Справа № 814/1981/14
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

30 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/1981/14

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції:
Гордієнко Т. О.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Милосердного М.М.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Орлик Л.Л.

з участю: представника Миколаївської
митниці Міндоходів - Сенік С.І.;
представника товариства з обмеженою
відповідальністю "Миколаївський
глиноземний завод" - Кришневої В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Миколаївської митниці
Міндоходів на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 30 липня 2014
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"Миколаївський глиноземний завод" до
Миколаївської митниці Міндоходів про
визнання протиправним та скасування
рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю (далі ТОВ)
"Миколаївський глиноземний завод"
звернулося до суду з позовом до
Миколаївської митниці Міндоходів (далі
Миколаївська митниця) про визнання
протиправним та скасування рішення від
03 червня 2014 року №504000003/2014/000029/1,
визнання нечинною та скасування картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи митному пропуску
товарів і транспортних засобів через
митний кордон України №504010000/2014/00007 від
03 червня 2014 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
вказував, що митний орган не навів
обґрунтованих доводів, що декларантом
заявлено неповні або недостовірні
відомості про митну вартість товарів,
висновок щодо ненадання в повному
обсязі витребуваних документів не
відповідає дійсності. На думку
позивача, він надав всі документи для
підтвердження заявленої митної
вартості відповідно до ст. 53 МК України
та додаткові документи, які були у
нього в наявності.

Відповідач позов не визнав, вказуючи,
що позивач не надав відомості, що
підтверджують документально митну
вартість товару. При проведенні
перевірки у митниці виникли сумніви
щодо прийнятності заявленої
декларантом ціни товару, оскільки
товаросупровідні документи не містили
необхідних складових митної вартості,
а також, не мстили обґрунтування
зниження ціни товару на 40 дол. США
відносно світових цін. Крім того,
відповідач зазначив, що у митниці є
інформація щодо вартості подібних
(аналогічних) товарів, яка значно
відрізняється від заявленої
декларантом митної вартості.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 30 липня 2014
року позов задоволено.

Визнано протиправним і скасовано
рішення від 03 червня 2014 року
№504000003/2014/000029/1.

Визнано нечинною та скасовано картку
відмови від 03 червня 2014 №504010000/2014/00007.

В апеляційній скарзі Миколаївської
митниці ставиться питання про
скасування судового рішення в зв'язку з
тим, що воно постановлено з порушенням
норм матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги Миколаївської
митниці, перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

01 квітня 2013 року між позивачем та ВАТ
"Єдіная торговая компанія" РФ було
укладено зовнішньоекономічний
контракт № RF/RD/79-13/11-M, в межах якого з
урахуванням Додатку (Специфікації №15)
від 21 квітня 2014 року, відповідно до
якого ВАТ "Єдіная торговая компанія"
зобов'язалося здійснити поставку
позивачу товару - натр їдкий (гідроксид
натрію) в обсязі 5 917 т за ціною 260
доларів США за тонну на загальну суму 1
538 420 доларів США.

З метою переміщення через митний
кордон товару позивачем 02 червня 2014
року було подано електронна митну
декларацію №504010000/2014/001354 щодо
здійснення митного контролю та митного
оформлення товару гідроксид натрію із
заявленою митною вартістю за основним
методом оцінки за ціною контракту. Для
підтвердження митної вартості товару
були надані: контракт від 01 квітня 2013
року, специфікація №15 від 21 квітня 2014
року, інвойс №ЕТК/ВЄС/В-119 від 22 травня
2014 року, накладну від 23 травня 2014 року
на підтвердження позитивного
проходження радіологічного та
екологічного контролю, сертифікати
походження товару від 22 травня 2014 року,
паспорта якості від 21 травня 2014 року.

