Справа № 826/14453/14
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2014 року 11:37
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Літвінової А.В.,
при секретарі судового засідання
Давиденко Л.В., за участю представників
сторін, розглянув у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу
за позовомтовариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Лекс
центр»додержавної податкової
інспекції у Шевченківському районі
головного управління Міністерства
доходів і зборів у місті
Києвіпровизнання протиправними та
скасування податкових
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 13 жовтня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Виготовлення
постанови у повному обсязі відкладено,
про що повідомлено осіб, які брали
участь у розгляді справи, з урахуванням
вимог частини другої статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Під час проголошення вступної
та резолютивної частин постанови
сторонам роз'яснено зміст судового
рішення, порядок і строк його
оскарження, а також порядок отримання
повного тексту постанови, визначеного
статтею 167 Кодексу адміністративного
судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Лекс
центр» звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва із
позовом до державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
головного управління Міністерства
доходів і зборів про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
29.04.2014 № та від 29.04.2014 №.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
державною податковою інспекцією у
Шевченківському районі головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві на підставі хибних
висновків акту перевірки від 15.04.2014
№995/22-13/37405085 щодо відсутності факту
реальності фінансово-господарських
операцій між позивачем та товариством
з обмеженою відповідальністю «Логос
Сервіс», необґрунтовано прийнято
податкові повідомлення-рішення від
29.04.2014 № та від 29.04.2014 №. За
посиланням позивача, він є
добросовісним платником податків,
вчинені ним господарські операції не
викликають сумніву в їх реальності та
відповідності дійсному економічному
змісту.

Відповідач проти позову заперечив з
огляду на обґрунтованість висновків
акту перевірки від 15.04.2014 №995/22-13/37405085
та, відповідно, податкових
повідомлень-рішень від 29.04.2014 № та
від 29.04.2014 № з огляду на
відсутність реальності господарських
операцій між позивачем та його
контрагентом.

Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у
Шевченківському районі головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Лекс
центр» з питань правильності
нарахування та повноти сплати до
бюджету податку на додану вартість та
податку на прибуток підприємств, при
взаємовідносинах з товариством з
обмеженою відповідальністю «Логос
Сервіс» за період з 01.12.2012 по 31.12.2013.

Перевіркою встановлено порушення
товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Лекс
центр» пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1
статті 200, пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження суми податку на
додану вартість на суму 95 311,00 грн.

Крім того, перевіркою встановлено
порушення позивачем пункту 138.2 статті
138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження суми податку на
прибуток у розмірі 97 016,00 грн.

За наслідками перевірки державною
податковою інспекцією у
Шевченківському районі головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві складено акт від
15.04.2014 №995/22-13/37405085 та прийнято
податкові повідомлення-рішення:

від 29.04.2014 №, яким позивачеві
визначено грошове зобов'язання з
податку на додану вартість у розмірі 119
139,00 грн у тому числі: 95 311,00 грн. -
основний платіж, 23 828,00 грн. - штрафні
(фінансові) санкції;

від 29.04.2014 №, , яким позивачеві
визначено грошове зобов'язання з
податку на прибуток у розмірі 121 270,00
грн. у тому числі: 97 016 грн. - основний
платіж, 24 254,00 грн. - штрафні (фінансові)
санкції.

Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.

Згідно із приписами підпункту 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу валових витрат витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за
номером 168/704, господарські операції - це
факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те,
що будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичне здійснення
господарської операції відсутнє,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської
операції є те, що вона повинна
спричиняти реальні зміни майнового
стану платника податків.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Зазначена позиція суду
узгоджується із позицією Вищого
адміністративного суду України,
викладеною у листі від 02.06.2011 №742/11/13-11.

Як вбачається з акту перевірки
державної податкової інспекції у
Шевченківському районі головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві від 15.04.2014
№995/22-13/37405085 висновки щодо порушення
позивачем приписів податкового
законодавства зроблено з огляду на
відсутність факту реальності
господарських операцій між
товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Лекс
центр» та товариством з обмеженою
відповідальністю «Логос Сервіс» за
договорами про надання послуг з
розміщення реклами від 10.01.2013 №20 та про
надання послуг з розміщення банерної
реклами від 16.11.2012 №16-БР.

