Справа № 817/3016/14
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2014-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Зозуля
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
УХВАЛА

іменем України

"19" жовтня 2014 р.
Справа № 817/3016/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Франовської К.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

при секретарі
Марчук Ю.А. ,

за участю представника відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Кандидата
в народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі №152
ОСОБА_4 на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"15" жовтня 2014 р. у справі за позовом
Кандидата в народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі №152
ОСОБА_4 до Кандидата в народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі №152 ОСОБА_5, треті
особи- Політична партія "Блок Петра
Порошенка" , Рівненський тижневик
"Льонокомбінат" , Окружна виборча
комісія одномандатного виборчого
округу №152 провизнання незаконними
дій та зобов'язання вчинення певних дій
,

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2014 року кандидат в народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі №152 , висунутий
політичною партією "Народний фронт"
ОСОБА_4 звернувся в Рівненський
окружний адміністративний суд з
позовом до кандидата в народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі №152, самовисуванця
ОСОБА_5 , в якому просив :

-визнати незаконними дії кандидата у
народні депутати України ОСОБА_5 щодо
виготовлення та розповсюдження
друкованих матеріалів передвиборчої
агітації у м.Рівне із використанням
безпідставних заяв про підтримку
політичною партією "Блок Петра
Порошенка" ОСОБА_5 та використання
стилю агітаційних матеріалів одного
типу з агітаційними матеріалами
Політичної партії "Блок Петра
Порошенка", та логотипами Політичної
партії "Блок Петра Порошенка" ;

-встановити порушення кандидатом у
народні депутати України ОСОБА_5
Закону України "Про вибори народних
депутатів України";

-зобов"язати кандидата у народні
депутати України ОСОБА_5 припинити
розміщення рекламної продукції із
використанням логотипів (найменувань)
та стилю агітаційної продукції
політичної партії "Блок Петра
Порошенка";

-зобов"язати кандидата в народні
депутати України ОСОБА_5 спростувати
поширену неправдиву інформацію, шляхом
публічного повідомлення відомостей
про те, що він не є кандидатом у народні
депутати України, якого підтримує
політична партія "Блок Петра Порошенка"
та не має відношення до Політичної
партії "Блок Петра Порошенка".

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 15 жовтня 2014
року у позові кандидата в народні
депутати України ОСОБА_4 відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням,
ОСОБА_4 звернувся до Житомирського
апеляційного адміністративного суду з
апеляційною скаргою, в якій порушує
питання про зміну постанови суду
першої інстанції, а саме :

-виключити з мотивувальної частини
постанови покликання суду на те, що
стаття 74 Закону України "Про вибори
народних депутатів України " не містить
серед переліку обмежень щодо ведення
передвиборчої агітації заборону
вчиняти дії партії чи кандидату в
народні депутати України щодо
підтримки у передвиборчій агітації
іншої політичної партії чи кандидата у
народні депутати України ;

-виключити з мотивувальної частини
постанови суду покликання на рішення
Європейського Суду з прав людини у
справі "Українська Прес-Група" проти
України " від 29 березня 2005 року № 72713/01.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
поза увагою суду залишились приписи
Закону України " Про вибори народних
депутатів України", які містяться в ст.74
та ч.6,8 ст.68, якими заборонено
здійснення підтримки у виборчій
агітації іншої політичної партії чи
кандидата у народні депутати України, а
фінансування заходів передвиборчої
агітації з власного фонду можливе лише
на "власну підтримку", а порушення цих
вимог призведе до того, що передвиборча
агітація одного суб"єкта виборчого
процесу буде профінансована за рахунок
виборчого фонду іншого суб"єкта , що
також є порушенням ч.6 ст.68 Закону.

Що стосується рішення ЄСПЛ, наведеного
у оскаржуваній постанові, то , на думку
ОСОБА_4, у даній справі воно
застосуватись не може.

В решті рішення не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини та матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін, мотивуючи це
наступним.