В повідомленні від 02 червня 2014 року
митний орган зазначив, що подані
позивачем документи не містять всіх
даних, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товару чи відомостей щодо ціни, що була
фактична сплачена, або підлягає сплаті
(відсутня інформація щодо страхування
оцінюваного товару), не надано
банківських платіжних документів, що
стосуються оцінюваного товару,
передбачених п.4 ч.2 ст. 53 МК України та
згідно умов п.5.1 контракту № RF/RD/79-13/11-M
від 01 квітня 2013 року, а також не подано
повних відомостей щодо ціни товару
відповідно до п.2.3 контракту від 01
квітня 2013 року. На підставі ч.3 ст. 53 МК
України для підтвердження митної
вартості товару та її складових частин
необхідно позивачу надати додаткові
документи: 1) бухгалтерську
документацію: щодо оплати складових
митної вартості (страхування),
страховий поліс, банківські платіжні
документи про оплату оцінюваного
товару; щодо формування ціни товару з
обґрунтуванням зниження ціни товару на
40 доларів США; 2) висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та
інформацію біржових організацій про
вартість товару на умовах п.2.3
контракту від 01 квітня 2013 року; 3)
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається, 4) каталоги,
прейскуранти (прайс - листи) виробника
товару, 5) копію митної декларації
країни відправника.

Листом від 03 червня 2014 року, на вимогу
митниці позивачем було надано
додаткові документи, зокрема: 1)
платіжне доручення в іноземній валюті
або банківських металах №2206 від 30
травня 2014 року, №2249 від 02 червня 2014
року; 2) біржові котирування Caustic Soda (Europe)
міжнародної біржової організації ICIS
pricing за останні 4 тижні, що формували
цінову політику на каустичну соду
згідно умов контракту, 3) копію митної
декларації країни відправлення, та
повідомлено, що згідно умов контракту
від 01 квітня 2013 вантаж - сода каустична,
що є предметом контракту не
страхувався. Згідно базису поставки
СРТ (Інкотермс 2010) жодна із сторін
зовнішньоекономічної операції не
мають зобов'язань щодо обов'язкового
страхування, тому ТОВ "МГЗ" та ВАТ "ЄТК"
страхування не проводили. Також
договори (угоди, контракти) із третіми
особами, пов'язані з контрактом про
поставку товару, ТОВ "МГЗ" не
укладались, тому що позивач є кінцевим
споживачем продукції.

Крім того, позивач листом від 11
листопада 2013 року за вих. №504/101-10
звернувся до ВАТ "ЄТК" з проханням
направити належним чином оформлені
копії договорів (угод, контрактів) із
третіми особами, пов'язаний з
контрактом № RF/RD/79-13/11-M від 01 квітня 2013
року, рахунки щодо здійснення
розрахунків з третіми особами,
страхові документи на відвантажену
товару, а також документи, які містять
відомості щодо вартості товару.

Листом №240/5262 від 14 листопада 2013 року
контрагент позивача зазначив, що
надати вищевказані документи не є
можливим, оскільки вони містять
комерційну таємницю, яка не підлягає
розголошенню. Також в листі зазначено,
що страхові документи на відвантажений
товар неможливо надати, оскільки
страхування вантажу не є обов'язковим
при поставки товару на умовах CPT (Incoterms
2010).

Позивач надав суду додаткові пояснення
в яких зазначив, що прайс-листи не могли
бути надані, в зв'язку з їх відсутністю,
оскільки контракт укладено не з
виробником товару. Висновки експертних
організацій також не надавались,
оскільки згідно п.п.8 п.3 ст. 53 МК України
передбачено надання або/та висновків
про якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, або інформації біржових
організацій про вартість товару або
сировини. Позивачем була надана
митниці інформація біржових
організацій про вартість товару.

В рішенні про коригування митної
вартості товарів від 12 лютого 2014 року
№504000003/2014/000010/1 відповідачем було
зазначено, що метод за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операцій) не
застосовується у зв'язку з тим, що
подані документи не містять всіх даних,
що підтверджують числові значення
складових митної вартості чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті (відсутня
інформація щодо страхування
оцінюваного товару), а також не подання
повних відомостей щодо ціни товару,
використані декларантом відомості не
підтверджено документально, тому
визначив митну вартість
задекларованого позивачем товару
(гідроксиду натрію) за ціною 750 дол. США
за тонну за резервним методом, згідно
митної декларації від 30 травня 2014 року.

