Справа № 813/5761/14
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/5761/14
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого - судді Сидор Н.Т.,
за участю секретаря судового засідання
представника позивача Пенюка А.Є.
представник відповідача не прибув,
третя особа не прибув,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну
справу за позовом управління
Пенсійного фонду України у м. Самборі
та Самбірському районі Львівської
області до відділу державної
виконавчої служби Самбірського
міськрайонного управління юстиції у
Львівській області, третя особа ОСОБА_2
про визнання бездіяльності
неправомірною та зобов'язання вчинити
Управління Пенсійного фонду України в
м. Самборі та Самбірському районі
Львівської області звернулося до суду
з позовом до відділу державної
виконавчої служби Самбірського
міськрайонного управління юстиції у
Львівській області, третя особа ОСОБА_2
про визнання неправомірною
бездіяльності та зобов'язання до
В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що відповідач всупереч ст. 11
Закону України "Про виконавче
провадження" не реалізовує свої
повноваження щодо виконання рішення
Львівського окружного
адміністративного суду про стягнення з
ОСОБА_2 боргу, зокрема, зазначає, що
відповідач міг звернутись проте не
звернувся до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи ОСОБА_2 за
межі України - до виконання зобов'язань.
В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав з мотивів
наведених у позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином
повідомлявся про розгляд справи, що
стверджується поштовим повідомленням
про вручення йому судової
На адресу суду відповідачем надіслано
заперечення, у якому зазначено, що
державним виконавцем вжито заходи щодо
з'ясування майнового стану боржника та
з'ясовано, що боржник пенсії не отримує,
у його власності не перебуває
автотранспорт та він не володіє
нерухомим майном. Вказано, що державним
виконавцем вчинено всі дії, які
передбачені Законом України "Про
виконавче провадження" для примусового
виконання виконавчого документа. У
задоволені позову просив відмовити.
Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання
не прибув, хоча належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, причини неявки суду не
За таких обставин, суд відповідно до ст.
128 КАС України ухвалив розглянути
справу у відсутності представника
відповідача та третьої особи на
підставі наявних у справі доказів,
згідно ст. 71 КАС України.
Дослідивши надані докази в межах
заявлених вимог, суд встановив
наступні факти та відповідні їм
Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню, у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, регламентуються Законом
України "Про виконавче провадження".
Згідно з статтею 19 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Відповідно до частини 1 статті 33 цього
Закону у разі якщо в органі державної
виконавчої служби відкрито кілька
виконавчих проваджень про стягнення
коштів з одного боржника, вони
об'єднуються у зведене виконавче
провадження і на майно боржника
накладається арешт у межах загальної
суми стягнення, виконавчого збору і
можливих витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій.

Статтею 11 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено, що державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною 2 цієї статті
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом; надає сторонам
виконавчого провадження та їх
представникам можливість ознайомитися
з матеріалами виконавчого провадження;
розглядає заяви сторін та інших
учасників виконавчого провадження і
їхні клопотання; заявляє в
установленому порядку про самовідвід
за наявності обставин, передбачених
цим Законом; роз'яснює сторонам їхні
права і обов'язки.

Частиною 3 статті 11 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право: 1) проводити перевірку
виконання боржниками рішень, що
підлягають виконанню відповідно до
цього Закону; 2) здійснювати перевірку
виконання юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами,
фізичними особами - підприємцями
рішень стосовно працюючих у них
боржників; 3) з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну; 4) безперешкодно
входити до приміщень і сховищ, що
належать боржникам або зайняті ними,
проводити огляд зазначених приміщень і
сховищ, у разі необхідності примусово
відкривати та опечатувати такі
приміщення і сховища; 5) накладати арешт
на майно боржника, опечатувати,
вилучати, передавати таке майно на
зберігання та реалізовувати його в
установленому законодавством порядку;
6) накладати арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей; 7) за згодою власника
використовувати приміщення, у тому
числі комунальної власності, для
тимчасового зберігання вилученого
майна, а також транспортні засоби
стягувача або боржника для перевезення
майна; 8) звертатися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення рішення, про видачу
дубліката виконавчого документа, про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання, про відстрочку та
розстрочку виконання рішення; 9)
звертатися до органу (посадової особи),
який видав виконавчий документ, про
роз'яснення змісту документа; 10)
звертатися до суду з поданням про
розшук боржника - фізичної особи або
дитини чи про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної або іншої
особи, в якої перебуває майно боржника
чи майно та кошти, належні боржникові
від інших осіб, або дитина, стосовно
якої складено виконавчий документ про
її відібрання; 11) викликати фізичних
осіб, посадових осіб з приводу
виконавчих документів, що знаходяться
у виконавчому провадженні, а в разі
неявки боржника без поважних причин
виносити постанову про його привід
через органи внутрішніх справ; 12)
залучати у встановленому порядку до
провадження виконавчих дій понятих,
працівників органів внутрішніх справ,
інших осіб, а також експертів,
спеціалістів, а для оцінки майна -
суб'єктів оціночної діяльності -
суб'єктів господарювання; 13) накладати
стягнення у вигляді штрафу на фізичних,
юридичних та посадових осіб у випадках,
передбачених законом; 14) застосовувати
під час провадження виконавчих дій
відеозапис, фото- і кінозйомку; 15) у
процесі виконання рішень за наявності
вмотивованого рішення суду про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння фізичної особи
безперешкодно входити на земельні
ділянки, до житлових та інших приміщень
боржника - фізичної особи, особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно
та кошти, належні боржникові від інших
осіб, проводити в них огляд, у разі
необхідності примусово відкривати їх
в установленому порядку із залученням
працівників органів внутрішніх справ,
опечатувати такі приміщення,
арештовувати, опечатувати та
вилучати належне боржникові майно,
яке там перебуває та на яке за законом
можливо звернути стягнення; 16) вимагати
від матеріально відповідальних і
посадових осіб боржників - юридичних
осіб або від боржників - фізичних осіб
надання пояснень за фактами
невиконання рішень або законних вимог
державного виконавця чи іншого
порушення вимог законодавства про
виконавче провадження; 17) з метою
профілактичного впливу повідомляти
органам державної влади, громадським
об'єднанням, трудовим колективам і
громадськості за місцем проживання
або роботи особи про факти порушення
нею вимог законодавства про виконавче
провадження; 18) у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням; 19) у разі необхідності
залучати до проведення чи організації
виконавчих дій суб'єктів
господарювання, у тому числі на платній
основі, за рахунок авансового внеску
стягувача; 20) здійснювати інші
повноваження, передбачені цим Законом
та іншими законами.

