Справа № 808/7071/14
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ
АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

23 жовтня 2014 рокуСправа № 808/7071/14
м.ЗапоріжжяСуддя Запорізького
окружного адміністративного суду
Кисіль Р.В., розглянувши заяву ОСОБА_1
щодо забезпечення позову по
адміністративній справі №808/7071/14 за
позовною заявою ОСОБА_1 до Генерального
прокурора України про зобов'язання
утриматися від вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

21.10.2014 до Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов ОСОБА_1 (далі -
позивач) до Генерального прокурора
України (далі - відповідач), в якому
позивач просить: зобов'язати
Генерального прокурора України Ярему
В.Г. утриматися від вчинення дій,
передбачених пп. 1 п. 2 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про очищення влади», а саме від
звільнення позивача з посади прокурора
Донецької області без проведення
перевірки, передбаченої ст. 5
зазначеного Закону.

Крім того, позивачем була подана заява
про забезпечення позову шляхом
заборони відповідачу звільняти
позивача із займаної посади до
набрання постановою суду законної
сили.

Ухвалою від 23.10.2014 провадження у справі
було відкрите, судове засідання
призначене на 06.11.2014.

Позивач у обґрунтування
необхідності вжиття судом заходів
забезпечення позову посилається на те,
що він займає посаду прокурора
Донецької області та, відповідно,
очолює колектив прокуратури Донецької
області.

Відповідач повідомив позивача про
початок процедури його звільнення на
підставі норм Закону України «Про
очищення влади».

З урахуванням соціально-політичної
ситуації у м. Донецьку прокуратура
Донецької області працює у режимі
воєнних умов на території м. Маріуполя.

Позивач вважає, що його звільнення із
займаної посади матиме наслідком
руйнування зв'язку між правоохоронними
органами, органами місцевого
самоврядування та органами АТО. Крім
того, очолюваний ним колектив
зневіриться у подальшій значимості
органів прокуратури на території
Донецької області.

Більше того, позивач зазначає, що він є
учасником АТО і на теперішній час
документи щодо офіційного надання йому
такого статусу направлені до
відповідних державних органів.

У зв'язку із викладеним вважає, що існує
очевидна небезпека заподіяння шкоди
конституційним правам позивача,
зокрема праву на працю, а для
відновлення таких прав доведеться
докласти значних зусиль, часу та
витрат, через що просить заборонити
відповідачу, до набрання судовим
рішенням у цій справі законної сили,
звільняти позивача із займаної посади.

Вирішуючи заяву позивача про
забезпечення позову, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України суд
за клопотанням позивача або з власної
ініціативи може постановити ухвалу про
вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову, якщо існує
очевидна небезпека заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до ухвалення рішення в
адміністративній справі, або захист
цих прав, свобод та інтересів стане
неможливим без вжиття таких заходів,
або для їх відновлення необхідно буде
докласти значних зусиль та витрат, а
також якщо очевидними є ознаки
протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Приписами п. 2 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про очищення влади», які мають
імперативний характер, встановлено, що
впродовж десяти днів з дня набрання
чинності цим Законом керівник органу
(орган), до повноважень якого належить
звільнення та/або ініціювання
звільнення з посади осіб, до яких
застосовується заборона, зазначена в
частині третій статті 1 цього Закону, на
основі критеріїв, визначених частиною
першою статті 3 цього Закону, на
підставі відомостей, наявних в
особових справах цих осіб:

1) звільняє цих осіб з посад або
надсилає керівнику органу (органу), до
повноважень якого належить звільнення
з посади таких осіб, відповідні
документи для їх звільнення не пізніше
ніж на 10 робочий день з дня отримання
таких документів;

2) інформує Міністерство юстиції
України про їх звільнення з посад та
надає відповідні відомості про
застосування до таких осіб заборони,
передбаченої частиною третьою статті 1
цього Закону, для їх оприлюднення на
офіційному веб-сайті Міністерства
юстиції України та внесення до Єдиного
державного реєстру осіб, щодо яких
застосовано положення Закону України
"Про очищення влади", у порядку та
строки, визначені цим Законом.

Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 15 Закону
України «Про прокуратуру» на
відповідача покладене повноваження
призначати позивача на посаду та
визначення порядку прийняття,
переміщення та звільнення прокурорів.

