Справа № 826/16220/13-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Кармазін
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

16 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Гром Л.М.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників податків на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20 листопада 2013
року у справі за адміністративним
позовом Публічного акціонерного
товариства "Укргазвидобування" до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників
податків, треті особи: Товариство з
обмеженою відповідальністю "ІВІТЕК
ТТК", Приватне підприємство
"Будком-Алон", Приватна фірма
"Агроіндустрія" про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Публічне акціонерне
товариство "Укргазвидобування"
звернувся до суду з позовом до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників
податків, треті особи: Товариство з
обмеженою відповідальністю "ІВІТЕК
ТТК", Приватне підприємство
"Будком-Алон", Приватна фірма
"Агроіндустрія" про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від 22
липня 2013 року № та № .

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 листопада 2013 року адміністративний
позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач - Міжрегіональне головне
управління Міндоходів - Центральний
офіс з обслуговування великих
платників податків звернувся з
апеляційною скаргою, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Міжрегіональним головним управлінням
Міндоходів - Центральним офісом з
обслуговування великих платників
податків проведено позапланову виїзну
перевірку Публічного акціонерного
товариства «Укргазвидобування» з
питань дотримання податкового
законодавства за відносинам з ТОВ
«ІВІТЕК ТТК», ПП «Будком-Алон», ПФ
«Агроіндустрія» за період з 01 січня 2012
року по 31 грудня 2012 року.

За наслідками проведеної перевірки
відповідачем складено Акт від 02 липня
2013 року № 765/41-20/30019775.

Перевіркою встановлено порушення ПАТ
«Укргазвидобування» п. 198.3, п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість у періоді, що
перевірявся, на загальну суму 47 414,00 грн.
та п. 138.1, п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139 ст. 139
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток на загальну суму 49 795,00 грн.

На підставі встановлених порушень,
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення від 22 липня 2013
року № на суму 74 692,50 грн., у тому
числі за основним платежем 49 795,00 грн.
та за штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) 24 897,50 грн. та № на суму
71 086,50 грн, у тому числі за основним
платежем 47 391,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) 23 695,50
грн.

Не погоджуючись з вищевказаними
податковими повідомленнями-рішеннями
відповідача та вважаючи їх
протиправними, позивач звернувся до
суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 185.1 ст. 185 Податкового кодексу
України передбачено, що об'єктом
оподаткування є операції платників
податку з: а) постачання товарів, місце
постачання яких розташоване на митній
території України, відповідно до
статті 186 цього Кодексу, у тому числі
операції з передачі права власності на
об'єкти застави позичальнику
(кредитору), на товари, що передаються
на умовах товарного кредиту, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю; б)
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу; в) ввезення товарів на митну
територію України; г) вивезення товарів
за межі митної території України; е)
постачання послуг з міжнародних
перевезень пасажирів і багажу та
вантажів залізничним, автомобільним,
морським і річковим та авіаційним
транспортом.

В силу п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу
України, база оподаткування операцій з
постачання товарів/послуг
визначається виходячи з їх договірної
(контрактної) вартості, але не нижче
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів), а
також збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування на вартість
послуг стільникового рухомого зв'язку).

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу
України, право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду, зокрема, у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

В силу п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України, податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 138.2 Податкового кодексу
України передбачено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, у
періоді, що перевірявся, ПАТ
"Укргазвидобування" здійснювало
господарські операції з ТОВ «ІВІТЕК
ТТК», ПП «Будком-Алон» та ПФ
«Агроіндустрія».

На підставі рахунку контрагент передав
ПАТ «Укргазвидобування» товар:
комп'ютери 3 шт., програмне забезпечення
3 шт., монітори 3 шт. загальною вартістю 14
997 грн. з ПДВ.

Позивачу виписано податкову накладну
№ 192 від 27 березня 2012 року (по факту
попередньої оплати) та оформлено
рахунок-фактуру від 31 січня 2012 року №
8986 на суму 14 997 грн. з ПДВ - 2 499,50 грн.
Розрахунок проведений 27 березня 2012
року. Суму ПДВ віднесено до складу
податкового кредиту за травень 2012 р.

Позивачем надано накладну від 02 квітня
2012 року та журнал-ордер по рахунку
63-1-1-1-25 (запаси, товари) щодо проведення
в обліку вказаної операції.

За рахунком від 12 липня 2012 року
№ХА-00011245 та за видатковою накладною №
11245 від 24 вересня 2012 року ПП
«Будком-Алон» передало ПАТ
«Укргазвидобування» наступний товар:
кутовий диван MG «Амстердам» загальною
вартістю 14 992,18 грн. з ПДВ.

