Справа № 820/16021/14
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харківський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,
при секретарі судового засідання -
за участю: представника позивача -
Караульної Ю.Л., представника
відповідача - Суботи Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові в приміщенні
Харківського окружного
адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Індіго груп" до
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкового повідомлення-рішення, -
Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Індіго груп",
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, в якому просить
суд скасувати податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області від
01.09.2014 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що висновки акту перевірки,
на підставі яких винесено оскаржуване
податкове повідомлення - рішення, є
необґрунтованими та такими, що
прийняті з порушенням приписів ПК
України, положень про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, Конституції
України без врахування всіх первинних
документів, що підтверджують
реальність вчинених господарських
операцій. Позивач вважає, що первинні
документи, що надані позивачем
податковому органу для проведення
перевірки не мають дефекту форми,
змісту або походження, котрі в силу ст.44
ПК України, ч.2 ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність", п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, спричиняють
втрату первинними документами
юридичної сили і доказовості. При
цьому, під час проведення перевірки ДПІ
у Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області не встановлено
факту використання отриманих ТОВ
"Індіго груп" товарів від ТОВ "ОПТОКОМ
2012" поза межами господарської
дільності, що в свою чергу також
підтверджує правомірність віднесення
до складу податкового кредиту сум
податків, сплачених в результаті
придбання робіт у контрагента -
постачальника. Також позивач вважає, що
єдиним мотивом, на підставі якого
податковий орган визначив порушення
ТОВ "Індіго груп" приписів діючого
законодавства в частині завищення
податкового кредиту є посилання на акт
про неможливість проведення
зустрічної звірки контрагента - ТОВ
"ОПТОКОМ 2012", що спростовується
первинними документами.

Відповідач проти позову заперечував,
від представника відповідача Суботи
Т.М. до суду надійшли письмові
заперечення, в яких представник
просила відмовити в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на те, що
під час перевірки позивачем було не
надано повний пакет первинних
документів, також представник
посилався на висновки акту Західної
ОДПІ м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "ОПТОКОМ 2012" щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платником
податків, їх реальності та повноти
відображення в обліку за січень, лютий
2014 року від 28.03.2014 року №256/20-33-22-03-07/38279463,
яким встановлено, що у ТОВ "ОПТОКОМ 2012"
відсутні необхідні умови для
досягнення результатів відповідної
господарської діяльності, в силу
відсутності трудових ресурсів,
оборотних коштів, виробничих активів,
складських приміщень, власного чи
орендованого нерухомого майна.
Враховуючи отриману інформацію,
відповідачем зроблено висновок про те,
що правочини вчинені ТОВ "Індіго груп"
з зазначеним постачальником товару у
період з 01.01.2014 року по 31.01.2014 року не
спричиняють реального настання
правових наслідків. ТОВ "Індіго груп"
безпідставно віднесено до складу
податкового кредиту ПДВ на загальну
суму 18080 грн. за період з 01.01.2014 року по
31.01.2014 року.

Представник позивача Караульна Ю.Л. в
судовому засіданні підтримала позовні
вимоги в повному обсязі, просила їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Субота Т.М. у
судовому засіданні заперечувала проти
позову, просила відмовити у його
задоволенні, посилаючись на наведені у
письмових запереченнях обставини.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Індіго груп" (далі -
ТОВ "Індіго груп") зареєстроване як
юридична особа 15.11.2007 року (т.1 а.с.9-11),
перебуває на обліку в ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області та є платником
податку на додану вартість з 13.08.2009 року
(т.1 а.с.13).

Як вбачається з витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб - підприємців, основним
вид діяльності ТОВ "Індіго груп"
визначено будівництво житлових і
нежитлових будівель, позивач має
відповідну ліцензію, видану Інспекцією
Державного архітектурно -
будівельного контролю у місті Києві на
здійснення господарської діяльності у
будівництві, пов'язаного із створенням
об'єктів архітектури (т.2 а. с. 56,57).

На підставі наказу від 19.05.2014 року №998
та направлення на перевірку від 19.05.2014
року №1131, фахівцем ДПІ у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
проведена позапланова виїзна
перевірка ТОВ "Індіго груп" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
України по господарським
взаємовідносинам з ТОВ "ОПТОКОМ 2012" за
листопад 2013 року та січень 2014 року.

