Справа № 820/15383/14
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 жовтня 2014 р.
№ 820/15383/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді - Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання -
Сальніковій Г.А.,

за участю представників сторін: позивч
- ОСОБА_1, відповідач - Гнатченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Вовчанської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
рішення про застосування фінансових
санкцій,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1, звернувся до суду із
адміністративним позовом до
Вовчанської обєднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Харківській
області про скасування рішення від
06.05.2014 року № .

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що приймаючи спірне
рішення, контролюючий орган дійшов до
неправомірного висновку про порушення
позивачем вимог діючого законодавства.
Зокрема, позивач вказує на той факт, що
ним в повній мірі сплачено штраф за
порушенням норм ч.2 ст. 156 КУаАП, на
підставі чого у відповідача відсутнє
право накладати на ФОП ОСОБА_1
фінансові санкції відповідно до норм
Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного, плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", оскільки вказані санкції це
повторне притягнення до
відповідальності за одне і те саме
правопорушення, що заборонено
законодавством України.

Відповідач проти позову заперечував,
пославшись на те, що підставою для
винесення оскаржуваного рішення про
застосування фінансових санкцій
слугували матеріали про
адміністративне правопорушення, які
надійшли від Відділу кримінальної
міліції у справах дітей ГУ МВС України
в Харківській області, згідно із якими
був встановлений факт реалізації
слабоалкогольного напою "BEERMix" особам,
які не досягла 18-річного віку, що є
порушенням вимог ст. 15-3 Закону України
№481/95-ВР. Факт скоєння правопорушення
підтверджується поясненнями
неповнолітніх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
протоколом про вчинення
адміністративного правопорушення, з
висновками якого погодилась сама
ОСОБА_1 Посилання ОСОБА_1 на факт оплати
штрафу за вчинене адміністративне
правопорушення згідно ч.2. ст. 156 КУпАП
не звільняє особу від виплати
фінансових санкцій згідно вимог ст. 15-3
Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного, плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", оскільки вони належать до
різних видів юридичної
відповідальності, які застосовуються
незалежно один від одного. У зв'язку з
вищевикладеним, винесене відповідачем
оскаржуване рішення є законними та
такими, що ґрунтується на вимогах
діючого законодавства.

У судовому засіданні 09.10.2014 року
позивач та представник відповідача
підтримали свої правові позиції по
справі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши наявні в матеріалах справи
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
повному, всебічному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності,
вважає, що позовні вимоги задоволенню
не підлягають, виходячи з наступного.

Як було встановлено під час розгляду
справи, згідно свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 зареєстрована
фізичною особою підприємцем за №
НОМЕР_2.

Суд зазначає, що основні засади
державної політики щодо регулювання
виробництва, експорту, імпорту, оптової
і роздрібної торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами,
забезпечення їх високої
якості та захисту здоров'я
громадян, а також посилення боротьби з
незаконним виробництвом та обігом
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
на території України регулюється
Законом України №481/95-ВР.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України
№481/95-ВР контроль за дотриманням норм
цього Закону здійснюють органи,
які видають ліцензії, а
також інші органи в межах компетенції,
визначеної законами України.

Відповідно до п.5 "Порядку застосування
фінансових санкцій, передбачених ст.17
Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" затвердженого Постановою
Кабінетів Міністрів України від 2
червня 2003 року №790 з наступними змінами
та доповненнями (далі -Постанова №790),
підставою для прийняття рішення про
застосування фінансових санкцій є:

акт перевірки додержання суб'єктом
підприємницької діяльності
встановлених законодавством вимог,
обов'язкових для виконання під час
здійснення оптової і роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та/або
тютюновими виробами, складений
органом, що видав ліцензію, у якому
зазначається зміст порушення і
конкретні порушені норми
законодавства;

результати проведення органом, який
видав ліцензію, іншими органами
виконавчої влади в межах їх
компетенції перевірок суб'єкта
підприємницької діяльності, пов'язаної
з виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів;

