Справа № 405/11872/13-а (2а-405/803/13)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 серпня 2014 рокусправа № 405/11872/13-а
(2а-405/803/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Мельника В.В.

суддів: Нагорної
Л.М. Юхименка О.В.

за участю секретаря: Шелепової
Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційні скарги Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області, Управління
пенсійного фонду України в м.
Кіровограді на постанову Ленінського
районного суду м. Кіровограда суду від
17 лютого 2014 року у справі №405/11872/13-а;
2-а/405/803/13 за позовом ОСОБА_1 до про
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області, управління
пенсійного фонду України в м.
Кіровограді визнання бездіяльності
неправомірною,- ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної казначейської
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області (далі по
тексту - відповідач), в якому просив
визнати неправомірною бездіяльність
відповідача при виконання виконавчого
документу № 2а-5648/11/1111 від 28.09.2011 року,
визнати незаконною постанову
відповідача № 29033470 від 16.03.2012 року про
закінчення виконавчого провадження;
зобов'язати відповідача відновити
виконавче провадження про примусове
виконання виконавчого листа №
2а-5648//11/1111 від 28.09.2011 року Ленінського
районного суду м. Кіровограда.

Позивач, посилаючись на доводи,
викладені у позовній заяві, зазначив,
що у зв`язку з невиконанням боржником
рішення суду в добровільному порядку,
04.10.2011 року відділом примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області було відкрито виконавче
провадження, але з боку органу
примусового виконання рішень судів не
було вжито всіх передбачених Законом
України «Про виконавче провадження»
заходів з метою своєчасного та повного
виконання рішення суду.

Постановою Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 17 лютого 2014 року у
справі №405/11872/13-а; 2-а/405/803/13
адміністративний позов задоволено
частково; визнано протиправною
бездіяльність відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області в частині виконання
постанови Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 08.07.2011 року про
зобов'язання Управління ПФУ в м.
Кіровограді провести перерахунок та
виплату ОСОБА_1 підвищення пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» у
виконавчому провадженні ВП №29033470 -
повністю; постанову державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області Родченкова В.В. ВП №29033470 від
16.03.2012 року про закінчення виконавчого
провадження - визнати протиправною
повністю. Зобов`язано відділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області відновити
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа №2-а
5648/11/1111від 28.09.2011 року Ленінського
районного суду м. Кіровограда про
зобов'язання Управління ПФУ в м.
Кіровограді провести перерахунок та
виплату ОСОБА_1 підвищення пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни». (суддя
-Плохотніченко Л.І.) (а.с.49-54)

Постанова суду першої інстанції
обґрунтована тим, що з боку відповідача
не було вжито всіх передбачених
законодавством України заходів в
частині виконання постанови
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 08.07.2011 року, відповідно
до якої Управління ПФУ в м.
Кіровограді зобов'язано було
позивачеві провести перерахунок та
виплату підвищеної пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», тобто позовні
вимоги щодо визнання бездіяльності
відповідача підлягають задоволенню.

Відповідач - Відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області, не погодившись з
вищезазначеною постановою суду першої
інстанції у даній адміністративній
справі, подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 17 лютого 2014 року у
справі №405/11872/13-а; 2-а/405/803/13 та
відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач зазначає, що в
зв'язку з відсутністю фінансування
боржник немає можливості виконати
рішення.

Управління пенсійного фонду України в
м. Кіровограді (далі по тексту -
заявник), не погодившись з
вищезазначеною постановою суду першої
інстанції у даній адміністративній
справі, також подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 17 лютого 2014 року у
справі №405/11872/13-а; 2-а/405/803/13.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги управління Пенсійного фонду
України в м. Кіровограді зазначає, що
судом першої інстанції не надано
належну оцінку доказам, чим порушено
норми ст. 69, 70, 71 КАС України.

Позивач, відповідач та заявник
апеляційної скарги про дату, час і
місце розгляду справи повідомлялися у
встановленому порядку, своїх
представників для участі у її розгляді
не направили.