Основні засади, організація і порядок
проведення виборів народних депутатів
визначає Закон України «Про вибори
народних депутатів України» від 17
листопада 2011 року № 4061-VI (далі за
текстом - Закон).

Статтею 1 Закону встановлено, що
виборчий процес - це здійснення
суб'єктами, визначеними статтею 12
цього Закону, виборчих процедур,
передбачених цим Законом.

За змістом частини 5 статті 11 Закону
проведення передвиборної агітації є
одним із етапів виборчого процесу.

Згідно з частиною 1 статті 68 Закону
передвиборна агітація - це здійснення
будь-якої діяльності з метою
спонукання виборців голосувати за або
не голосувати за певного кандидата у
депутати або партію - суб'єкта
виборчого процесу. Передвиборна
агітація може здійснюватися в
будь-яких формах і будь-якими засобами,
що не суперечать Конституції України
та законам України.

Відповідно до частини 2 статті 68 Закону
передвиборна агітація здійснюється,
зокрема, у формі розміщення друкованих
агітаційних матеріалів чи політичної
реклами на носіях зовнішньої реклами.

За визначенням частини 3 статті 68
Закону, політична реклама - це
розміщення або поширення матеріалів
передвиборної агітації за допомогою
рекламних засобів. До політичної
реклами належить також використання
символіки або логотипів партій -
суб'єктів виборчого процесу.

Частиною 5 статті 69 Закону встановлено,
що кандидат у депутати, зареєстрований
в одномандатному окрузі, на власний
розсуд може виготовляти матеріали
передвиборної агітації за рахунок і в
межах коштів виборчого фонду.

Отже, одним із видів агітаційних
матеріалів є політична реклама, що може
використовувати партійну символіку,
логотипи партій інші графічні,
аудіо-візуальні твори, тексти та
повідомлення, що розміщуються
кандидатами на рекламних засобах з
метою спонукання виборців голосувати
за певного кандидата.

Засади рекламної діяльності,
відносини, що виникають у процесі
виробництва, розповсюдження та
споживання політичної реклами
регулюються Законом України «Про
рекламу», з особливостями,
встановленими нормативно-правовими
актами у сфері виборів та референдуму.

Суд встановив, що, висунутий політичною
партією "Народний фронт" , позивач
ОСОБА_4 постановою Центральної
виборчої комісії №1086 від 23.09.2014 року
зареєстрований кандидатом у народні
депутати України в одномантатному
виборчому окрузі №152.

Постановою Центральної виборчої
комісії №1058 від 22.09.2014 року відповідач
ОСОБА_5, який не є членом політичної
партії «Народний фронт» чи «Блок Петра
Порошенка», зареєстрований кандидатом
у народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі №152
як самовисуванець.

Суд встановив, що 10 жовтня 2014 року
Рівненським тижневиком "Льонокомбінат"
на сторінці 3 у блоці "передвиборча
агітація" було розміщено статтю під
назвою "За приклад усій Україні".

Як вбачається із даного друкованого
агітаційного матеріалу, текст
публікації поданий у формі інтерв"ю
Голови РОО "Блок Петра Порошенка"
ОСОБА_8 та власника Рівненського
льонокомбінату ОСОБА_5, яке вони дали
тижневику під час зустрічі з бійцями та
офіцерами 30-ї механізованої бригади. В
інтерв"ю, ОСОБА_8 сказав :" Ми,
представники Блоку Петра Порошенка, як
команда Президента, підтримуємо і
будемо підтримувати ОСОБА_5 у всіх його
починаннях для розвитку галузі легкої
промисловості України та економіки
нашої держави загалом. І такі люди, як
він, безумовно, створять нову якість
нашого парламенту і нову якість
української політики, засновану на
конкретних державницьких справах"( за
текстом тижневика).

