Справа № 2а-0770/3329/10
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 р.
Справа № 876/4789/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Костіва М.В.,

суддів
Шавеля Р.М., Савицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 07.02.2013 р. у
справі №2а-3329/10/0770 за позовом ОСОБА_1 до
Господарського суду Закарпатської
області, Державної судової
адміністрації України, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Закарпатській області
та Міністерства фінансів України про
стягнення недоотриманої заробітної
плати, грошового утримання та вихідної
допомоги,

встановив:

Постановою Закарпатського
окружного адміністративного суду від
07.02.2013 р. у справі №2а-3329/10/0770 за позовом
ОСОБА_1 до Господарського суду
Закарпатської області, Державної
судової адміністрації України,
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Закарпатській області та Міністерства
фінансів України про стягнення
недоотриманої заробітної плати,
грошового утримання та вихідної
допомоги, а саме: стягнути з Державної
судової адміністрації України
заборгованість по 01.09.2006 року та
грошовому утриманню за період з 01.01.2006
року по теперішній час і зобов'язати
Головне управління Державного
казначейства України та Міністерство
фінансів України провести видатки з
державного бюджету, у позові було
відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі скаржник
просить постанову суду скасувати та
задовольнити позов. Апеляційна скарга
мотивована звуженням змісту та
обмеженням обсягу прав на підвищення
розміру посадового окладу суддів при
підвищенні мінімальної заробітної
плати. Рішенням Конституційного Суду
України від 24.06.1999 р. у справі №1-31/99
(справа про фінансування суддів) було
визнано такими, що не відповідають
конституції України, положення ст. 42
Закону України «Про державний бюджет
України на 1999 рік» у частині надання
повноважень Кабінету Міністрів
України здійснювати обмеження
видатків з Державного бюджету України
на утримання судових органів без
урахування передбачених ст. 130
Конституції України конституційних
гарантій їх фінансування. Суперечить
цьому рішенню постанова КМУ №1310, яка
фактично зупинила дію постанови КМУ
№865.

Представник відповідача - Міністерства
фінансів України - апеляційну скаргу
заперечив за безпідставністю з
мотивів, зазначених в письмових
запереченнях.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явилися, про дату,
час і місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином, а тому, суд,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
вважає можливим проведення розгляду
справи за їхньої відсутності в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами та на основі
наявних у ній доказів.

Колегія суддів, заслухавши суддю
- доповідача, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, вважає, що
в задоволенні апеляційної скарги слід
відмовити з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив та
матеріалами справи підтверджується, що
скаржник працювала в господарському
суді Закарпатської області на посаді
заступника голови суду, її посадовий
оклад становив 3154 грн. із розрахунку 9,5
розмірів мінімальних заробітних плат,
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати 332 грн. відповідно до
п.4-1 додатку 5 Постанови Кабінету
Міністрів України від 03 вересня 2005 року
№865 «Про оплату праці та щомісячне
грошове утримання суддів». Як
вбачається з довідки №68 від 01.09.10р.,
скаржник по 01.09.2006 р. отримувала грошове
утримання судді та з 02.09.2006р. по 31.12.2006 р.
отримувала довічне утримання судді за
місцем роботи, з 31.01.2007 року виплату
довічного грошового утримання судді
проводив Пенсійний фонд м. Ужгорода.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про
статус суддів» заробітна плата суддів
складається з посадового окладу,
премій, доплат за кваліфікаційні класи,
надбавок за вислугу років та інших
надбавок. Розміри посадових окладів
суддів встановлюються Кабінетом
Міністрів України. На виконання даної
норми Кабінетом Міністрів України було
прийнято Постанову КМУ № 865 від 3
вересня 2005 р. «Про оплату праці та
щомісячне грошове утримання суддів».
Постановою КМУ №1310 від 31.12.2005 року «Про
внесення змін до Постанови Кабінету
Міністрів України від 3 вересня 2005 р. №
865» Постанову КМУ №865 від 03.09.2005 року
було доповнено пунктом 41, яким
установлено, що розміри посадових
окладів, передбачених цією постановою,
встановлюються виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати 332 гривні
і в подальшому при підвищенні
мінімальної заробітної плати їх
перерахунок не провадиться. Пункт 41
даної Постанови КМУ визнано незаконним
постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21 травня 2008 року у справі № 2/174. 21 грудня
2005 року Постановою КМУ №1243 «Питання
оплати праці вищих посадових осіб
України, окремих керівних працівників
органів державної влади і органів
місцевого самоврядування та суддів»
було передбачено установити, що для
вищих посадових осіб України, окремих
керівних працівників органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування та суддів, розміри
посадових окладів яких визначаються
залежно від кількості розмірів
мінімальної заробітної плати згідно з
постановами Кабінету Міністрів
України від 30 червня 2005 р. № 510, 512, 513, 514,
516, 518, 519, 520, 521, 522, 523, 524, від 3 вересня 2005 р.
№ 865 та іншими нормативно-правовими
актами, розміри посадових окладів
встановлюються виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати 332 гривні
і в подальшому при підвищенні
мінімальної заробітної плати
перерахунок не провадиться. Дана
Постанова КМУ №1310 від 31.12.2005 р., №1243 від
21.12.2005 року були визнані незаконними
постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21.05.2008 року. Проте 13 квітня 2011 року дане
рішення Окружного адміністративного
суду міста Києва було скасоване
Постановою Вищого Адміністративного
суду України, а відтак Постанови КМУ
№1310 від 31.12.2005 року та №1243 від 21.12.2005
року є діючими.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
оплату праці» умови розміру оплати
праці працівників установ та
організацій, що фінансуються з бюджету,
визначаються Кабінетом Міністрів
України, крім випадків, передбачених
частиною третьою цієї статті, та
частиною першою статті 10 цього Закону.
Умови розміру оплати праці суддів
визначаються законом. Враховуючи це,
суд першої інстанції дійшов висновку,
що здійснення нарахування та виплати
заробітної плати, грошового утримання
та вихідної допомоги судді
господарського суду Закарпатської
області Кертиці Г.М. було здійснено
відповідно до діючих нормативних
актів, які регулюють порядок оплати
праці суддів, зокрема Постанови КМУ 1243
від 21 грудня 2005 року та Постанови КМУ
№1310 від 31 грудня 2005 року.

Мотиви апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та
ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. У відповідності до
вимог ст.71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Скаржник у встановленому законом
порядку не довів наявність
передбачених законом підстав для
скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 07.02.2013 р. у
справі №2а-3329/10/0770 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.
Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий суддя
Костів М.В.

Судді
Шавель Р.М.

Савицька Н.В.