Справа № 816/3984/14
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/3984/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі судді Єресько Л.О.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом Гадяцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

08 жовтня 2014 року Гадяцька об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області (надалі - позивач
або Гадяцька ОДПІ) звернулася до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 (надалі -
відповідач) про стягнення податкового
боргу по земельному податку з фізичних
осіб в розмірі 8 310,60 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач
вказував на наявність згідно особового
рахунку фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 податкового боргу по земельному
податку з фізичних осіб, який виник у
зв'яку з несплатою грошових
зобов'язань, визначених платником
самостійно в податковій декларації, і
підтверджується податковою вимогою та
витягом з облікової картки
відповідача.

20 жовтня 2014 року через канцелярію суду
позивачем подано заяву про зменшення
позовних вимог, якою просив стягнути з
відповідача податковий борг по
земельному податку з фізичних осіб в
сумі 8067,31 грн. у зв'язку з частковою
сплатою відповідачем сум податкового
боргу (а.с. 26).

22 жовтня 2014 року через канцелярію суду
надійшли заперечення відповідача на
позовну заяву, у яких зазначив, що
позивачем пропущено строк звернення до
адміністративного суду із даним
позовом, у зв'язку з чим позов підлягає
залишенню без розгляду. Також вказував,
що відповідачем протягом 2014 року
сплачено земельний податок з фізичних
осіб в сумі 2116,80 грн., що
підтверджується платіжними
документами, проте, позивач визначив
суму податкового боргу без урахування
даних платежів. Крім того, посилався на
незгоду із нормативною грошовою
оцінкою землі від 24.01.2014 року.

Відповідно до частини 4 статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України суддя розглядає справу в
порядку скороченого провадження
одноособово, без проведення судового
засідання та виклику осіб, які беруть
участь у справі. За результатами
розгляду справи у скороченому
провадженні суддя, оцінивши
повідомлені позивачем, відповідачем
обставини, за наявності достатніх
підстав приймає законне судове
рішення.

Суд, вивчивши та дослідивши наявні в
матеріалах справи документи, оцінивши
повідомлені позивачем, відповідачем
обставини, прийшов до висновку, що
позов, з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог, підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
(ідентифікаційний код НОМЕР_1)
зареєстрований як фізична особа -
підприємець 01.12.2000 року, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (а.с. 5-6).

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 з
19.02.2009 року перебуває на обліку в
Гадяцькій ОДПІ (Котелевське
відділення) як платник податків за
неосновним місцем обліку.

Відповідно до статті 15
Податкового кодексу України (надалі -
ПКУ) платниками податків визнаються
фізичні особи (резиденти і нерезиденти
України), юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний
з платників податків може бути
платником податку за одним або
кількома податками та зборами.

Пунктом 54.1 статті 54 ПКУ
передбачено, що крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 286.2 статті 286 ПКУ
платники плати за землю (крім фізичних
осіб) самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і не
пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному контролюючому
органу за місцезнаходженням земельної
ділянки податкову декларацію на
поточний рік за формою, встановленою у
порядку, передбаченому статтею 46 цього
Кодексу, з розбивкою річної суми
рівними частками за місяцями. Подання
такої декларації звільняє від
обов'язку подання щомісячних
декларацій.

Судом встановлено, що відповідачем
18.02.2014 року було подано до Гадяцької
ОДПІ податкову декларацію з плати за
землю (земельний податок та/або орендна
плата за земельні ділянки державної
або комунальної власності) за 2014 рік в
загальному розмірі 15557,34 грн, з якого з
січня по листопад податкове
зобов'язання щомісячно становить - 1296,44
грн., за грудень - 1296,50 грн. (а.с. 11-12).

Таким чином, податкове зобов'язання з
плати за землю в розмірі 15557,34 грн.
самостійно визначено відповідачем у
вказаній податковій декларації.

Згідно з пунктом 56.11 статті 56 ПКУ
не підлягає оскарженню грошове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 ПКУ
податкове зобов'язання щодо плати за
землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Судом встановлено, що відповідачем
суму самостійно визначеного
податкового зобов'язання по земельному
податку в повному обсязі не сплачено.

Враховуючи, що узгоджені суми
земельного податку не були сплачені
відповідачем в повному обсязі в
установлені строки, то дані суми набули
статусу податкового боргу.

Згідно розрахунку суми податкової
заборгованості відповідача (а.с. 14-16), з
урахуванням переплати в розмірі 267,58
грн., яка рахувалась станом на 01.03.2014
року, та сплати податкового
зобов'язання в розмірі 1851,75 грн., за
відповідачем станом на дату подання
позовної заяви рахувалась
заборгованість в розмірі 8252,19 грн.

За невчасне погашення суми податкового
боргу по земельному податку, який виник
на підставі узгоджених податкових
зобов'язань, позивачем було нараховано
пеню відповідачу в розмірі 58,86 грн.,
разом з тим, у зв'язку з частковою
сплатою, сума заборгованості по пені
станом на дату подання позову
становила 58,41 грн.

Відповідно до підпункту 129.1.1.
пункту 129.1 статті 129 ПКУ після
закінчення встановлених цим Кодексом
строків погашення узгодженого
грошового зобов'язання на суму
податкового боргу нараховується пеня.
При самостійному нарахуванні суми
грошового зобов'язання платником
податків пеня нараховується від
першого робочого дня, наступного за
останнім днем граничного строку сплати
грошового зобов'язання, визначеного
цим Кодексом.