матеріали правоохоронних, податкових
та інших органів виконавчої влади щодо
недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог
законодавчих та інших
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Як вбачається з матеріалів справи,
14.02.2014 року співробітниками
кримінальної міліції у справах дітей
Великобурлуцького РВ ГУМВС України в
Харківській області було виявлено факт
продажу слабоалкогольного напою "BEERMix"
особам, які не досягли 18 років у
магазині, розташованому за адресою:
АДРЕСА_1 та належить ФОП ОСОБА_1

Проведеною перевіркою встановлений
факт реалізації слабоалкогольного
напою "BEERMix" неповнолітнім особам, а
саме: гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та гр.
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За даним фактом відносно ОСОБА_1
складено протокол про адміністративне
правопорушення, передбачене ч.2 ст. 156
Кодексу України про адміністративні
правопорушення (далі - КУпАП) №010342 від
18.02.2014 р., за наслідком розгляду якого,
рішенням адміністративної комісії при
виконавчому комітеті Великобурлуцької
селищної ради від 25.02.2014року накладено
штраф у розмірі 510,00 грн.

19.04.2012 року матеріали
адміністративного правопорушення
направлено до Вовчанської ОДПІ ГУ
Міндоходів України у Харківській
області.

За результатами розгляду матеріалів
перевірки, начальником Вовчанської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській
області (Великобурлуцьке відділення)
було прийнято рішення від 06.05.2014 року
№ про застосування до позивача
фінансових санкцій на суму 6800 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
позивач звернувся до суду з вимогою про
його скасування.

Перевіряючи правомірність прийняття
спірного рішення, суд дійшов висновку
про наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 15-3 Закону
України №481/95-ВР забороняється продаж
пива (крім безалкогольного),
алкогольних, слабоалкогольних напоїв,
вин столових та тютюнових виробів
особам, які не досягли 18 років.

Також згідно із п. 10 та п. 11 Правил
роздрібної торгівлі тютюновими
виробами, затверджених наказом
Міністерства економіки та з питань
європейської інтеграції України від
24.07.2002 р. №218 закріплена антологічна
норма щодо заборони продажу
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів особам, які не досягли 18 років.

Суд зазначає, що факт скоєння ОСОБА_1.
адміністративного правопорушення
передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, а саме
продажу 18.02.2014 року пляшки
слабоалкогольного напою "BEERMix" особам,
які не досягли 18 років (ОСОБА_3 та
ОСОБА_4) підтверджується наявними в
матеріалах справи доказами, а саме
копією протоколу про адміністративне
правопорушення №010342 від 18.02.2012 р.,
поясненнями ОСОБА_1, та неповнолітніх
осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Зі змісту пояснень гр. ОСОБА_1 слідує, що
вона продала пляшку слабоалкогольного
напою "BEERMix" особам, які не досягли 18
років (ОСОБА_3 та ОСОБА_4), віком та
наявністю документів яких не
цікавилась. В поясненнях зазначено, що
вони написані зі слів вірно та
прочитані.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 15-3 Закону, продавець
пива (крім безалкогольного),
алкогольних, слабоалкогольних напоїв,
вин столових або тютюнових виробів
зобов'язаний отримати у покупця, який
купує пиво (крім безалкогольного),
алкогольні напої, слабоалкогольні
напої, вина столові або тютюнові
вироби, паспорт або інші документи, які
підтверджують вік такого покупця, якщо
у продавця виникли сумніви щодо
досягнення покупцем 18-річного віку. У
разі відмови покупця надати такий
документ, продаж пива (крім
безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
або тютюнових виробів такій особі
забороняється.

Суд зауважує, що положення ст. 15-3 Закону
України №481/95-ВР носять імперативний
характер та підлягають обов'язковому
виконанню усіма суб'єктами
господарювання.

В судовому засіданні знайшов
підтвердження той факт, що у ОСОБА_1 не
виникло сумніву щодо досягнення
гр..ОСОБА_3 та ОСОБА_4. віку, з якого
дозволяється продаж алкогольних
напоїв, однак продавець не
скористалась правом на отримання від
покупців документів, що підтверджують
вік та відмови у продажу алкогольних
напоїв.