За результатами перевірки складений
акт від 30.05.2014 року №2113/20-30-22-03/35408021 (т.1
а.с.14-24), яким встановлено порушення
ст.198, п.200.1 ст.200 ПК України, що призвело
до завищення податкового кредиту з ПДВ
у листопаді 2013 року та січні 2014 року на
загальну суму 119757 грн., до завищення
залишку від'ємного значення
попереднього звітного (податкового)
періоду, що включається до складу
податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду (рядок
20.2 декларації попереднього звітного
(податкового) періоду) у сумі 6497 грн. у
листопаді 2013 року та завищення суми
податку на додану вартість, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до бюджету
всього у сумі 113260 грн., у т.ч. за листопад
2013 року у сумі 95180 грн. та за січень 2014
року у сумі 18080 грн.

За результатами висновків, викладених
в акті перевірки, ДПІ у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
винесені податкові
повідомлення-рішення, а саме: від 16.06.2014
року №, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з ПДВ ТОВ
"Індіго груп" на суму 179890 грн., в тому
числі 111260 грн. за основним платежем та
56630 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями, а також від 16.06.2014 року
№, яким зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 6497 грн. (т.1
а.с.25-28).

Зазначені вище податкові повідомлення
- рішення були оскаржені позивачем в
адміністративному порядку до
Головного управління Міндоходів у
Харківській області.

Рішенням Головного управління
Міндоходів у Харківській області від
20.08.2014 року № 5490/10/20-40-10-04-17 скасовано
податкове повідомлення - рішення ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області від 16.06.2014 року
№, частково скасовано податкове
повідомлення - рішення від 16.06.2014 року
№ в частині збільшення грошового
зобов'язання з ПДВ у загальному розмірі
142770 грн. (основний платіж - 95180 грн.,
штрафні (фінансові) санкції - 47590 грн.), в
іншій частині податкове повідомлення-
рішення залишено без змін, скаргу
директора ТОВ "Індіго груп" Кондакова
О.Ю. в цій частині без задоволення (т.1
а.с.29-33).

За результатами висновків, викладених
в акті перевірки ДПІ у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області та
рішення Головного управління в
Харківській області, відповідачем
винесено податкове повідомлення -
рішення від 01.09.2014 року №, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з ПДВ ТОВ "Індіго груп" на суму 27120 грн., в
тому числі 18080 грн. за основним платежем
та 9040 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями (т.1 а.с.34-35).

З акту перевірки від 30.05.2014 року
№2113/20-30-22-03/35408021 (т.1 а.с.14-24) вбачається,
що підставою для висновку щодо
збільшення суми грошового зобов'язання
з ПДВ ТОВ "Індіго груп" з податку на
додану вартість у розмірі 142770 грн., з
посиланням на нереальність
господарських операцій з ТОВ "ОПТОКОМ
2012", став акт про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"ОПТОКОМ 2012" щодо документального
підтвердження господарських відносин,
із платниками податків, їх реальності
та повноти відображення в обліку за
листопад, грудень 2013 року та січень,
лютий 201р. від 28.03.2014 року
№256/20-33-22-03-07/38279463.

Перевіряючи обґрунтованість висновків
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, викладених в акті
перевірки від 30.05.2014 року
№2113/20-30-22-03/35408021, суд встановив
наступне.

Судом встановлено, що між ТОВ "Індіго
груп" (покупець) та ТОВ "ОПТОКОМ 2012"
(постачальник) укладено договір
поставки від 01.11.2013 року № 01/11-13-21 (т.1
а.с.36-37). Згідно п.1.1 договору поставки -
постачальник зобов'язується передати у
встановлений строк у власність покупця
товарно - матеріальні цінності
(будівельні матеріали), в асортименті,
кількості та на умовах, відповідно до
виставлених рахунків - фактур, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і оплатити його, також згідно п.3.1
договору поставки - умови поставки
товару: доставка матеріалів покупцю
здійснюється за рахунок постачальника
або покупця.