Відповідно до статті 32 цього Закону
заходами примусового виконання рішень
є: звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; 2) звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення
в боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; 4) інші
заходи, передбачені рішенням.

Згідно з статтею 6 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

З матеріалів справи судом встановлено,
що постановою головного державного
виконавця 26.07.2013 року відкрито
виконавче провадження №39076890 щодо
виконання виконавчого листа №813/2585/13-а
від 01.07.2013 року виданого Львівським
окружним адміністративним судом про
стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача
заборгованість у розмірі 8602,72 грн.

Судом встановлено та стверджується
матеріалами справи, що з метою
з'ясування майнового стану боржника
державним виконавцем скеровувались
запити до реєстраційних органів міста
Самбора.

Довідкою ВРЕР ДАІ при ГУМВС України у
Львівській області з обслуговування м.
Самбір та Самбірського району
повідомлено, що за ОСОБА_2
автотранспортного засобу не
зареєстровано.

При з'ясуванні майнового стану
боржника за місцем проживання
встановлено, що боржник не володіє
майном, на яке можна звернути стягнення
в рахунок погашення боргу, про що
складено акт, який підписаний
державним виконавцем та представником
Пенсійного фонду.

З відповіді управління Пенсійного
фонду України в м. Самборі та
Самбірському районі Львівської
області на запит державного виконавця
встановлено, що ОСОБА_2 на обліку в
управлінні не перебуває та пенсії не
отримує.

Інформаційними довідками ДПС України
від 25.11.2013 року підтверджено, що у ДПС
щодо ОСОБА_2 відсутня інформація про
номери рахунків, відкритих у банках та
інших фінансових установах України та
відсутня інформація про джерела його
доходів..

В результаті вжитих заходів державним
виконавцем з'ясовано, що ОСОБА_2 працює
в ПП ОККО "Нафтопродукт", тому
постановою від 15.07.2014 року звернено
стягнення на заробітну плату в розмірі
20%. В рахунок часткового погашення
боргу державним виконавцем стягнуто з
заробітної плати боржника та
перераховано стягувачу 265,95 грн.

Відповідно до довідки з Реєстру прав
власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна встановлено, що
ОСОБА_2 не володіє нерухомим майном на
праві власності.

За наведених вище обставин, з'ясувавши
наявність у боржника доходу, державний
виконавець виніс постанову про
стягнення на заробітну плату з
боржника, що відповідає вимогам
статтей 11, 32 та 68 Закону України "Про
виконавче провадження", що позбавляє
суд можливості визнати дії державного
виконавця протиправними, адже
відповідачем вжито усі можливі заходи
щодо виконання рішення суду.

Щодо посилань позивача на можливості
звернення державного виконавця до суду
за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи за межі України - до
виконання зобов'язань, то суд зазначає
що вчинення таких дій згідно зі статтею
11 Закону України "Про виконавче
провадження" є правом державного
виконавця, а не обов'язком.

Таким чином державним виконавцем, в
межах наданих йому повноважень, вжито
передбачених Законом України "Про
виконавче провадження" заходів з
примусового виконання виконавчого
документа, спрямованих на виявлення
майна, за рахунок якого можна було б
погасити заборгованість, не допущено
бездіяльності та вчинено виконавчі
дії, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

За правилами, встановленими статтею 71
КАС України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до частини 1 статті 86 КАС
України суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному та
об'єктивному дослідженні.

Отже, в судовому засіданні встановлено,
що державний виконавець діяв в межах
діючого законодавства, вжив заходів
для належного виконання виконавчого
документа, а тому судом не встановлено
законом передбачених підстав для
задоволення заявлених вимог позивача.

Відповідно до статті 94 КАС України
судові витрати зі сторін не стягуються.

Керуючись ст. ст. 4, 7-11, 14, 69-72, 86, 87, 94, 128,
158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в
и в :

в задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі
сторін не підлягають.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання повного тексту
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено
та підписано 23.10.2014 року.

Суддя
Сидор
Н.Т.