Справа № 804/7114/14
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 р. Справа № 804/7114/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Турлакової Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Дніпродзержинську про зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду звернулось з
адміністративним позовом управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі
м.Дніпродзержинська до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Дніпродзержинську з позовними
вимогами про: зобов'язання відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Дніпродзержинську включити до актів
щомісячної звірки витрати на виплату і
доставку щомісячної державної
адресної допомоги, передбаченої
постановою Кабінету Міністрів України
№265 від 26.03.2008р. та підвищення,
передбаченого постановою Кабінету
Міністрів України №198 від 11.03.2009р.
особам, які отримують пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання за березень
2014 року, що склали 11588,73 грн..

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
відповідачем до акту щомісячної звірки
витрати по особових справах
потерпілих, яким виплачено пенсію по
інвалідності в наслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, до яких
включались витрати управління по
виплаті щомісячної державної адресної
допомоги передбаченої постановою
Кабінету Міністрів України № 265 від
26.03.08р. та підвищення, передбаченого
постановою Кабінету Міністрів України
№198 від 11.03.2009р. тим самим порушуючи
вимоги Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, направив
клопотання про розгляд справи без його
участі, в порядку письмового
провадження.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце проведення судового розгляду
повідомлений належним чином, також
правом на подання письмових пояснень
або заперечень не скористався.

Ухвалою суду від 11.06.2014р. справу
призначено до розгляду у письмовому
провадженні на підставі наявних в
справі доказів, за відсутності сторін
відповідно до ч.4 ст.122, КАС України,
згідно якої особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.
Якщо таке клопотання заявили всі особи,
які беруть участь у справі, судовий
розгляд справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши чинне законодавство,
суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що відповідно до Акту
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, загальна сума витрат, що
підлягає відшкодуванню за березень 2014
року становить 11588,73 грн.

Згідно таблиці розбіжностей до акту
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання по Дніпровському району
м.Дніпродзержинська за березень 2014
року різниця між сумами, що виставлена
управлінням Пенсійного фонду та сумою,
що прийнята управлінням виконавчої
дирекції Фонду складає 358,34 грн.

Відповідно до Довідки по відшкодуванню
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
витрат пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання по Дніпровському району
м.Дніпродзержинська за березень 2014
року загальна сума витрат, що підлягає
відшкодуванню складає 11947,07 грн., у тому
числі: 11764,84 грн. - основний розмір
пенсії, щомісячна цільова грошова
допомога на прожиття - 176,45 грн., витрати
на виплату та доставку пенсій - 5,78 грн.

Вказана сума була включена позивачем
до актів щомісячної звірки витрат по
особовим справам потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, до загальної суми витрат,
що підлягають відшкодуванню за
березень 2014р., проте відповідач
відмовився від прийняття до
відшкодування вказаних сум.

Положеннями статті 1 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - Основ)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ залежно
від страхового випадку є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України. Відносини, що
виникають за зазначеними у частині
першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

За пенсійним страхуванням згідно зі
статтею 25 Основ надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: пенсії за віком, по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (в тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, крім передбачених
пунктом 4 цієї статті; медичні
профілактично-реабілітаційні заходи;
допомога на поховання пенсіонерів.

Відповідно до пункту 4 цієї статті за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Пунктом 5 частини першої статті 24
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23 вересня 1999 року
№1105-XIV (далі - Закон №1105-XIV) Фонд
зобов'язано співпрацювати з фондами з
інших видів соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом, передбачений статтею 21 Закону N
1105-XIV.

Відповідно до цієї статті Фонд
зобов'язаний у встановленому законом
порядку своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

П.п. "д", п.1, ст.21 Закону N 1105-XIV
передбачено, що у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні: пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Умови призначення пенсії у зв'язку з
втратою годувальника зазначені в ст.36
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", згідно ч.1 якої, зазначено
що пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні, за наявності в годувальника
на день смерті страхового стажу, який
був би необхідний йому для призначення
пенсії по III групі інвалідності, а в
разі смерті пенсіонера або осіб,
зазначених у частині другій статті 32
цього Закону, - незалежно від
тривалості страхового стажу. При цьому
дітям пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається незалежно
від того, чи були вони на утриманні
годувальника. Батьки і чоловік
(дружина) померлого, які не були на його
утриманні, мають право на пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, якщо
втратили джерело засобів до існування.

Спори, що виникають із правовідносин за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, вирішуються в
судовому порядку, якщо законом не
встановлено досудовий порядок їх
розгляду (стаття 12 Основ).

У частині 4 статті 26 Основ встановлено,
що якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Відповідно до статті 21 Закону №1105-XIV
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я, в тому числі
пенсії по інвалідності або
професійного захворювання та пенсії по
втраті годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Суд дійшов висновку, що страховиком,
який має виплачувати основний розмір
пенсії, у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, а в разі
виплати такої органами Пенсійного
фонду України - відшкодувати
останньому витрати, за умови
дотримання вимог п.п. "д" п.1 ч.1 ст.21
Закону України № 1105-ХІУ та ст.36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" є Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Нормативним документом, яким визначено
механізм узгодження витрат, пов'язаних
з виплатою пенсій потерпілих на
виробництві є "Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання", затверджений спільною
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року
№5-4/4 (далі Порядок №5-4/4 ).