24 вересня 2012 року позивачем видано
податкову накладну № 110 на суму 14 992,18
грн. з ПДВ 2 498,70 грн. Суму ПДВ віднесено
до складу податкового кредиту за
вересень 2012 року.

Також, між позивачем та ПП
«Будком-Алон» укладено договір
субпідряду № 68/12 від 23 березня 2012 року,
предметом якого є капітальний ремонт
фасаду будівлі філії позивача -
УкрНДІгаз за адресою: вул. Сумська, 130 у
м. Харків. Договірна ціна - 299 961,60 грн. з
ПДВ 49 993,60 грн.

24 жовтня 2012 року за вказаним договором
видано податкові накладні на загальну
суму 185 942 грн. без ПДВ, ПДВ - 37188,40 грн.,
всього - 223 130,4 грн.

Також, між ПАТ «Укргазвидобування»
(Покупець) та ПФ «Агроіндустрія»
(Постачальник) укладено Договір
поставки № 10/04 від 10 квітня 2012 року,
предметом якого є передача у власність
товару партіями, розмір яких
визначається в кожній видатковій
накладній відповідно до замовлення
Покупця.

На виконання умов угоди, контрагентом
поставлено товари, на що отримано
видаткові накладені та укладено акти
виконаних робіт.

Тобто, в даному випадку податковим
органом також визнається факт
реальності поставки.

Так, згідно із первинними документами,
позивачу поставлено м'ясні продукти в
період квітня - листопада місяців 2012
року на суму 30453,64 грн. з ПДВ.

На підтвердження господарських
відносин з контрагентами, позивачем
надано договори, журнали-ордери,
прибуткові ордери, картки складського
обліку матеріалів, накладні-вимоги на
відпуск (внутрішнє переміщення)
матеріалів, акти приймання-передачі
(внутрішнє переміщення) основних
засобів, акти введення в господарський
оборот об'єкта інтелектуальної
власності у складі нематеріальних
активів, інвентаризаційні відомості та
описи, відомості «Залишки та обороти
ТМЦ», калькуляційні картки (кафе
«Факел» філії УкрНДІгаз; щодо
приготування страв), з урахуванням
дозвільних документів щодо розміщення
та функціонування об'єкта громадського
харчування, видаткові накладні щодо
передачі продуктів у виробництво,
подорожні листи вантажного автомобіля,
які підтверджують фактичне прийняття
позивачем товарів та продукції від
контрагентів та їх подальше
використання у господарській
діяльності позивача.

Вищевказане свідчить про
правомірність формування позивачем
спірних сум податкових вигод.

Стосовно виконання робіт за договором
субпідряду № 68/12 від 23 березня 2012 року,
укладеним між позивачем та ПП
«Будком-Алон», предметом якого є
капітальний ремонт фасаду будівлі
філії позивача - УкрНДІгаз за адресою:
вул. Сумська, 130 у м. Харків, договірна
ціна - 299 961,60 грн. з ПДВ 49 993,60 грн.,
колегія суддів зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що роботи за
вищевказаним договором здійснювались
за замовленням позивача (філії
УкрНДІгаз), а генпідрядником виступала
інша філія позивача - Управління
будівельно-монтажних робіт
«Укргазспецбудмонтаж», контрагент, у
свою чергу, виступав субпідрядником.

Так, контрагент позивача має ліцензію
на здійснення діяльності у
будівництві, пов'язаної із створення
об'єктів архітектури строком дії з 22
червня 2012 року по 22 червня 2017 року, у
зв'язку з чим відповідачем не
спростовано наявності у контрагента
відповідних ресурсів для здійснення
діяльності.

Стосовно виконання робіт за вказаним
договорм позивачем надано: підписані
замовником, генпідрядником та
субпідрядником довідки про вартість
виконаних будівельних робіт, акт № 1 за
жовтень 2012 р., відомість ресурсів,
розрахунки до договору, акт № 2 за
жовтень 2012, акт № 3 за жовтень 2012, акт № 1
за грудень 2012 (щодо зменшеного обсягу
робіт), журнали-ордери (щодо проведення
в обліку операцій), відомості - «історія
операцій», відомості - «операції»,
відомості - «картотека».

Судом встановлено, що контрагенти
позивача на момент вчинення
господарських операцій, видачі
податкових накладних були
зареєстровані платниками ПДВ, що не
заперечується ДПІ, а отже видача ними
податкових накладних є правомірною.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів вважає, що позивачем доведено
реальність господарських операцій з
контрагентами, а тому висновок
відповідача про заниження ПАТ
"Укргазвидобування" податку на додану
вартість та податку на прибуток за
спірними податковими
повідомленнями-рішеннями є
неправомірним.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про обгрунтованість
позовних вимог ПАТ "Укргазвидобування"
та їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС
України).

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників податків - залишити
без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20 листопада 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлено 17.10.2014
року.

.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.