На виконання умов договору ТОВ "Індіго
груп" прийняло товар - будівельні
матеріали (кран шаровий газовий
профлист, стрічка поліетиленова з
липким шаром тощо) що підтверджується
рахунками - фактурами, видатковими
накладними (т.1 а.с. 49-65), сплативши його
вартість, що підтверджується
платіжними дорученнями (т.1 а.с.66-68),
оборотно - сальдовими відомостями по
рахунку за січень 2014 року (т.1 а.с.77-90), а
ТОВ "ОПТОКОМ 2012" виписало податкові
накладні (т.1 а.с.38-48), що підтверджують
сплату позивачем податку на додану
вартість у ціні придбаних ним за
вказаним договором ТМЦ.

На підтвердження реальності поставки
ТМЦ позивачем надано товарно -
транспортні накладні від 03.01.2014 року,
від 06.01.2014 року, від 08.01.2014 року, від
09.01.2014 року (т.1 а.с.69-76), з яких
вбачається, що товар був поставлений
постачальником на адресу виробничого
приміщення позивача - м. Харків, вул.
Сільськогосподарська,1, яке згідно
договору оренди від 01.03.2013 року №28
знаходиться у користуванні ТОВ "Індіго
груп" (т.2 а.с.58).

Судом встановлено, що податкові
накладні, виписані ТОВ "ОПТОКОМ 2012",
відповідають вимогам ст.201 Податкового
кодексу України.

Суд зазначає, що придбані зазначені
вище ТМЦ використані позивачем для
здійснення господарської діяльності,
пов'язаноїз будівництвом та
газифікацією, а саме для
Богодухівської районної державної
адміністрації, ТОВ "ІНТЕРПЛЄКС", ТОВ
"СОВРЕМЕНИЙ МОДЕРН", ПАТ "Харківгаз",
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ПАТ "Харківміськгаз", що
підтверджується договорами на
виконання робіт, довідками про
вартість виконаних будівельних робіт,
актами приймання виконаних
будівельних робіт, розрахунками
загальновиробничих витрат до актів,
відомостями ресурсів до актів
приймання, розрахунками кошторисного
прибутку (т.1 а.с.99-250, т.2 а.с.1-28).

Судом встановлено, що на час укладання
та виконання зазначених вище договорів
ТОВ "Індіго груп" та ТОВ "ОПТОКОМ 2012"
були зареєстровані як юридичні особи
та є платниками податку на додану
вартість, що встановлено в ході
розгляду справи та не заперечується
сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
"Індіго груп" видано ліцензію на
здійснення господарської діяльності,
у будівництві, пов'язаної із створенням
об'єктів архітектури (за переліком
робіт згідно з додатком) (т.2 а. с. 56,57), що
в свою чергу підтверджує наявність у
позивача технічної можливості на
створенням об'єктів архітектури та
використання придбаного товару у
здійсненні господарської діяльності.

Позивачем надано до матеріалів справи
докази матеріально-технічного
оснащення та організаційних
можливостей ТОВ "Індіго груп" для
провадження зазначеного виду
діяльності, а саме: штатний розклад,
договір оренди приміщення за адресою:м.
Харків, вул.Сільськогосподарська,1, акт
приймання передачі нежитлових
приміщень за договором суборенди (т.2
а.с.58, 58а).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем включено до складу
податкового кредиту суми з придбання
товару у ТОВ "ОПТОКОМ 2012" (т.2 а.с.59-67).

Згідно п.44.1 ст. 44 ПК України, для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа;
дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст та обсяг
господарської операції, одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно п. 198.3. ст. 198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Виходячи з вимог пп. "а" п. 198.1 ст. 198 ПК
України, право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
послуг.

У відповідності до п. 198.2. ст. 198 ПК
України, датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6. ст. 198 ПК України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

У відповідності до п. 200.1. ст. 200 ПК
України, сума податку, що підлягає
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Аналіз чинного податкового
законодавства вказує на те, що
законодавець не ставить в залежність
право позивача на формування
податкового кредиту від податкового
обліку (стану) інших осіб і фактичної
сплати контрагентом податку до
бюджету. Питання податкового кредиту
поширюється тільки на окремо взятого
платника податків (позивача) і не
ставить цей факт у залежність від
розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Відповідачем не надано доказів, що
угод, укладених між позивачем та ТОВ
"ОПТОКОМ 2012" визнані в установленому
порядку недійсними.

