Справа № 821/1312/14
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 р. Справа № 821/1312/14

Категорія: 10.3.4 Головуючий в 1 інстанції:
Варняк С.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І. судді -
Градовського Ю.М. судді - Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Одеського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою державного підприємства
«Херсонський завод суднового
обладнання та суднової арматури» на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 07 травня 2014
року по справі за позовом Херсонського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
державного підприємства "Херсонський
завод суднового обладнання та суднової
арматури" про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені, -

встановиЛА:

Позивач - Херсонське обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів, звернувся до суду з позовом
до державного підприємства
"Херсонський завод суднового
обладнання та суднової арматури" про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені.

Суд першої інстанції своєю
постановою від 07 травня 2014 року позов
задовольнив.

Стягнув з державного підприємства
"Херсонський завод суднового
обладнання та суднової арматури" на
користь Херсонського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санкції
у розмірі 31144 (тридцять одну тисячу сто
сорок чотири) грн. 44 коп. та пеню за
порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 28 (двадцять вісім) грн. 02 коп.

Державне підприємство «Херсонський
завод суднового обладнання та суднової
арматури» не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подало
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні вимог
позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги Державне підприємство
«Херсонський завод суднового
обладнання та суднової арматури»
посилається на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, або у разі відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь у справі, про розгляд справи за
їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали та доводи
апелянта в межах апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
25.02.2014 року державне підприємство
"Херсонський завод суднового
обладнання та суднової арматури"
надало до позивача звіт про зайнятість
і працевлаштування інвалідів за формою
10-ПІ. У звіті в рядку "01"
"середньооблікова кількість штатних
працівників облікового складу (осіб)"
зазначено - 90, у рядку "02" "з них
середньооблікова кількість штатних
працівників, яким … встановлена
інвалідність" - 2, в рядку 03 "кількість
інвалідів-штатних працівників, які
повинні працювати на робочих місцях…"
зазначено - 4.

Згідно до ст. 18 Закону № 875-XII
забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування та оплачувану роботу,
в тому числі з умовою про виконання
роботи вдома, здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.

Підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Згідно до ч.1 ст. 19 Закону № 875-XII для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону № 875-XII,
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, де середньооблікова
чисельність працюючих інвалідів менша,
ніж установлено нормативом,
передбаченим статтею 19 цього Закону,
щороку сплачують відповідним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Частиною 2 цієї ж статті
передбачено, що порушення термінів
сплати адміністративно-господарських
санкцій тягне за собою нарахування
пені. Пеня обчислюється виходячи з 120
відсотків річних облікової ставки
Національного банку України, що діяла
на момент сплати, нарахованої на повну
суму недоїмки за весь її строк.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач не надав доказів про те, що
ним були створені 2 робочих місця, для
працевлаштування інвалідів.

Адміністративно-господарські санкції
за незайняті інвалідами робочі місця
не є податком, збором (обов'язковим
платежем), обов'язкова сплата яких
передбачена Конституцією України та
Законом України від 25 червня 1991 року №
1251-XII "Про систему оподаткування", а є
заходом впливу до правопорушника у
сфері господарювання у зв'язку зі
скоєнням правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 218
Господарського кодексу України
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
У частині 2 наведеної статті
передбачено, що учасник господарських
відносин відповідає, зокрема за
порушення правил здійснення
господарської діяльності, якщо не
доведе, що ним вжито усіх залежних від
нього заходів для недопущення
господарського правопорушення.

Таким чином, за 2 нестворених робочих
місця, призначених для
працевлаштування інвалідів в 2013 році,
відповідач до 16.04.2014 року повинен був
самостійно сплатити
адміністративно-господарські санкції
у розмірі: 31144,44 грн. Розмір пені у сумі
28,02 грн. підтверджується розрахунком
пені на суму заборгованості по сплаті
адміністративно-господарських
санкцій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про те, що
позовна заява Херсонського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до державного підприємства
"Херсонський завод суднового
обладнання та суднової арматури" про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені - є обґрунтованою, а отже
підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що судом першої інстанції повно
і всебічно досліджено обставини
справи, надані сторонами докази,
правильно визначено характер спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не є істотними і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу державного
підприємства «Херсонський завод
суднового обладнання та суднової
арматури», - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 07 травня 2014
року по справі за позовом Херсонського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
державного підприємства "Херсонський
завод суднового обладнання та суднової
арматури" про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням до Вищого адміністративного
суду України в порядку статті 212 КАС
України.

Головуючийсуддя С.І. Жук суддя Ю.М.
Градовський суддя К.В. Кравченко