Справа № 521/11918/14-а
Суддя: Гуревський В. К.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/521/360/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року
м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, в
складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.,

при секретарі - Гресько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Інспектора ДПС РДПС ВДАІ м.
Харкова Фідоркана Станіслава
Сергійовича про скасування постанови
про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 08 липня 2014 року
звернувся до суду з адміністративним
позовом, в якому просить суд визнати
недійсною та скасувати постанову серії
ПС1 № 345897 від 29 червня 2014 року за
порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху
України щодо притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу про
адміністративне правопорушення щодо
позивача закрити, посилаючись в
обґрунтування своїх вимог на такі
обставини. 29 червня 2014 року
відповідачем було винесено постанову
серії ПС1 № 345897 про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою на нього було
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в сумі 255,0 грн. На думку
позивача винесена постанова є
безпідставною, не базується на
належних доказах, зазначене
правопорушення не відповідає
обставинам справи, а постанова не
відповідає вимогам закону та підлягає
скасуванню. На підставі викладеного, а
також оскільки вирішення даного
питання іншим порядком не є можливим,
позивач вимушений звернутися до суду.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час і місце судового
засідання повідомлявся.

Суд, вивчивши адміністративну справу,
встановивши факти та відповідні до них
правовідносини, прийшов до наступного.

29 червня 2014 року інспектором ДПС РДПС
ВДАІ м. Харкова старшими сержантом
Фідоркан Станіславом Сергійовичем
винесено постанову серії ПС1 № 345897 від
29 червня 2014 року за порушення п. 12.4
Правил дорожнього руху України щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122
КУпАП та було накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 255,0 гривень.

В постанові про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 345897 від 29
червня 2014 року, зазначено, що 29 червня
2014 року о 15 годині 57 хвилин у м. Харкові
по пр. 50 років СРСР гр. ОСОБА_1 керував
транспортним засобом марки „КІА Sportage",
д/н. ВН 5203 СН, зі швидкістю 83 км/г, при
обмежені швидкості руху в населеному
пункті, рух транспортних засобів
дозволяється зі швидкістю не більше 60
км/г, тобто перевищив швидкість на 23
км/г, яка вимірювалась приладом «Візир»
№0711183.

Оцінюючи матеріали справи, заслухавши
пояснення ОСОБА_1 суд дійшов такого.
Позивач пояснив, що 29 червня 2014 року він
керував автомобілем „КІА Sportage", д/н. ВН
5203 СН по пр. 50 років СРСР в м. Харків зі
стороні пр. Московський та приблизно о
16 годині 05 хвилин, він був зупинений
інспектором ДПС РДПС ВДАІ м. Харкова
старшім сержантом Фідоркан
Станіславом Сергійовичем, який вказав,
що причиною зупинки транспортного
засобу є начебто порушення ним
швидкісного режиму в населених пунктах
не обмеженого іншими дорожніми
знаками, де він, начебто, рухався зі
швидкістю 83 км/годину, чим порушив
вимоги п.12.4 Правил дорожнього руху, за
що передбачена відповідальність ч. 1 ст.
122 КУпАП. Як доказ Інспектор показав
кадр зйомки на вимірювальному приладі
«Візир» № 0711183, де видно, як автомобіль
позивача наполовину загороджує стовп і
спробу обгону його автомобіля іншим
транспортним засобом зі швидкістю 83
км/г., а швидкість, що відображалася на
другому кадри тільки з його
автомобілем становила 77 км/г. Будь-яких
доказів, що вказана швидкість 83 км/г
відноситься саме до автомобіля
позивача, інспектор надати відмовився.

Тобто, позивач вважає, що швидкість
зазначена на вимірювальному приладі
«Візир» не належить його автомобілю,
оскільки під час руху його наздогнав
інший транспортний засіб, який рухався
значно більшою швидкістю, і зробив
спробу обгону автомобіля позивача, але
помітивши патрульний автомобіль ДПІ,
розташувався поруч з його авто. Про це
позивач зазначив у поясненнях
інспектору, це чітко видно на відео.
Даний вимірювальний прилад - «Візир»
може фіксувати швидкість будь якого
транспортного засобу, який знаходиться
в полі дії «Візира» (400 метрів), і
максимальна швидкість будь якого з цих
транспортних засобів, буде приписана
тому автомобілю, на який направлений
об'єктив «Візира». Це було доведено при
тест контролі вимірювального приладу
«Візир», проведеним на замовлення
автожурналу «Авторев'ю». Можливість
помилки визнає і виробник
вимірювального пристрою. Із офіційного
пояснення фірми-виробника
вимірювального приладу «Візир» на
адвокатський запит видно, що для
досягнення більш точного результату
необхідно, щоб в кадрі відображалася
вся дорога і зображений один-єдиний
автомобіль, про що свідчить лист від 28
квітня 2009 року за вих. №114.

Згідно позиції позивача відповідно до
ст. 10-15 Закону України «Про метрологію
та метрологічну діяльність», на
вимірювання у сфері, у якій їх
результат можуть бути використані у
якості доказу по справі,
розповсюджується державний
метрологічний нагляд. За таких умов
кожен засіб вимірювальної техніки має
бути укомплектований документами про
допуск даного типу засобів
вимірювальної техніки для
використання в Україні, та про повірку
даного примірника засобу
вимірювальної техніки. Наданий
сертифікат перевірки приладу не мав
мокрої печатки відповідного органу.
Крім того грубо порушено Наказ
Міністерства внутрішніх справ України
від 27 березня 2009 року № 111, а саме: 18.10.
забороняється використовувати під час
несення служби технічні засоби та
прилади, які не сертифіковані в Україні
та не пройшли перевірку або мають
свідоцтво про перевірку, термін дії
якого минув. Не зважаючи на це,
інспектор ДАІ склав протокол про
адміністративне порушення та
постанову притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ст. 122 ч. 1 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 09 липня 2014 року зобов'язано
РДПС ВДАІ м. Харкова надати суду
відеозапис правопорушення, яке сталося
29 червня 2014 року о 15 год. 57 хв. в м.
Харків, пр-т. 50 років СРСР, 151, за участі
автомобіля марки "KIA SRORTAGE", державний
номер НОМЕР_1, яким керував громадянин
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно листа РДПС ВДАІ м. Харкова від 10
вересня 2014 року за №38/2784, вбачається, що
відеозапис правопорушення, яке сталося
29.06.2014 року о 15 годині 57 хвилин в м.
Харкові по пр-ту 50 років СРСР в районі
будинку № 151 за участю автомобіля марки
«КІА SRORTAGE», державний номерний знак
НОМЕР_1, яким керував гр. ОСОБА_1, надати
не мають можливості, оскільки база
даних у РДПС ВДАІ м. Харкова
зберігається лише протягом двох
місяців через невелику спроможність
архівуючи засобів зберігати
накопичувану інформацію.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі
про адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Судом береться також до уваги той факт,
що відповідно до вимог ч. 6 ст. 107 КАС
України судом відповідачам
надсилались копії ухвали про відкриття
провадження по справі з копіями
позовної заяви та доданих до неї
документів. У запропонований судом
строк та протягом всього розгляду
справи письмових заперечень проти
позову та доказів до суду не надходило.

Відповідно до ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Таким чином
з врахуванням процесуальних
особливостей адміністративного
судочинства доведення факту
неправомірності дій позивача,
покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 66 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Судом під час
розгляду позову встановлені обставини,
які підтверджують позов, та які
враховуються судом при винесенні
постанови.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.
Судом враховується положення ст. 55
Конституції України, згідно з якою
права і свободи людини і громадянина
захищаються судом. Відповідно до ст. 11
КАС України суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.
Способи захисту прав та законних
інтересів позивача (невичерпний
перелік) передбачені ст. 105 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України
суд може прийняти постанову про
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення. Відповідно до ст. 293 КУпАП
орган (посадова особа) при розгляді
скарги або протесту на постанову по
справі про адміністративне
правопорушення перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
приймає одне з таких рішень: 1) залишає
постанову без зміни, а скаргу або
протест без задоволення; 2) скасовує
постанову і надсилає справу на новий
розгляд; 3) скасовує постанову і
закриває справу; 4) змінює захід
стягнення в межах, передбачених
нормативним актом про
відповідальність за адміністративне
правопорушення, з тим, однак, щоб
стягнення не було посилено.

Таким чином суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, оскільки особа,
притягнута до відповідальності не
скоювала адміністративного
правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 171-2 КАС України
рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 122, 251, 254, 268, 280 КУпАП,
ст.ст. 2, 10, 11, 12, 66, 69, 71, 86, 159-163, 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ПС1 № 345897 від
29 червня 2014 року за порушення п. 12.4
Правил дорожнього руху України щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122
КУпАП.

Провадження по справі щодо притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП -
закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя
Гуревський В.К.