Справа № 2-а-1300/11
Суддя: Кавун Т. В.
Дата ухвалення: 2011-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Маловисківський районний суд
Кіровоградської області
Справа № 2-а-1300/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2011 р. Маловисківський
районний суд Кіровоградської області

в складі:

Головуючої -судді Кавун Т.В.

при секретарі Касьян З.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Мала Виска справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Маловисківської
районної державної адміністрації

про визнання протиправним рішення
суб"єкта владних повноважень та
стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

17.03.2011 року позивач звернувся до суду з
вказаним адміністративним позовом,
посилаючись на те, що він являється
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, віднесеним до
категорії 2, так як визнано
постраждалим внаслідок виконання
роботи при ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно частини 4 ст. 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи",
передбачено, що учасники ліквідації
наслідків на Чорнобильській АЕС 2
категорії мають право на отримання
щорічної грошової допомоги в розмірі 5
мінімальних заробітних плат.

Просить поновити строк звернення до
суду, визнати бездіяльність Управління
праці та соціального захисту населення
у Маловисківському районі,
протиправною. Зобов'язати Управління
праці та соціального захисту населення
у Маловисківському районі
Кіровоградської області здійснити
перерахунок та виплатити йому щорічну
грошову допомогу на оздоровлення за 2007,
2008, 2009, 2010 роки відповідно до ч. 4 ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»- в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат, виходячи
з розміру мінімальної заробітної плати
визначеної законом України «Про
встановлення прожиткового мінімуму та
мінімальної заробітної плати»на
момент виплати, враховуючи нараховані
та виплачені раніше позивачеві суми
щорічної допомоги на оздоровлення за
попередні роки.

В судове засідання представник
позивача не з"явився, надіслав заяву
про розгляд справи у його відсутність,
позовні вимоги підтримав повністю,
посилаючись на обставини викладені в
позові.

Представник відповідача в судове
засідання не з"явився, надіслав заяву
про розгляд справи у його відсутність,
позов не визнав, посилаючись на
письмове заперечення.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії,
що підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 виданого 18.06.1997 року
Кіровоградською обласною державною
адміністрацією.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі та в межах повноважень і у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п.6 ч.І ст.92 Конституції
України виключно законами України
визначаються, зокрема, основи
соціального захисту, а ст. 75
Конституції України встановлено, що
єдиним органом законодавчої влади в
Україні є парламент - Верховна Рада
України.

При цьому, частиною 1 ст. 67 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р.
№ 796- XII встановлено, що розміри доплат,
пенсій і компенсацій підвищується
Кабінетом Міністрів України
відповідно до зміни індексу вартості
життя і зростання мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до ч. З ст. 22 Конституції
України при прийнятті нових законів
або внесення змін до чинних законів, не
допускається звуження змісту або
обсягу існуючих прав і свобод.

Крім того, враховуючи особливий статус
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та
обумовлену необхідність їх
адекватного соціального захисту.
Верховна Рада України 05.10.2006 року
доповнила Закон України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи" статтею 71, в якій
встановлено, що дія положень цього
закону не може призупинятись іншими
законами, крім законів про внесення
змін до цього Закону, і зазначена норма
має пріоритетне застосування.

Відповідно частини 4 ст. 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи",
передбачено, що учасники ліквідації
наслідків на Чорнобильській АЕС 2
категорії мають право на отримання
щорічної грошової допомоги в розмірі 5
мінімальних заробітних плат. Положення
даної статті діяли до прийняття Закону
України «Про Державний бюджет на 2006
рік»від 20.12.2005 року, яким дію абзаців
другого, третього, четвертого, п'ятого,
шостого та сьомого частини першої,
частини третьої, абзаців другого,
третього, четвертого, п'ятого, шостого,
сьомого частини четвертої та частини
сьомої 48 Закону України "Про статусі
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" було зупинено в частині
виплати компенсацій і допомоги.

Законом України від 19.12.2006 року № 489-/
«Про Державний бюджет на 2007 рік»дію
зазначених вище абзаців та частин ст. 13
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
також було зупинено в частині виплати
компенсацій і допомоги в розмірах
відповідно до мінімальної заробітної
плати, проте зупинення визнано таким,
що не відповідає Конституції України (є
неконституційним) згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 09.07.2007
року 6п/2007р.

Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
внесення змін до деяких законодавчих
актів України»від 28.12.2007 року, що набрав
чинності 01.01.2008 року, текст абзаців
другого, третього, четвертого, п'ятого,
шостого та сьомого частини першої,
частини третьої, абзаців другого,
третього, четвертого, п'ятого, шостого,
сьомого частини четвертої та частини
сьомої ст. 48 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" було викладено в такій
редакції: «Одноразова компенсація
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб
віднесених до учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
та смерть яких пов'язана з
Чорнобильською катастрофою, щорічна
допомога на оздоровлення виплачується
в порядку та в розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України». Проте,
вказані зміни визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року № 10-рп/2008 р., а тому з 22.05.2008 року дія
статті 48 Закону була відновлена у
попередній редакції.

Згідно з ч.2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Отже, позивач має право на
отримання грошової допомоги на
оздоровлення.

Твердження відповідача є
протиправним в тій частині, що
відповідно до ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", розмір щорічної допомоги
на оздоровлення нараховувався та
виплачувався відповідно до Постанов
КМУ № 562 від 12.07.2005 року та № 836 від 26.07.1996
року «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», оскільки надання
законодавцем такого права Кабінету
Міністрів України не означає, що
останній, встановлюючи такий порядок,
може допустити звуження змісту та
обсягу прав позивача, встановлених цим
же Законом.

Таким чином, доводи відповідача
про нарахування та виплату щорічної
допомоги на оздоровлення виключно на
нормах, які встановлені Постановами
Кабінету Міністрів України, не можуть
прийматись судом як доказ
правомірності їх діянь, оскільки
вказані правовідносини регулюються
Законами і саме Законом чітко вказаний
розмір такої допомоги.

З довідки вбачається, що
відповідач не проводить виплату в
повному обсязі та виплачує таку
допомогу в розмірі лише 100 грн. 00 коп..

Згідно ст.ст.99, 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Позивачу стало відомо про належні йому
виплати, зокрема про Рішення
Конституційного Суду України від 09.07.2007
року та від 22.05.2008 року, тільки в лютому
2011 року, коли це питання стали широко
висвітлювати у засобах масової
інформації та отримання письмової
відповіді з Управління праці та
соціального захисту населення у
Маловисківському районі.

Відповідно до Віденської Конвенції про
цивільну відповідальність за ядерну
шкоду від 21 травня 1963 року, до якої
Україна приєдналася 12 липня 1996 року
(Закон України «Про приєднання України
до Віденської конвенції про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду»№
334/96-ВР від 12 липня 1996 року) аварія на
ЧАЕС є ядерним інцидентом в тлумаченні
п.п. k та l п. 1 ст. І, Конвенції.
Відповідальність за ядерну шкоду є
абсолютною, а стаття VI Конвенції
передбачає строк позовної давності за
вимогами про відшкодування ядерної
шкоди завданої здоров'ю в тридцять
років.

Тому суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовільнити.

Поновити строк звернення до суду за
захистом порушеного права.

Визнати бездіяльність Управління
праці та соціального захисту населення
у Маловисківському районі,
протиправною.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення у
Маловисківському районі
Кіровоградської області здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1
щорічну грошову допомогу на
оздоровлення за 2007, 2008, 2009, 2010 роки
відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальних захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»- в розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат,
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати визначеної законом
України «Про встановлення
прожиткового мінімуму та мінімальної
заробітної плати»на момент виплати,
враховуючи нараховані та виплачені
раніше позивачеві суми щорічної
допомоги на оздоровлення за попередні
роки з урахування попередніх
нарахувань.

Стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення у
Маловисківському районі
Кіровоградської області 3 грн. 40 коп.
судового збору на користь держави.

Постанова може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
до Маловисківського районного суду
Кіровоградської області апеляційної
скарги на постанову суду протягом 10
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом ч.3 ст. 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Головуюча