенаведене та беручи
до уваги те, що відповідач заперечень
проти позову та доказів про сплату
податкового боргу в розмірі 12551,12 грн.
не надав, суд дійшов висновку, що вимоги
позивача про стягнення з ТОВ «ДП -
ПРОДУКТ» суми податкового боргу в
розмірі в розмірі 12551,12 грн. є
обґрунтованими, відповідають дійсним
обставинам та матеріалам справи, а тому
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Судові витрати, відповідно до частини 4
статті 94 КАС України, не стягуються.

Керуючись ст. ст. 35, 86, 94, 122, 128, 158-163, 167, 186
254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДП-ПРОДУКТ» про
стягнення заборгованості в сумі 12551,12
грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДП-ПРОДУКТ»
(ідентифікаційний код юридичної особи
31177735; 49000, Дніпропетровська область, м.
Дніпропетровськ, вул. Янтарна, буд. 71,
кв. 19) кошти, які перебувають у
власності Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДП-ПРОДУКТ»
(ідентифікаційний код юридичної особи
31177735; 49000, Дніпропетровська область, м.
Дніпропетровськ, вул. Янтарна, буд. 71,
кв. 19) на користь бюджету в рахунок
погашення податкового боргу в розмірі
12551 (дванадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят
одна) грн. 12 коп.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя О.В.
Царікова