Крім того, у цьому ж номері випуску
тижневика "Льонокомбінат" на першій
сторінці у блоці" передвиборча
агітація" міститься передвиборча
агітація кандидата у народні депутати
України в одномандатному окрузі №152
ОСОБА_5 із зображенням широкої косої
смуги червоного кольору з написом "Час
єднатись".

Зазначені обставини не заперечувались.

На переконання позивача, оформлення
вказано видання відповідача повторює
сукупність елементів зовнішнього
оформлення політичної реклами, яка
використовується для передвиборної
агітації політичною партією «Блок
Петра Порошенка».

Позивач стверджує, що дії відповідача
із використання у передвиборній
агітації політичної реклами, зразок
якої доданий до матеріалів справи, є
порушенням вимог ст.68,69,74 Закону
України "Про вибори народних
депутатів", оскільки таким чином
відповідач розповсюджує завідомо
недостовірні відомості про себе щодо
належності до політичної партії «Блок
Петра Порошенка », вводячи таким чином
в оману виборців.

Статтею 1 Закону України «Про рекламу»
визначено, що недобросовісна реклама -
це реклама, яка вводить або може ввести
в оману споживачів реклами,
завдати шкоди особам, державі
чи суспільству внаслідок неточності,
недостовірності, двозначності,
перебільшення, замовчування,
порушення вимог щодо часу, місця і
способу розповсюдження.

Суд зазначає, що під поширенням
інформації, що вводить в оману,
необхідно розуміти повідомлення
суб'єктом, одній, кільком особам або
невизначеному колу осіб, у тому числі в
рекламі, неповних, неточних,
неправдивих відомостей, зокрема
внаслідок обраного способу їх
викладення, замовчування окремих
фактів чи нечіткості формулювань, що
вплинули або можуть вплинути на наміри
цих осіб.

З аналізу положень Закону та Закону
України «Про рекламу» слідує, що
політичною рекламою фактично є
матеріал, емоційно забарвлений за
змістом і лаконічний за формою, якій
містить агітаційні гасла, символіку,
логотип, тощо.

Як вбачається з доданих матеріалів
передвиборчої агітації кандидата у
народні депутати ОСОБА_5, політична
реклама відповідача є полотном, що
розділене під кутом із зображенням
фото відповідача, тексту, нанесеного
червоним( на білому фоні) та білими
корльорами( на червоному фоні)
паралельно куту, яким поділено
зображення, наступного змісту: " ОСОБА_5
" Час єднатись і перемагати !"

Постановою Кабінету Міністрів України
від 13 липня 2001 року № 840 «Про реалізацію
статей 9, 11 Закону України «Про
політичні партії в Україні»
встановлено, що відповідно до Закону
України "Про політичні партії в
Україні" політична партія може мати
власну партійну символіку: партійний
гімн, прапор, розпізнавальний знак,
девіз.

З аналізу положень вказаної постанови
вбачається, що відомості про види, опис
зображення прапора, розпізнавального
знаку, тексту партійного девізу, гімну,
а також порядок виготовлення і
використання партійної символіки
затверджується рішенням
уповноваженого органу політичної
партії та реєструється у Реєстрі
символіки об'єднань громадян, ведення
якого покладено на Мін'юст.

Втім, доказів про затвердження
політичною партією «Блок Петра
Порошенка» видів та опису партійної
символіки, порядок її використання
третіми особами, позивачем суду не

надані.

З відомостей, розміщених у відкритих
джерелах, зокрема у Реєстрі символіки
політичних партій України, що
міститься на офіційній сторінці
Державної реєстраційної служби
України в мережі Інтернет (посилання
http://www.drsu.gov.ua/show/226) судом з'ясовано, що
Реєстр не містить відомостей про
партійну символіку «Блоку Петра
Порошенка».

Разом з тим, судом порівняно зразок
реклами відповідача з рекламою
кандидатів від політичної партії «Блок
Петра Порошенка», зразки якої надані
представниками сторін та встановлено,
що вказані агітаційні матеріали не є
тотожними, та попри схожість окремих
елементів оформлення, зокрема
кольорової гами, у цілому не дають
підстав однозначно стверджувати про
намагання позивача сформувати у
виборців враження приналежності
кандидата у народні депутати ОСОБА_5 до
«Блоку Петра Порошенка».

Тотожність окремих елементів
агітаційних матеріалів, таких як
кольорова гама, місце розташування
написів не є достатнім для введення в
оману виборців під час свого
волевиявлення.

Таким чином, виконання зовнішньої
реклами у вигляді плакату, що
розділений на частини білого і
червоного кольору із нанесенням тексту
під певним кутом не є використанням
партійної символіки політичної партії
«Блок Петра Порошенка», оскільки такий
спосіб ідентифікації вказаної партії
ніким не встановлено.

За таких обставин, суд вважає
недоведеним зазначене в позовній заяві
твердження про порушення відповідачем
правил використання символіки та
логотипів політичних партій, членом
яких не являється відповідач.

Водночас, суд звертає увагу, що статтею
68 Закону закріплено право за
кандидатами здійснювати передвиборну
агітацію у будь-яких формах і
будь-якими засобами, якщо вони не
суперечать законам України.

Суд також звертає увагу , що
застосування пункту 10 статті 74 Закону
щодо заборони розповсюдження завідомо
недостовірних або наклепницьких
відомостей можливе лише за умови
наявності судового рішення, що набрало
законної сили, та яким встановлено
недостовірність або наклепницьких
характер відповідних відомостей.

Отже, необхідною умовою для визнання
дій суб'єкта виборчого процесу такими,
що порушують встановлену пунктом 10
статті 74 Закону заборону у проведенні
передвиборної агітації є попереднє
встановлення судом факту
недостовірності розповсюджуваних про
кандидата відомостей.

Разом з тим, наявні у матеріалах справи
докази, пояснення сторін не дають
підстави стверджувати про здійснення
відповідачем передвиборної агітації,
що супроводжується наданням виборцям
недостовірної інформації про себе або
інших кандидатів, введення їх в оману.

Твердження з приводу тотожності
сукупності певних елементів реклами,
таких як колір та нанесення тексту під
кутом, за відсутності використання
кандидатом встановленої символіки і
логотипів, чи прямого посилання в
тексті на конкретну політичну партію,
на переконання суду, не є достатнім для
висновку про недостовірність
відомостей, що містяться в рекламних
плакатах відповідача. Судом також
взято до уваги, що будь-яких доказів на
підтвердження зазначених тверджень
позивачем суду не надано, а зазначені
висновки є припущенням.

Враховуючи, що висновки про
недостовірний чи наклепницький
характер відомостей про відповідача не
підтверджуються наявними у матеріалах
справи доказами, порушень відповідачем
обмежень проведення передвиборної
агітації, передбачених частиною 10
статті 74 Закону України «Про вибори
народних депутатів України», судом не
встановлено.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що належними є докази,
які містять інформацію щодо предмету
доказування.

Тобто, в даному випадку тягар
доказування покладається на позивача,
який має довести ті обставини, на яких
ґрунтуються його вимоги.

Аналізуючи чинне законодавство та
обставини справи суд приходить до
висновку, що позивачем належними та
допустимими доказами не доведені ті
обставини, на які він посилається.

Водночас, недостовірний або
наклепницький характер інформації,
викладеної в агітаційних матеріалах
відповідача, судом не встановлений.

Що стосується доводів апеляційної
скарги про безпідставне посилання
судом в рішенні на рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Українська Прес-група проти
України» від 29 березня 2005 р. (заява №
72713/01) 1, то колегія суддів апеляційного
суду зазначає.

У даній справі відомі політичні діячі
оскаржували на національному рівні
поширення про них неправдивої
інформації у газеті «День» (власник -
«Українська Прес-група»), і національні
суди прийняли рішення про
відшкодування їм моральної шкоди, у
зв'язку із чим «Українська Прес-група»
(заявник) звернулася до Європейського
суду за захистом права, передбаченого
статтею 10 Європейської конвенції.