Суд зазначає, що додатковим доказом
факту реалізації неповнолітнім особам
слабоалкогольного виробу є постанова
№ 1 адміністративної комісії при
виконавчому комітеті Великобурлуцької
селищної ради від 25.05.2014 року винесеною
на підставі складеного працівниками
Великобурлуцького РВ ГУМВС України в
харківській області протоколу про
адміністративне правопорушення, №010342
від 18.02.2014 року, якою гр. ОСОБА_1 було
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу у
розмірі 510 грн. за порушення ч.2 ст. 156
КУпАП. Даний штраф було сплачено гр.
ОСОБА_1 у повному обсязі, що
підтверджується квитанцією від 12.03.2014
року, тобто фактично визнано скоєне
правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України
№481/95-ВР, за порушення норм цього Закону
щодо виробництва і торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами
посадові особи і громадяни
притягаються до відповідальності
згідно з чинним законодавством.

За порушення частини 1 статті 15-3 Закону
України №481/95-ВР абзацом 9 частини 2
статті 17 цього ж Закону передбачено
застосування фінансових санкцій у
вигляді штрафу у розмірі 6800,00 грн.

У відповідності до п. 5 Порядку
застосування фінансових санкцій,
передбачених статтею 17 Закону України
"Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів", затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 02.06.2003 р. №790 (далі - Порядок №790),
підставою для прийняття рішення про
застосування фінансових санкцій є:
матеріали правоохоронних, податкових
та інших органів виконавчої влади щодо
недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог
законодавчих та інших
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Згідно п. 6 Порядку №790, рішення про
застосування фінансових санкцій,
передбачених пунктом 2 цього Порядку,
приймаються керівником, а у разі його
відсутності - заступником керівника
органу, який видав ліцензію на право
торгівлі алкогольними напоями і
тютюновими виробами (Департамент
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації, його регіональні
управління та їх територіальні
підрозділи).

Відповідно до п. 10 Порядку №790, у разі
невиконання суб'єктом підприємницької
діяльності рішення про застосування
фінансових санкцій протягом 30 днів
після його отримання, сума санкцій
стягується на підставі рішення суду.

Враховуючи наведене, з урахуванням
того, що ОСОБА_1 визнала факт скоєння
правопорушення, суд вважає доведеним
висновок відповідача про порушення
позивачем вимог ст. 15-3 Закону України
№481/95-ВР, в частині реалізації
слабоалкогольних напоїв особам, що не
досягли 18 років на підставі
оскаржуваного рішення.

Щодо твердження позивача про повторне
накладення на ФОП ОСОБА_1 фінансових
санкцій за умови сплати штрафу,
передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, суд вважає
за потрібне зауважити наступне.

Види адміністративно-господарських
санкцій, умови та порядок їх
застосування визначаються цим
Кодексом, іншими законодавчими актами.
Адміністративно-господарські санкції
можуть бути встановлені виключно
законами.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 238
Господарського кодексу України (далі -
ГК України) визначено, що за порушення
встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської
діяльності до суб'єктів господарювання
можуть бути застосовані
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

Одним із видів цих санкцій згідно зі
статтею 239 цього Кодексу є
адміністративно - господарський штраф,
яким відповідно до частини першої ст. 241
ГК України є грошова сума, що
сплачується суб'єктом господарювання
до відповідного бюджету у разі
порушення ним встановлених правил
здійснення господарської діяльності.
Перелік порушень, за які можуть
стягуватися
адміністративно-господарські штрафи,
розмір і порядок їх стягнення
визначаються законами, що регулюють
податкові та інші відносини, у яких
допущено правопорушення.

Відповідно до приписів ч.2 ст.156 КУпАП,
порушення працівником підприємства
(організації) торгівлі або
громадського харчування правил
торгівлі пивом (крім безалкогольного),
алкогольними, слабоалкогольними
напоями і тютюновими виробами,тягне за
собою накладення штрафу від тридцяти
до ста неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Отже, за реалізацію слабоалкогольних
напоїв особам, які не досягли 18 років,
передбачена відповідальність як
посадових осіб та громадян, які
безпосередньо здійснили цю реалізацію,
так і суб'єкта господарювання, який
займається діяльністю з продажу пива
(крім безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
та тютюнових виробів. Як вбачається з
матеріалів справи та підтверджується
поясненнями позивача, безпопесередній
продаж слабоалкогольного напою
здійснила саме ОСОБА_1 у приміщенні
магазину, який належить їй, як фізичній
особі-підприємцю.