За таких обставин колегія суддів
ухвалила розглянути справу без участі
представників сторін по справі та
заявника.

У судовому засіданні, дослідивши
доводи апеляційних скарг та вивчивши
матеріали справи у їх сукупності,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги не підлягають задоволенню з
огляду на такі підстави.

Судом встановлено, що 04.10.2011 року
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області Родченковим
В.В. було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№29033470 про зобов'язання УПФ в м.
Кіровограді Кіровоградської області з
08 грудня 2010 року по 18 червня 2011 року
здійснити перерахунок і виплатити
ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі
30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» із
врахуванням виплачених відсотків. Дана
постанова підлягала негайному
виконанню. При цьому державним
виконавцем боржнику було надано
семиденний строк на добровільне
виконання рішення суду.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що 16.03.2012 року державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області Родченковим В.В. винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження ВП №29033470 з мотивів
відсутності коштів для нарахування та
виплати визначеної постановою суду
надбавки, а також у зв'язку з прийняттям
законодавчих та підзаконних
нормативно-правових актів, якими
передбачено розміри виплат громадян
відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» та
Закону України «Про державний бюджет
України на 2012 рік», а також рішення
Конституційного Суду України №1-11/2012
від 25.01.2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст.2 Закону України
«Про виконавче провадження» примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка
входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Статтею 6 зазначеного Закону
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону
України «Про виконавче провадження»
державною виконавчою службою
підлягають виконанню такі виконавчі
документи: виконавчі листи, що
видаються судами, та накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначено Законом України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до частини 3 статті 75 Закону
України «Про виконавче провадження» у
paзi, якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно iз законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
i повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Відповідно до ст.82 Закону України «Про
державне виконавче провадження»
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця та інших
посадових осіб державної виконавчої
служби можуть бути оскаржені
стягувачем та іншими учасниками
виконавчого провадження (крім
боржника) до начальника відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Як встановлено ст.87 Закону України «Про
виконавче провадження» збитки, завдані
державним виконавцем фізичним чи
юридичним особам під час проведення
виконавчого провадження, підлягають
відшкодуванню в порядку, встановленому
законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про
захист прав та основних свобод людини
кожен має право справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення.

Як встановлено статтею 55 Конституції
України кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Колегія суддів, погоджується з
висновками суду першої інстанції
стосовно того, що з боку відповідача не
було вжито всіх передбачених
законодавством України заходів в
частині виконання постанови
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 08 липня 2011
року,відповідно до якої управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді зобов'язано було позивачу
провести перерахунок та виплату
підвищеної пенсії у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни».

За даних обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції під час
розгляду даної справи об'єктивно,
повно, всебічно дослідив обставини, які
мають суттєве значення для вирішення
справи, застосував до правовідносин,
які виникли між сторонами у справі,
норми права які регулюють саме ці
правовідносини, зроблені судом першої
інстанції висновки відповідають
фактичним обставинам справи та
підтверджуються належними письмовими
доказами, які зібрані та досліджені
судом у судовому засіданні під час
розгляду даної адміністративної
справи, рішення суду першої інстанції
у даній справі про часткове
задоволення позовних вимог прийнято
без порушення норм процесуального та
матеріального права, і тому постанову
суду першої інстанції у даній
адміністративній справі від 26
листопада 2012 року необхідно залишити
без змін.

Доводи апеляційної скарги відповідача
та Управління пенсійного фонду
України в м. Кіровограді
спростовуються дослідженими у справі
доказами і не можуть бути підставою для
скасування постанови суду, а тому
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3
ст. 160, ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в м.
Кіровограді - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 26 листопада
2012 року у справі №1170/2а-3203/12 - залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства
України, а в разі складання рішення в
повному обсязі відповідно до ст. 160
зазначеного кодексу - з дня складання
рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 01 вересня 2014
року.

Головуючий:
В.В. Мельник

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
О.В. Юхименко