Згідно з пункту 4 цього Порядку №5-4/4
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших нормативних
документів, а саме: - сума основного
розміру пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання; - щомісячна
цільова грошова допомога на прожиття,
якщо така надавалася пенсіонеру, який
одержував вищезазначену пенсію; -
допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію; - сума витрат Пенсійному фонду з
виплати і доставки вищезазначених
пенсій.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету
Міністрів України № 265 від 26.03.2008 р.(із
змінами внесеними згідно з Постановою
КМ №862 від 24.09.2008р) «Деякі питання
пенсійного забезпечення громадян»
встановлено, що у разі, установити, що у
разі, коли щомісячний розмір пенсійних
виплат (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій, цільової
грошової допомоги, сум індексації та
інших доплат до пенсій, встановлених
законодавством, крім пенсій за
особливі заслуги перед Україною та
щомісячної доплати до пенсії у зв'язку
з втратою годувальника членам сімей
шахтарів, смерть яких настала
внаслідок нещасного випадку на
виробництві) не досягає в осіб, яким
призначено пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, на одного
непрацездатного члена сім'ї 100
відсотків, на двох - 120 відсотків, на
трьох і більше - 150 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність, таким особам надається
щомісячна державна адресна допомога до
пенсії у сумі, що не вистачає до
зазначених розмірів.

П.4, 5 вищевказаної Постанови
передбачено, що виплата щомісячної
державної адресної допомоги,
передбаченої цією постановою,
здійснюється за рахунок коштів, з яких
виплачується пенсія або державна
соціальна допомога. Щомісячна
державна адресна допомога
встановлюється з 1 квітня 2008 р. і
переглядається у зв'язку із
збільшенням прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які
втратили працездатність.

Аналіз положень постанови № 265, якою
передбачено надання щомісячної
державної адресної допомоги, дає
підстави вважати, що така допомога як
окремий вид соціальної допомоги не
входить до складу розміру пенсії по
інвалідності та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Пунктом 4 постанови № 265 встановлено, що
виплата щомісячної державної адресної
допомоги здійснюється за рахунок
коштів, з яких виплачується пенсія або
державна соціальна допомога.

Вирішуючи питання, чи здійснюються ці
виплати за рахунок коштів Фонду,
необхідно враховувати те, що
страхування від нещасного випадку є
самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.

Одним з основних принципів страхування
від нещасного випадку є цільове
використання коштів, які відповідно до
статті 46 Закону № 1105-XIV не формуються за
рахунок Державного бюджету України, не
включаються до його складу та
використовуються виключно за їх прямим
призначенням.

Зважаючи на особливості фінансування
страхування від нещасного випадку,
виключно цільове використання цих
коштів та враховуючи те, що адресна
допомога як окремий вид соціальної
допомоги не входить до складу розміру
пенсії по інвалідності та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, Фонд не може нести
витрати на виплату державної адресної
допомоги.

На думку суду, в спірних
правовідносинах позовні вимоги про
зобов'язання вчинити дії по підписанню
актів звірки не підлягають
задоволенню, оскільки встановлений
порядок відшкодування не регулює
спірні відносини, які виникли у цьому
випадку, оскільки встановлене правило
щодо підписання актів звірки
розрахунків підлягає застосуванню
лише при відсутності спору.

Тобто, обраний у цій справі спосіб
захисту (відновлення) порушеного права
суд вважає таким, що не відповідає
змісту прав позивача щодо
відшкодування понесених ним витрат. У
разі незгоди на підписання актів з боку
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків вимоги про стягнення
мають вирішуватись у судовому порядку
в судах адміністративної юрисдикції, а
не шляхом пред'явлення вимог про
підписання актів звірки. Зазначена
позиція викладена в Постановах
Верховного Суду України від 20 березня
2007 року по справі №21-1087, від 6 червня 2011
року № 21-57а11, 20 червня 2011 року № 21-59а11 та
№ 21-118а11, 05 грудня 2011року № 21-334а11, 19
грудня 2011року, та підтверджена іншими
судовими рішеннями Верховного Суду
України по зазначеній категорії
спорів.

При цьому ч.2 ст.161 КАС України
передбачено, що при виборі правової
норми, що підлягає застосуванню до
спірних правовідносин, суд
зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

У випадку відсутності згоди
відповідача на підписання актів
щомісячних звірок витрат, в тому числі
відсутності згоди відповідача
включити зазначені витрати в щомісячні
акти звірок за особовими справами
пенсіонерів, вказані спори мають
вирішуватися у судовому порядку шляхом
подання позовів про стягнення спірних
сум, а не шляхом пред'явлення вимог про
зобов'язання відповідача включити до
актів звірки витрати позивача на
виплату і доставку пенсій вищевказаним
категоріям осіб.

Отже, з огляду на викладене, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову управління Пенсійного фонду
України в Дніпровському районі
м.Дніпродзержинська до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Дніпродзержинську про зобов'язання
вчинити дії відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
та може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Н.В.
Турлакова