Європейський суд дійшов висновку, що
«українське право і практика чітко
запобігали тому, щоб суди розрізняли
оціночні судження, справедливі
коментарі чи твердження, що не
підлягають доказуванню, а отже, містили
не гнучкі елементи, які в разі їх
застосування могли стати причиною
прийняття рішень, що не узгоджуються зі
статтею 10 Конвенції». «У статтях про
політичних діячів висловлювалося
оціночні судження, які, будучи
використаними в ході політичної
риторики, не підлягали доведенню, що не
було враховано національними судами».
«Хоч публікації про політичних діячів
і містили критику та були образливими і
навіть шокуючими, проте політичні
лідери, обираючи свою професію, були
відкритими для суворої критики і
пильного нагляду; це є той тягар, який
політики мають прийняти в
демократичному суспільстві».

Таким чином Європейський суд вказав, що
«українські суди перейшли межу
розсуду, визнання заявника винним у
наклепі було вочевидь непропорційним
меті, що переслідувалася, та втручання
у свободу вираження слова не
відповідало нагальній суспільній
необхідності, яка б переважала
суспільний інтерес суспільства у
законній політичній дискусії щодо
передвиборчої кампанії та політичних
фігур, залучених до неї». Тому Суд
вирішив, що мало місце порушення ст. 10
Європейської конвенції.

У справі, що розглядається, не є
предметом судового захисту оціночні
судження, думки, переконання, критична
оцінка певних фактів і недоліків, які,
будучи вираженням суб'єктивної думки і
поглядів відповідача, не можна
перевірити на предмет їх відповідності
дійсності (на відміну від перевірки
істинності фактів) і спростувати, що
відповідає прецедентній судовій
практиці Європейського суду з прав
людини при тлумаченні положень статті .

Отже, посилання суду на зазначене
рішення ЄСПЛ у висновках щодо
можливого введення відповідачем
виборців в оману, недостовірності
інформації, на думку судової колегії, є
невдалим, проте такий висновок, в якому
викладені міркування суду, не є
правовою підставою для скасування чи
зміни судового рішення.

Що стосується висновків суду на
підставі приписів ст.74 Закону України
"Про вибори народних депутатів
України", то цей висновок є наслідком
правозастосування і на юридичну
кваліфікацію обставин не впливає.

Доводи апеляційної скарги в частині
фінансування заходів передвиборчої
агітації (ч.6,8 ст.68 Закону), то такі слід
розцінювати як теоретичне правове
припущення у випадку тлумачення
відповідних норм права. Судове рішення
не може грунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч.1-3 ст.86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Як наслідок, колегія суддів приходить
до висновку, що позивачем не доведено
належними та допустимими доказами тих
обставин, на яких ґрунтуються його
позовні вимоги, зокрема, будь-яких
фактів порушення відповідачем Закону
України «Про вибори народних депутатів
України».

Доводи апеляційної скарги перевірені
судом апеляційної інстанції, визнані
такими, що заслуговують на увагу, проте
на правильність та законність судового
рішення вони не впливають і не
складають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кандидата в народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі №152 ОСОБА_4 залишити
без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "15" жовтня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає..

Головуючий суддя
К.С. Франовська

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Кандидат в народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі №152 ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Кандидат в народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі №152 ОСОБА_5 АДРЕСА_2

4-третій особі: Політична партія "Блок
Петра Порошенка" -
вул.Електриків,29-а,м.Київ,04176,

5- третій особі:Рівненський тижневик
"Льонокомбінат" -
вул.Фабрична,12,м.Рівне,33016,

6 -третій особі:Окружна виборча комісія
одномандатного виборчого округу №152 -
вул.Шевченка,45,м.Рівне,33000,

7- представник позивача: ОСОБА_9 - ,

8- представник позивача: ОСОБА_10 - ,

9- представник третьої особи: ОСОБА_11 - ,