Отже, пунктом 2 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про очищення влади» саме на
відповідача покладений обов'язок (саме
обов'язок, а не право) вчинення дій та
прийняття рішень викладених у цьому
пункті.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
06.03.2008 № 2 «Про практику застосування
адміністративними судами окремих
положень Кодексу адміністративного
судочинства України під час розгляду
адміністративних справ» визначено
наступне:

«Судам необхідно враховувати, що
згідно з частинами третьою та
четвертою статті 117 КАС України
забезпечення позову в
адміністративних справах допускається
лише у двох формах: 1) зупинення дії
рішення суб'єкта владних повноважень
чи його окремих положень, що
оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні
дії. Наведений перелік підстав
забезпечення позову є вичерпним.

В ухвалі про забезпечення позову суд
повинен навести мотиви, з яких він
дійшов висновку про існування
очевидної небезпеки заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до ухвалення рішення в
адміністративній справі, або захист
цих прав, свобод та інтересів стане
неможливим без вжиття таких заходів,
або для їх відновлення необхідно буде
докласти значних зусиль та витрат, а
також вказати ознаки, які свідчать про
очевидність протиправності рішення,
дії чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

В адміністративних справах щодо
визнання незаконним рішення про
звільнення з посад позовними вимогами
є скасування правових актів
індивідуальної дії та поновлення на
посаді.

Забезпечуючи такий позов шляхом
зупинення дії правового акта
індивідуальної дії про звільнення з
посади, суд фактично продовжує
службові відносини між позивачем та
роботодавцем (суб'єктом владних
повноважень) з відповідними наслідками
- виконанням службових обов'язків,
виплатою заробітної плати тощо. Таким
чином, судом фактично ухвалюється
рішення без розгляду справи по суті, що
не відповідає меті застосування
правового інституту забезпечення
позову.

Отже, судам слід мати на увазі, що
забезпеченням зазначеного
адміністративного позову в такий
спосіб суди виходять за межі підстав
забезпечення позову, передбачених
частиною першою статті 117 КАС України,
що є неприпустимим».

Разом з тим, в даному випадку позивач в
якості забезпечення позову не просить
зупинити дію акту індивідуально дії, а
просить зобов'язати відповідача
утриматися від вчинення певних дій -
прийняття наказу про звільнення
позивача зі служби в органах
прокуратури.

Тобто, в даному випадку позивач в
якості забезпечення позову просить суд
фактично задовольнити позовні вимоги
до розгляду позову по суті, оскільки, як
зазначено вище, позовні вимоги
позивача полягають у зобов'язанні
відповідача утриматися від вчинення
дій, передбачених пп. 1 п. 2 Прикінцевих
та перехідних положень Закону України
«Про очищення влади», а саме від
звільнення позивача з посади прокурора
Донецької області без проведення
перевірки, передбаченої ст. 5
зазначеного Закону, а клопотання про
забезпечення позову - заборонити
відповідачу звільняти позивача із
займаної посади до набрання постановою
суду законної сили. Що є прямим
порушенням процесуального права та,
відповідно, неприпустимим.

Суд не має повноважень забороняти
будь-якому суб'єкту вчиняти дії,
виконання яких прямо покладено на цю
особу законом. Так саме суд
адміністративної юрисдикції не має
права зупиняти дію закону
(нормативно-правового акту прийнятого
парламентом країни), як для однієї
особи, так і для невизначеного кола
осіб.

Повноваженням визнавати закон чи
окремі його положення таким, що не
відповідає Конституції (є
неконституційним) в Україні наділений
єдиний орган - Конституційний Суд
України.

Відтак, оскільки порушене позивачем
клопотання виходить за межі
повноважень адміністративного суду
(суд не вправі зупиняти дію закону для
конкретної особи), то у задоволенні
клопотання про забезпечення позову
слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 117, 118, 160, 165 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо
забезпечення позову по
адміністративній справі №808/7071/14 за
позовною заявою ОСОБА_1 до Генерального
прокурора України про зобов'язання
утриматися від вчинення певних дій -
відмовити.

Відмова у задоволенні клопотання не
позбавляє позивача права повторного
звернення до суду із обґрунтованим
клопотанням про забезпечення позову.

Копію ухвали надіслати ОСОБА_1 на
адресу зазначену ним у позові.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня
проголошення ухвали апеляційної
скарги. У разі якщо ухвалу було
постановлено в письмовому провадженні
або згідно з частиною третьою ст. 160 КАС
України, або без виклику особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Оскарження ухвали не зупиняє її
виконання, а також не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Суддя Р.В. Кисіль