Підпунктом 129.3.1. пункту 129.3 статті
129 ПКУ передбачено, що нарахування пені
закінчується у день зарахування коштів
на відповідний рахунок органу, що
здійснює казначейське обслуговування
бюджетних коштів, та/або в інших
випадках погашення податкового боргу
та/або грошових зобов'язань.

Згідно з пунктом 129.4 статті 129 ПКУ
пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту
129.1 цієї статті, нараховується на суму
податкового боргу (включаючи суму
штрафних санкцій за їх наявності та без
урахування суми пені) із розрахунку 120
відсотків річних облікової ставки
Національного банку України, діючої на
день виникнення такого податкового
боргу або на день його (його частини)
погашення, залежно від того, яка з
величин таких ставок є більшою, за
кожний календарний день прострочення у
його сплаті.

Таким чином, станом на момент
подання позову до суду за відповідачем
рахувався податковий борг по
земельному податку в загальному
розмірі 8310,60 грн., у тому числі - сума
основного боргу - 8252,19 грн., сума пені -
58,41 грн.

Згідно поданої позивачем заяви
про зменшення позовних вимог, у зв'язку
зі сплатою відповідачем податку в
розмірі 264,60 грн. та у зв'язку з
нарахуванням пені в розмірі 21,31 грн.
сума податкового боргу відповідача
зменшилася і на 13.10.2014 року становить
8067,31 грн., у тому числі - сума основного
боргу - 7987,59 грн. та сума пені - 79,72 грн.
(а.с. 25)

Вказана сума податкового боргу
підтверджується наявним в матеріалах
справи витягом з облікової картки
відповідача (а.с. 34-38).

Твердження відповідача, про те, що
ним протягом 2014 року було сплачено
земельний податок в загальному розмірі
2116,80 грн. згідно наданих платіжних
доручень, проте, позивачем при
визначенні податкового боргу дані
платежі не були враховані,
спростовуються наявним в матеріалах
справи розрахунком податкового боргу
позивача (а.с. 27-28) та витягом з
облікової картки відповідача. Згідно
вказаних документів, щомісячна сплата
відповідачем суми податку 264,60 грн.
зараховувалася до облікової картки
відповідача, за рахунок чого сума
податкового боргу зменшувалася.

За приписами пункту 14.1.175 пункту
14.1 статті 14 ПКУ податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Гадяцькою ОДПІ, як органом, який
здійснює контроль за правильністю та
своєчасністю сплати податків та зборів
(обов'язкових платежів), вживалися
заходи по погашенню податкового боргу
у встановленому законом порядку.

Так, позивачем винесено податкову
вимогу форми "Ф" від 04.03.2014 № 123-16 на суму
1028,86 грн., яка отримана відповідачем
11.03.2014 року, про що свідчить підпис на
корінці повідомлення про вручення
поштового відправлення (а.с.17).

Доказів оскарження вказаної
податкової вимоги позивачем до суду не
надано.

Виходячи з положень пункту 59.5
статті 59 ПКУ, у разі якщо у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується (зменшується),
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення, при
цьому податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Стосовно доводів відповідача, що
позивачем пропущено шестимісячний
строк звернення до адміністративного
суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня
виникнення підстав, що дають суб'єкту
владних повноважень право на
пред'явлення передбачених законом
вимог. Для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень щодо справ,
зазначених у пункті 5 частини першої
статті 183 2 цього Кодексу,
встановлюється 15-денний строк, який
обчислюється з дня виявлення суб'єктом
владних повноважень підстав для
звернення до адміністративного суду.
Цим Кодексом та іншими законами можуть
також встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду
суб'єкта владних повноважень.

Так, згідно з пунктом 102.1 статті 102
ПКУ контролюючий орган, крім випадків,
визначених пунктом 102.2 цієї статті, має
право самостійно визначити суму
грошових зобов'язань платника податків
у випадках, визначених цим Кодексом, не
пізніше закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
контролюючий орган не визначає суму
грошових зобов'язань, платник податків
вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку.

Отже, Податковим кодексом України
передбачено інший строк визначення
контролюючим органом суми грошових
зобов'язань платника податків, який
складає 1095 днів, тому строк звернення
позивача із даним адміністративним
позовом до суду не пропущено.

Незгода відповідача із
нормативною грошовою оцінкою землі
судом до уваги не береться, оскільки
відповідачем було самостійно
визначено суму податкового
зобов'язання у поданій податковій
декларації, а тому вона є узгодженою і
оскарженню не підлягає.

Згідно підпунктів 20.1.34 та 20.1.19
пункту 20.1 статті 20 ПКУ контролюючі
органи мають право звертатися до суду
щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, обслуговуючих
такого платника, на суму податкового
боргу або його частини; застосовувати
до платників податків фінансові
(штрафні) санкції, стягувати до
бюджетів та державних цільових
фондів суми грошових зобов'язань
та/або податкового боргу у випадках,
порядку та розмірі, встановлених цим
Кодексом, стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або
під державну (місцеву) гарантію, а
також за кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України.

Пунктом 95.1 статті 95 ПКУ передбачено, що
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Згідно з абзацом першим пункту 95.3
статті 95 ПКУ стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

З огляду на викладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог обґрунтовані
та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини четвертої
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України, у справах, в яких
позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-162,
183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Гадяцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
про стягнення податкового боргу
задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (НОМЕР_2) на р/р 0209,
одержувач Котелевське УК/Котелевський
район, код 37301948, МФО 831019 суму
податкового боргу по земельному
податку з фізичних осіб в розмірі 8067
грн. 31 коп. (вісім тисяч шістдесят сім
гривень тридцять одна копійка).

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції.

Суддя
Л.О. Єресько