Справа № 2а-235/10/1570
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" жовтня 2014 р.
К/9991/77830/12

К/9991/76696/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Головуючого судді Малиніна
В.В.,суддів Черпака Ю.К., Швеця
В.В.розглянувши у попередньому
судовому засіданні касаційні скарги
ОСОБА_4, Державної виконавчої служби
України на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 21
лютого 2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 04 жовтня 2012 року за позовом ОСОБА_4
до Департаменту державної виконавчої
служби відділу примусового виконання
рішень Міністерства юстиції України та
Державного казначейства України про
визнання дій неправомірними, визнання
постанови незаконною та стягнення
матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до Одеського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Департаменту державної виконавчої
служби відділу примусового виконання
рішень Мін`юсту України та Державного
казначейства України у якому з
урахуванням уточнень просила: визнати
неправомірними дії державного
виконавця Департаменту державної
виконавчої служби відділу примусового
виконання рішень Мін`юсту України
Борейка В.С., пов'язані з прийняттям
18.12.2009р. постанови про повернення
виконавчого листа №2а-73/06 виданого
Суворовським районним судом м.
Одеси 10.10.2007р.; визнати постанови про
повернення виконавчого документа від
18.12.2009р. незаконною; стягнути з держави
в особі Державного казначейства
України матеріального збитку в розмірі
13864 грн. 00 коп. та моральної шкоди у
розмірі 5000 грн. 00 коп.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 21.02.2012 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 04.10.2012 року позов задоволено
частково: визнано неправомірними дії
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Департамент державної виконавчої
служби Мін`юсту України Борейка В.С.,
пов'язані з прийняттям 18.12.2009р.
постанови про повернення виконавчого
листа №2а-73/06 виданого Суворовським
районним судом м. Одеси 10.10.2007р.; визнано
незаконною постанову державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Департамент
державної виконавчої служби Мін`юсту
України Борейка В.С. від 18.12.2009р. про
повернення виконавчого листа №2а-73/06
виданого Суворовським районним судом
м. Одеси 10.10.2007р. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Вважаючи, що рішення першої та
апеляційної інстанцій прийнято з
порушенням норм процесуального права,
Державна виконавча служба України та
позивач звернулись до Вищого
адміністративного суду України із
касаційними скаргами, в яких:
відповідач просить їх скасувати, у
задоволенні позову відмовити; позивач -
скасувати в частині відмови в
задоволені позовних вимог, позов
задовольнити повністю.

Письмових заперечень на касаційну
скаргу від другого відповідача до суду
касаційної інстанції не надходило.

Відповідно до частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційні
скарги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що на
виконання постанови апеляційного суду
Одеської області 06.06.2007 р., якою на
користь ОСОБА_4 з Державного бюджету
України стягнуто 8622.03 грн. (7622,03 грн.
матеріальної шкоди та 1000грн. моральної
шкоди), 10.10.2007 року Суворовським
районним судом м. Одеси був виданий
виконавчий лист № 2-А-73/06.

На підставі даного листа 01.10.2009 р.
державним виконавцем було відкрито
виконавче провадження ти наданий
відповідачу строк для добровільного
виконання рішення суду.

18.12.2009 р. Департаментом державної
виконавчої служби відділу примусового
виконання рішень Мін'юсту України,
після здійснених дій, зокрема
пов'язаних зі стягненням визначеної
заборгованості з рахунків боржника
винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві на
підставі п. 2, ч. 1, ст. 40 Закону України
«Про виконавче провадження».

Суди попередніх інстанцій, з чим
погоджується колегія суддів, виходили
з того, що у державного виконавця не
було законних підстав для винесення
оскаржуваної постанови, оскільки
останнім не було своєчасно та у повному
обсязі вчинені виконавчі дії.

Повернення виконавчого документа
стягувачу здійснюється за наявності
підстав та в порядку, визначеному у
статті 40 Закону України «Про виконавче
провадження» (в редакції, що була чинна
на момент виникнення спірних
правовідносин) № 606-ХІV від 01.04. 1999 року.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 40 Закону виконавчий документ,
прийнятий державним виконавцем до
виконання, за яким стягнення не
провадилося або було проведено
частково, повертається стягувачеві,
якщо у боржника відсутнє майно, на яке
може бути звернено стягнення, і
здійснені державним виконавцем
відповідно до цього Закону заходи щодо
розшуку такого майна виявилися
безрезультатними.

При цьому, визначальною умовою для
повернення виконавчого листа з підстав
вказаних у даному положення є
здійснення державним виконавцем усіх
можливих дій, спрямованих на виконання
рішення.

З матеріалів справи вбачається, що у
держаного виконавця не було законних
на те підстав для повернення
виконавчого листа, з підстав,
передбачених пунктом 2 частини першої
статті 40 Закону.

Таким чином, колегія суддів
вважає, що в межах касаційних скарг
порушень судами попередніх інстанцій
норм матеріального права при вирішенні
цієї справи не допущено. Правова оцінка
обставин у справі дана правильно, а
тому касаційні скарги слід відхилити, а
оскаржувані рішення - залишити без
змін.

Доводи, які містяться в касаційних
скаргах, висновків судів першої та
апеляційної інстанцій і обставин
справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційні скарги без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційні скарги ОСОБА_4, Державної
виконавчої служби України залишити без
задоволення.

2. Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 21 лютого 2012
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 04 жовтня 2012
року у справі № 2а-235/10/1570 залишити без
змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.В. Малинін

Судді:
Ю.К. Черпак

В.В. Швець