Позивачем надані всі належні первинні
документи, що підтверджують реальність
та факт придбання товарів, які
призначені для використання у
господарській діяльності ТОВ "Індіго
груп".

Таким чином, позивачем було повністю
дотримано всіх вимог ПК України з
реалізації права на податковий кредит
по операціях з ТОВ "ОПТОКОМ 2012",
позивачем подано декларації з ПДВ,
розрахунок податку на додану вартість
та суми бюджетного відшкодування, що не
заперечується відповідачем.
Задекларовані позивачем суми
підтверджені наявними у матеріалах
справи первинними бухгалтерськими
документами.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справа про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не доведено факт
порушення позивачем ст.198, п.200.1 ст.200
Податкового кодексу України при
формуванні податкового кредиту по
взаємовідносинам з ТОВ "ОПТОКОМ 2012".

Посилання відповідача на акт Західної
ОДПІ м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "ОПТОКОМ 2012" щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платником
податків, їх реальності та повноти
відображення в обліку за січень, лютий
2014 року від 28.03.2014 року №256/20-33-22-03-07/38279463,
суд не бере до уваги, оскільки
Податковий кодекс України не ставить
право платника ПДВ на податковий
кредит в залежність від дій або
бездіяльності його контрагентів. Якщо
контрагенти не виконали свого
зобов'язання по сплаті податку до
бюджету, це тягне відповідальність та
негативні наслідки саме для цієї особи.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України - обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Також, суд зазначає, що в силу положень
Цивільного кодексу України,
Господарського кодексу України та
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" позивач та
контрагенти позивача є окремими
суб'єктами права зі статусом юридичної
особи, а відтак позивач та контрагенти
позивача є окремими платниками податку
на додану вартість та податку на
прибуток. За таких обставин, межі
юридичної відповідальності кожного
платника податків, яка (слід розуміти -
відповідальність) відповідно до ст. 61
Конституції України має
індивідуальний характер, поширюються
на діяння, що визнаються законом
протиправними та були вчинені саме цим
платником. Притягнення суб'єкта права
до відповідальності за діяння, що було
вчинено іншою особою, є неможливим, за
винятком встановлених ст. 228 Цивільного
кодексу України та ст. ст. 207 і 208
Господарського кодексу України
випадків свідомого укладення таким
суб'єктом права нікчемного правочину з
метою відображення певних первинних
документів в податковому обліку без
фактичного проведення господарських
операцій.

Саме така правова позиція викладена
Європейським Судом з прав людини
(рішення від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД
проти Болгарії" (заява № 3991/03), а також
Верховним Судом України (постанова від
09.09.2008 у справі №21-500во08, постанова від
01.06.2010 у справі № 21-573во10, постанова від
31.01.2011 у справі за позовом ЗАТ
"Мукачівський лісокомбінат" до
Мукачівської ОДПІ про визнання
недійсним податкового
повідомлення-рішення, постанова від
31.01.2011 у справі за позовом ТОВ "Фірма
"ВІК" до ДПІ у м. Херсоні про визнання
недійсними податкових
повідомлень-рішень).

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Виходячи з наведеного, фактичні
обставини справи об'єктивно
засвідчують здійснення господарських
операцій між ТОВ "Індіго груп" та ТОВ
"ОПТОКОМ 2012" та правомірність
віднесення позивачем до податкового
кредиту з податку на додану вартість
сум витрат, відповідно до первинних
бухгалтерських документів та по
податковим накладним, які виписані на
виконання умов договірних відносин.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС
України, у справах щодо оскарження
рішень суб'єктів владних повноважень,
суди перевіряють, зокрема, чи прийняті
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 01.09.2014 року
№ прийняте Державною податковою
інспекцією у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області -
необґрунтовано, не у відповідності до
чинного законодавства, через що
позовні вимоги про скасування
податкових повідомлень-рішень
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Індіго
груп" до Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення - задовольнити в
повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області від
01.09.2014 року №.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова виготовлена у повному обсязі
20.10.2014 року.

Суддя
Мар'єнко Л.М.