Справа № 2а-4496/09
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
Справа № 71807/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді Носа
С.П.

суддів
Кухтея Р.В.

Клюби В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м.Ужгороді на постанову
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 17 червня 2009р.
у адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м.Ужгороді про зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л
А:

13.04.2009р. позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, у якому
просить поновити строк звернення до
суду; визнати неправомірними дії
відповідача щодо невиплати щомісячної
соціальної допомоги, як дитині війни та
стягнути виплати за 2006-2007р.р.

Постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 17 червня 2009р. заявлений
позов задоволено частково. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
м.Ужгороді провести позивачу
нарахування та виплату підвищення до
пенсії, передбаченого ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р.
включно. В решті вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач, який
покликаючись на порушення судом норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову по справі про відмову в
позові.

Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що встановлений ч.1
ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсії
за віком застосовується виключно для
визначення розміру пенсій, призначених
відповідно до зазначеного Закону, і не
може використовуватися для обчислення
надбавок або підвищень інших пенсій;
приписами Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
передбачено проведення фінансування з
Державного бюджету України, а не з
коштів Пенсійного фонду України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України
судом апеляційної інстанції розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
до часткового задоволення, з наступних
підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд виходив з того, що позивач належить
до категорії громадян, на яких
поширюються державні соціальні
гарантії дітей війни, а тому вона має
право на встановлене ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" підвищення до пенсії.

Безспірно встановлено, що позивач є
дитиною війни та відповідно до ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" (у редакції, що була чинною
на час виникнення спірних
правовідносин) мала право на отримання
підвищення виплачуваної їй пенсії за
віком.

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м.Ужгороді.

Відповідач звернувся в суд із заявою в
якій наполягає на тому, що позивачем не
дотримано процесуальних строків для
звернення до суду за захистом своїх
можливих порушених прав, свобод чи
інтересів.

При зверненні до суду позивачем
пропущено річний строк звернення до
суду, передбачений ст.99 КАС України та
не наведено поважних причин його
пропуску.

Відповідно до ст.100 КАС України -
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги дату звернення позивача до суду
із розглядуваним позовом, а саме
21.01.2009р., в той час коли позовні вимоги
сторони по 31.12.2007р., відсутність доказів
поважності причин пропуску строку
звернення до суду, колегія суддів
приходить до висновку про те, що в
поновленні строку звернення до суду
слід відмовити, а адміністративний
позов - залишити без розгляду.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, через що постанова суду
підлягає скасуванню з постановленням
ухвали про залишення позову без
розгляду.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, п.4 ч.1 ст.198, п.4
ст.202, ст.205, 206, 254 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Ужгороді
задоволити частково.

Постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 17 червня 2009р. скасувати та
постановити ухвалу. Відмовити в
поновленні строку звернення до суду.
Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Ужгороді про зобов'язання вчинити
дії, - залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили в суд касаційної
інстанції .

Головуючий суддя:
Нос С.П.

Судді:
Кухтей Р.В.

Клюба В.В.