З матеріалів справи вбачається, що між
товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Лекс
центр» (замовник) та товариством з
обмеженою відповідальністю «Логос
Сервіс» (виконавець) укладено типові
договори про надання послуг з
розміщення реклами від 10.01.2013 №20 та про
надання послуг з розміщення банерної
реклами від 16.11.2012 №16-БР, відповідно до
яких замовник доручає, а виконавець
зобов'язується надати замовнику
послуги з наведеного переліку:

- рекламні та інформаційні
послуги;

- розміщення банерної реклами в
Інтернеті;

- надання звітів та статистики
щодо рекламних кампаній.

На підтвердження виконання умов
договорів, руху активів в процесі
здійснення господарських операцій
позивачем надано суду копії: договорів
про надання послуг з розміщення
реклами від 10.01.2013 №20 та про надання
послуг з розміщення банерної реклами
від 16.11.2012 №16-БР із додатками; замовлень
відповідно до договорів за відповідні
періоди; актів здачі-прийняття робіт за
відповідні періоди; податкових
накладних за відповідні періоди;
звітів за відповідні періоди;
платіжних доручень за відповідні
періоди.

Також, на обґрунтування реальності
господарських операцій за договорами
від 10.01.2013 №20 та від 16.11.2012 №16-БР
позивачем надано копії макетів
рекламних банерів та листівок,
фото-моніторингу розміщення продукції.

На обґрунтування економічної
доцільності господарських
взаємовідносин між товариством з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Лекс центр» та товариством з
обмеженою відповідальністю «Логос
Сервіс» позивачем надано суду копії
договорів із третіми особами та
бухгалтерську довідку щодо
прибутковості операції з надання
рекламних послуг від 18.09.2014, відповідно
до якої прибуток товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Лекс центр» внаслідок таких
взаємовідносин склав 246 379 грн.

З даних Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб
-підприємців основним видом діяльності
товариства з обмеженою
відповідальністю «Логос Сервіс» - є
рекламні агентства.

Позиція державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
головного управління Міністерства
доходів і зборів у місті Києві у
спірних правовідносинах ґрунтується
на акті державної податкової інспекції
у Печерському районі головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві від 24.09.2013
№1262/26-55-22-08/38105211 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання товариства з обмеженою
відповідальністю «Логос Сервіс» та
протокол допиту свідка ОСОБА_1

При цьому, відповідного акту державної
податкової інспекції у Печерському
районі головного управління
Міністерства доходів і зборів у місті
Києві від 24.09.2013 №1262/26-55-22-08/38105211
відповідачем суду не надано, доказів
порушення фіскальних інтересів
держави внаслідок взаємовідносин
позивач - контрагент (товариство з
обмеженою відповідальністю «Логос
Сервіс») органом державної податкової
служби також суду не наведено.

Посилання на протокол допиту свідка
ОСОБА_1 не приймається судом до уваги,
оскільки відповідачем на
підтвердження своєї правової позиції
не надано вироку у кримінальній справі
щодо наявності мети, суперечної
інтересам держави та суспільства чи
вини, умислу, направленого на незаконне
заволодіння майном держави, в діях
посадових осіб товариства з обмеженою
відповідальністю «Логос Сервіс».

Слід зазначити, що всі первинні
документи з боку товариства з
обмеженою відповідальністю «Логос
Сервіс» підписані директором
товариства ОСОБА_2

Позивачем надано суду нотаріально
посвідчені пояснення ОСОБА_2 від 19.02.2014
відповідно до яких господарська
діяльність товариства з обмеженою
відповідальністю «Логос Сервіс»
здійснювалась, ОСОБА_1 не брав жодної
участі у фінансово-господарської
діяльності товариства, інформація
надана останнім правоохоронним
органам є недостовірною і обумовлена
наявністю корпоративного спору між
учасником та директором товариства.