Частиною четвертою статті 17 Закону
України від 19.12.95 N 481/95 "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" (далі - Закон) визначено
компетенцію органів, уповноважених
застосовувати штрафні санкції за
порушення норм цього Закону.

У свою чергу згідно з підпунктом 54.3.3
пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу
України контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, зокрема якщо
згідно з податковим та іншим
законодавством особою, відповідальною
за нарахування сум податкових
зобов'язань з окремого податку або
збору, застосування штрафних
(фінансових) санкцій та пені, у тому
числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган.

Наведена норма в імперативному порядку
зобов'язує контролюючий орган
визначити суму грошових зобов'язань за
штрафними санкціями платникові
податку в тому разі, якщо таким
платником порушено норми
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на відповідний орган.

Визначений аналізованою законодавчою
нормою обов'язок контролюючого органу
є безумовним і виникає в тому разі, коли
контролюючим органом виявлено
відповідні порушення, що тягнуть за
собою застосування до платника
податків штрафних санкцій.

Водночас статтею 113 Податкового
кодексу України передбачено, що
штрафні (фінансові) санкції
застосовуються також і за порушення
вимог іншого, крім податкового,
законодавства, якщо контроль за
дотриманням відповідних норм
покладено на контролюючі органи.

Таким чином, обов'язком контролюючих
органів у розумінні Податкового
кодексу України є визначення суми
грошових зобов'язань у вигляді
штрафних санкцій за порушення норм
іншого, крім податкового,
законодавства, якщо контроль за
дотриманням відповідних норм
покладений на контролюючі органи.

Зазначене поширюється також і на
санкції за порушення норм
законодавства, що регулює обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, оскільки контроль за
дотриманням відповідних норм
покладено на органи доходів і зборів
України.

При цьому відповідно до підпункту 14.1.39
пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу
України грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється саме з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, а
також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

З наведеного визначення випливає, що
поняття грошового зобов'язання охоплює
всі суми коштів, які підлягають сплаті
як штрафні санкції за порушення вимог
законодавства, дотримання якого
контролюють контролюючі органи. Не є
винятком і штрафні санкції за
порушення законодавства, яке регулює
обіг спирту етилового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів. Вказана
правова позиція узгоджується з
позицією Вищого адміністративного
суду України, викладеною в Листі від
28.03.2014року № 375/11/14-14.

З огляду на зазначене, суд вважає за
потрібне зауважити, що позивач
помилково ототожнює поняття штраф за
скоєння адміністративного
правопорушення, який передбачений
нормами КУпАП України, та штраф як
господарська санкція, які мають різну
юридичну природу, є різними видами
юридичної відповідальності та
застосовується незалежно один від
одного.

Відтак, зважаючи на встановлені у
справі обставини та з огляду на правові
приписи законодавства, яке регулює
спірні правовідносини, суд дійшов
висновку про правомірність винесення
спірного рішень про застосування до
позивача фінансових санкцій.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на зазначене, суд дійшов
висновку, що приймаючи оскаржуване
рішення про застосування до позивача
фінансових санкцій, контролюючий орган
діяв у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, а також з використанням
повноважень, з метою, з якою ці
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно та розсудливо.

Позивачем же, в порушення вимог ч. 1 ст. 72
КАС України, не було надано належних та
допустимих доказів відсутності в діях
порушення вимог Закону України
№481/95-ВР.

Підсумовуючи вище викладене, суд
приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги є не обґрунтованими, а
відтак задоволенню не підлягають.

Судові витрати підлягають розподілу
відповідно до положень ч. 1 ст. 94 КАС
України

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128,
159, 160- 163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Вовчанської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування рішення про застосування
фінансових санкцій - залишити без
задоволення.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом десяти днів з дня її
проголошення, у разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено
15.10.2014року.

Суддя
Горшкова О.О.