Обґрунтовуючи свій сумнів у
правильності визначення декларантом
митної вартості, митниця послалася на
те, що позивач не надав більшості
запитуваних документів, позивачем не
підтверджено заявлену митну вартість
товару, а тому митниця не мала підстав
здійснити митне оформлення товару за
першим методом. Відповідач наполягав
на тому, що позивач не обґрунтував
формування ціни товару з обґрунтування
зниження ціни товару на 40 дол. США
відповідно до п.2.3 контракту від 21
квітня 2013 року, що складає 260 дол. США за
тонну, хоча в прайс-листі ціна
виробника натра їдкого ВАТ "Каустик"
станом на липень 2014 року зазначена в
мережі інтернет: 12 700 руб, що складає
більше 300 дол. США за тонну.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що митниця не надала
суду доказів того, що документи, подані
декларантом для митного оформлення
товару є недостатніми чи такими, що у
своїй сукупності викликають сумнів у
достовірності наданої інформації,
витребування цим органом переліку
документів без зазначення обставин,
які ці документи повинні підтвердити
свідчить про протиправність рішення
цього органу щодо застосування іншого,
ніж основний метод визначення митної
вартості. Також, суд першої інстанції
зазначив, що за відсутності
обґрунтування неможливості визначення
митної вартості товару за першим
методом, застосування митним органом
коригування митної вартості є
передчасним.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71, 72 КАС України, ст.ст. 49, 53 МК України.

В апеляційній скарзі Миколаївської
митниці вказується, що при проведенні
перевірки правильності визначення
митної вартості у митниці виникли
обґрунтовані сумніви щодо
прийнятності заявленої декларантом
ціни товару, а саме: товаросупровідни
документи не містять необхідних
складових митної вартості, тобто
витрат на страхування товару; відсутнє
обґрунтування заниження ціни товару на
40 дол. США відносно світових цін;
наявність у митниці інформації щодо
вартості подібних (аналогічних)
товарів, яка значно відрізняється від
заявленої декларантом митної вартості
і, тому, оскаржуване рішення та картка
відмови є правомірними.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 49 МК України,
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 53 МК України, у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення (ч.1).

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування (ч.2).

З матеріалів справи вбачається, що для
підтвердження митної вартості товару
позивачем були надані: контракт від 01
квітня 2013 року, специфікація №15 від 21
квітня 2014 року, інвойс №ЕТК/ВЄС/В-119 від
22 травня 2014 року, накладну від 23 травня
2014 року на підтвердження позитивного
проходження радіологічного та
екологічного контролю, сертифікати
походження товару від 22 травня 2014 року,
паспорта якості від 21 травня 2014 року.

Страхування імпортованого позивачем
товару не здійснювалось, відповідно,
позивач не міг та не повинен був
подавати страхові документи.

Довід митниці стосовного того, що такий
товар як каустична сода зазвичай
страхується і, тому позивач повинен був
подати страхові документи є
безпідставним, оскільки згідно з
вищенаведеними нормами Закону,
страхові документи подаються лише у
разі фактичного страхування.

Також, з матеріалів справи вбачається,
що позивач отримав 40 доларову знижку на
товар. Згідно з його поясненнями, ця
знижка є результатом комерційних
переговорів.

Вказуючи, що позивач не надав
обґрунтування заниження ціни товару на
40 доларів, митниця не наводить
вмотивованих доводів неприйняття
пояснень позивача щодо отримання
знижки від продавця.

Крім того, судова колегія акцентує
увагу на наступному.

Зазначаючи, що у позивача відсутнє
обґрунтування заниження ціни товару на
40 дол. США відносно світових цін,
митниця, разом з тим, вказує, що вона
обґрунтовано визначила ціну товару у
розмірі 750 доларів за тону.

Однак, судова колегія вважає, що між
цими твердженнями митниці відсутній
логічний зв'язок, адже, якщо позивач
ввіз товар по ціні 260 доларів за тону з
необґрунтованою знижкою на 40 доларів
відносно світових цін, то з цього
слідує, що світові ціни дорівнюють 300
доларам і, тому не вбачається підстав
для коригування ціни до 750 доларів.

Також, апелянтом не спростований довід
позивача про те, що він раніше
неодноразово ввозив каустичну соду за
тією ж ціною, що і цього разу і у митниці
не виникало жодних сумнівів щодо
правильності її визначення і, тому,
незрозуміло, чому в останньому разі
митницею визначено ціну у розмірі 750
доларів за тону.

За таких обставин, судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції про необґрунтованість
оскаржуваного рішення і картки відмови
в прийнятті митної декларації та
необхідності задоволення позовних
вимог ТОВ "Миколаївський глиноземний
завод".

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Миколаївської
митниці Міндоходів залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 30 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення
виготовлений 03 жовтня 2014 року.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: