Справа № 821/3013/13-а
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

14 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/3013/13-а

Категорія: 5.1.2 Головуючий в 1 інстанції:
Пекний А.С.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого - Милосердного М.М.,

суддів - Бітова А.І. та
Ступакової І.Г.,

за участю: особи, які беруть участь у
справі, у судове засідання не прибули,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Антонівської селищної ради на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2013 року по справі за адміністративним
позовом заступника прокурора
Херсонської області до Антонівської
селищної ради міста Херсон Херсонської
області про скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2013 року заступник прокурора
Херсонської області звернувся до суду
з адміністративним позовом до
Антонівської селищної ради міста
Херсон Херсонської області про
скасування рішення від 22.04.2013р. №391 "Про
наповнення коштами селищного бюджету".

В обґрунтування позовних вимог
зазначалося, що в ході проведеної
прокурорської перевірки встановлено,
що селищною радою під час прийняття
оспорюваного рішення порушено вимоги
Земельного кодексу України, Законів
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", "Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності", "Про Перелік
документів дозвільного характеру у
сфері господарської діяльності".

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2013 року позовні вимоги задоволено. Суд
визнав незаконним та скасував рішення
Антонівської селищної ради міста
Херсон Херсонської області від 22
квітня 2013р. №391 "Про наповнення коштами
селищного бюджету".

Не погоджуючись з постановою суду,
представником Антонівської селищної
ради подана апеляційна скарга, в якій
зазначається, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволені позову.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
на підставі заяв фізичних
осіб-підприємців та відповідно до
Конституції України, Земельного
кодексу України, Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні",
Європейської хартії місцевого
самоврядування та постанови Кабінету
Міністрів України №284 від 19.04.1993р. "Про
порядок визначення та відшкодування
збитків власникам землі та
землекористувачам" Антонівська
селищна рада прийняла рішення від
22.04.2013р. №391 "Про наповнення коштами
селищного бюджету" дозволено ФОП
ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 розміщення
тимчасових споруд розміром 4х10 м для
сезонної торгівлі в період з 01 квітня
по 30 листопада 2013 року з південної
сторони селища Молодіжне, встановлено
плату за користування територією під
тимчасовими спорудами в розмірі 12% від
базової (середньої) вартості землі по
селищу Молодіжне та зобов'язано
вказаних осіб сплачувати кошти у
зазначеному розмірі на визначені
рішенням рахунки не пізніше 5 числа
місяця, наступного за звітним.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
перелічені у оскарженому рішенні
нормативні документи, безпосередньо не
встановлюють умов щодо отримання
суб'єктами господарювання дозволів на
розміщення тимчасових споруд. В той же
час, питання щодо розміщення
тимчасових споруд вичерпно
врегульовано спеціальним
законодавством, яким є стаття 28 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" від 17.02.2011р. № 3038-VI та Наказ
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 21.10.2011р. №244
"Про затвердження Порядку розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності", який
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 22 листопада 2011 р. за №1330/20068, и
оскаржене рішення протирічить ним.
Крім того, суд вважав, що встановлення
плати за використання території,
зайнятої тимчасовою спорудою, без
надання земельної ділянки у власність
або в оренду також є незаконним.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду, а також вважає
необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції
України, п. 1 ч. 3 ст. 2 та ч. 1 ст. 9 КАС
України, суд при вирішенні справи має
керуватися принципом законності,
відповідно до якого має перевіряти чи
діяли органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи лише на
підставі закону в межах повноважень та
у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Пунктом 1 статті 29 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
встановлено, що управління в межах,
визначених радою, майном, що належить
до комунальної власності відповідних
територіальних громад належать до
відання виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать.

Також, відповідно до частини 4 статті 28
"Про регулювання містобудівної
діяльності", розміщення тимчасових
споруд для провадження
підприємницької діяльності
здійснюється в порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури.

Механізм розміщення тимчасових споруд
для провадження підприємницької
діяльності визначений "Порядком
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності", затвердженим наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 21.10.2011 року
№244 (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 1.3 Порядку тимчасова
споруда торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності - це
одноповерхова споруда, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель і споруд, і встановлюється
тимчасово, без улаштування фундаменту.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку
підставою для розміщення тимчасової
споруди є паспорт прив'язки тимчасової
споруди.

Так, пунктом 1.10 Порядку встановлено, що
для розміщення групи тимчасових споруд
(але не більше п'яти) розробляється
єдиний паспорт прив'язки тимчасових
споруд з прив'язкою кожної окремої
тимчасової споруди з відображенням
благоустрою прилеглої території та
інженерного забезпечення (на
топографо-геодезичній основі М 1:500).

Пунктом 2.2 даного Порядку передбачено,
що замовник, який має намір встановити
тимчасову споруду, звертається до
відповідного виконавчого органу
сільської, селищної, міської ради,
районної державної адміністрації із
відповідною заявою у довільній формі
про можливість розміщення тимчасової
споруди.

Відповідно до пункту 2.3 Порядку до
такої заяви додаються: графічні
матеріали із зазначенням бажаного
місця розташування тимчасової споруди,
виконані замовником у довільній формі
на топографо-геодезичній основі М 1:500
кресленнями контурів тимчасової
споруди з прив'язкою до місцевості;
реквізити замовника (найменування,
П.І.Б., адреса, контактна інформація).

Згідно з пунктом 2.4 Порядку
відповідність намірів щодо місця
розташування тимчасової споруди
комплексній схемі розміщення
тимчасової споруди (у разі її
наявності), будівельним нормам
визначає відповідний орган з питань
містобудування та архітектури, який
утворено у складі виконавчого органу
відповідної сільської, селищної,
міської ради, районної державної
адміністрації, протягом десяти робочих
днів з дня подання зазначеної заяви.

У разі відсутності у складі
відповідного виконавчого органу
сільської, селищної, міської ради
органу з питань містобудування та
архітектури відповідність намірів
щодо місця розташування тимчасової
споруди на території сільської,
селищної, міської ради визначає орган з
питань містобудування та архітектури
відповідної районної державної
адміністрації за територіальною
належністю. У такому випадку строк
розгляду заяви становить п'ятнадцять
робочих днів.

Отже, оскаржуване у даній справі,
рішення Антонівської селищної ради від
22.04.2013р. №391 "Про наповнення коштами
селищного бюджету" не відповідає
критеріям правомірності, встановленим
частиною третьою статті 2 КАС України, а
тому підлягає скасуванню.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог є правильним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги зазначеного
не спростовують, оскільки ґрунтуються
на помилковому розумінні норм
матеріального права.

Підсумовуючи усе викладене, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції ґрунтується на вірно
встановлених фактичних обставинах
справи, яким дана належна юридична
оцінка, правильно застосовані норми
матеріального права, та не допущено
порушень процесуального закону, які
призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин, підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Антонівської
селищної ради міста Херсон Херсонської
області - залишити без задоволення, а
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Милосердний М.М.

Судді:
Бітов А.І.

Ступакова І.Г.