Аналіз взаємовідносин між товариством
з обмеженою відповідальністю
«Компанія «Лекс центр» та товариством
з обмеженою відповідальністю «Логос
Сервіс» за договорами про надання
послуг з розміщення реклами від 10.01.2013
№20 та про надання послуг з розміщення
банерної реклами від 16.11.2012 №16-БР
свідчить, що:

- податковим органом не надано
суду доказу щодо наявності на момент
вчинення господарських операцій
дефекту у правовому статусі
контрагента позивача;

- всупереч вимогам податкового
законодавства України, висновки
податкового органу в спірних
правовідносинах базуються на аналізі
обставин, які не можуть бути
самостійною підставою для нарахування
суми грошового зобов'язання з податку
на додану вартість та з податку на
прибуток;

- під час перевірки товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Лекс центр» відповідачем не
перевірявся рух активів у процесі
здійснення господарських операцій між
позивачем та товариством з обмеженою
відповідальністю «Логос Сервіс».

Суд звертає увагу, що з огляду на
принцип персональної відповідальності
платника податку, право на податковий
кредит та віднесення сум понесених
витрат до складу валових витрат
товариства не може ставитись у пряму
залежність від додержання податкової
дисципліни третіми особами.

Відповідно до статті 61 Конституції
України юридична відповідальність
особи має індивідуальний характер.
Законодавством України не передбачена
відповідальність юридичної особи за
зобов'язаннями іншої юридичної особи, в
тому числі за податковими
зобов'язаннями.

Таким чином, недотримання контрагентом
позивача податкової дисципліни (що
відповідачем суду не доведено) має
правові наслідки саме для цього
контрагента, оскільки порушення
платником вимог податкового
законодавства тягне застосування
заходів відповідальності саме до
такого платника та не може негативно
впливати на податковий облік інших
осіб (зокрема, його контрагентів) за
відсутності факту причетності
останніх до таких правопорушень та за
наявності факту здійснення
господарської операції.

Аналогічна правова позиція була
висловлена також Вищим
адміністративним судом України,
зокрема, в ухвалах суду від 29.01.2014
№К/9991/81114/11, від 22.01.2014 № К/9991/37637/12, від
17.02.2014 № К/800/50945/13, від 19.02.2014 № К/800/61338/13,
від 11.03.2014 №К/800/1128/14, від 03.03.2014 №
К/800/12888/13, від 02.06.2014 №К/800/6497/13.

Судом також враховуються рішення
Європейського суду з прав людини у
справах Інтерсплав проти України (2007
рік, заява № 803/02), "Булвес" АД проти
Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес
Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік,
заява № 6689/03), які відповідно до статті
17 Закону України "Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського суду з прав людини"
підлягають застосуванню судами як
джерела права, у яких визначено, що
платника податку не може бути
позбавлено права на бюджетне
відшкодування ПДВ за відсутності
доказів того, що його було залучено до
протиправної діяльності, пов'язаної з
незаконним отриманням бюджетного
відшкодування; при цьому платник ПДВ не
повинен нести відповідальність за
зловживання, вчинені його
постачальниками, якщо платник ПДВ не
знав про такі зловживання і не міг про
них знати.

За таких обставин, відповідачем не
надано суду належних та допустимих
доказів, що фінансово-господарські
операції між товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Лекс
центр» та товариством з обмеженою
відповідальністю «Логос Сервіс» не
були спрямовані на настання реальних
наслідків фінансово-господарської
діяльності; доказів того, що
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення від 29.04.2014
прийнято обґрунтовано, тобто з
урахуванням всіх обставин справи, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, а тому позовні вимоги
товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Лекс
центр» про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 29.04.2014 № та
від 29.04.2014 №, підлягають
задоволенню.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у
Шевченківському районі головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві від 29.04.2014 №
та від 29.04.2014 №.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному статтею 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції за
правилами, встановленими статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
Літвінова А.В.

Повний текст постанови складено 14.10.2014