Справа № 2а-1170/11
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 року
Справа № 876/1671/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Яворського І.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Залізничного районного суду м. Львова
від 22 січня 2014 року по справі № 2а-1170/11
за позовом ОСОБА_1 до Залізничної
районної адміністрації Львівської
міської ради про скасування
розпорядження та зобов'язання до
вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

28.07.2010 року ОСОБА_1 звернулася з позовом
до суду, яким після зміни позовних
вимог просила скасувати розпорядження
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради №288 від 16.04.2009
року «Про самочинне будівництво гр.
ОСОБА_1.», як незаконне та зобов'язати
відповідача розглянути її звернення
заяву від 30.06.2009 року у відповідності до
встановленого порядку.

Постановою Залізничного районного
суду м. Львова від 22 січня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Постанову в апеляційному порядку
оскаржила ОСОБА_1 вважає, що суд першої
інстанції ухвалюючи постанову не
врахував, що відповідач приймаючи
оскаржуване розпорядження №288 не
вказав причин демонтажу прибудови та
не прийняв до уваги, що прибудова
знаходиться на прибудинковій
території будинку, який знаходиться за
межами червоних ліній згідно листа
Управління архітектури Департаменту
містобудування Львівської міської
ради своїм листом №3-С-23536/2401 від 06.11.2008
року, і нічиїх прав не порушує.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скаргу слід задоволити
частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує
постанову суду першої інстанції, та
приймає нову постанову, якщо визнає, що
суд першої інстанції неповно з'ясував
обставини справи, що мають значення для
справи, порушив норми матеріального
права, що призвели до неправильного
вирішення справи.

Судом встановлено, що Залізничною
районною адміністрацією Львівської
міської ради 16.04.2009 року було прийняте
розпорядження №288 «Про самочинне
будівництво гр.. ОСОБА_1.», яким позивача
зобов'язано демонтувати самочинно
влаштовану двоповерхову прибудову до
квартири (а.с.5).

Позивач 30.06.2009 року звернулась до
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради з заявою про
надання дозволу узаконити самочинне
будівництво до квартири (а.с.3).

Залізничною районною адміністрацією
ЛМР на адресу ОСОБА_1 направлено
відповідь від 14.07.2009 року № 2/4379-01, якою
повідомлялося, що розпорядженням
голови Залізничної районної
адміністрації № 288 від 16.04.2009 року
затверджено Висновок міжвідомчої
комісії про демонтаж прибудови.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 99 КАС
України (в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
яким передбачено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку.

Судом встановлено, що позивач 24.07.2013
року звернулася до суду з заявою в
порядку ст. 51 КАС України, яка містить
вимоги щодо зобовязання відповідача
розглянути звернення заяву позивача
від 30.06.2009 року.

Частиною 1 статті 51 КАС України
передбачено, що позивач має право до
початку судового розгляду справи по
суті змінити предмет або підставу
позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 КАС України
передбачено, що позивач може протягом
всього часу судового розгляду
збільшити або зменшити розмір позовних
вимог, подавши письмову заяву, яка
приєднується до справи. До початку
судового розгляду справи по суті
позивач може змінити підставу або
предмет адміністративного позову,
подавши письмову заяву, яка
приєднується до справи. Заява про зміну
позовних вимог повинна відповідати
вимогам, які встановлені цим Кодексом
для позовних заяв.

Колегія суддів приходить до висновку,
що початком перебігу строку звернення
до суду слід вважати дату 14.07.2009 року,
оскільки саме з того часу позивач знала
про прийняте розпорядження, а
звернулася до суду з заявою в порядку
ст. 51 КАС України лише 24.07.2013 року
(а.с.97-99), тобто з пропуском річного
строку звернення до суду, тому позовні
вимоги в частині зобов'язання
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради розглянути
звернення заяву позивача від 30.06.2009
року у відповідності до встановленого
порядку необхідно залишити без
розгляду.

Що стосується скасування
розпорядження Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради
№288 від 16.04.2009 року «Про самочинне
будівництво гр. ОСОБА_1.», то колегія
суддів зазначає наступне.

Підпунктом 3 пункту «б» частини 1 статті
31 Закону України «Про місцеве
самоврядування» визначено, що до
відання виконавчих органів належить
здійснення в установленому порядку
державного контролю за дотриманням
законодавства, затвердженої
містобудівної документації при
плануванні та забудові відповідних
територій; зупинення у випадках,
передбачених законом, будівництва, яке
проводиться з порушенням
містобудівної документації і проектів
окремих об'єктів, а також може
заподіяти шкоди навколишньому
природному середовищу.

Проаналізувавши вказану норму, можна
прийти до висновку, що до повноважень
відповідача належить виключно
здійснення і в установленому порядку
контролю та зупинення у випадках,
передбачених законом, будівництва.
Проте, контрольні повноваження та
повноваження зупиняти будівництво, як
тимчасовий захід, не мають нічого
спільного із повноваженнями виносити
про зобов'язання до вчинення певних
дій, зокрема, до знесення у певний
термін будь-яких об'єктів.

Таким чином, повноваження, передбачені
підпунктом 3 пункту «б» частини 1 статті
31 Закону України «Про місцеве
самоврядування» не надають
відповідачу права приймати рішення
обов'язкового характеру стосовно
зобов'язання осіб вчиняти певні дії,
зокрема, до знесення у певний термін
будь-яких об'єктів.

Як вбачається з оскаржуваного
розпорядження №288, пунктом 2
зобов'язано позивача демонтувати
самочинно влаштовану на землях
міськземфонду двоповерхову прибудову
(а.с.5), чим порушено вимоги пп. 3 п. «б» ч. 1
ст. 31 Закону України «Про місцеве
самоврядування».

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог в частині скасування
розпорядження Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради
№288 від 16.04.2009 року «Про самочинне
будівництво гр. ОСОБА_1.».

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що судом першої інстанції
допущено порушення норм матеріального
та процесуального права, а тому
постанова суду підлягає скасуванню з
постановленням нової, якою позов
задоволити частково.

Керуючись ст.ст. 94, 100, 160, 195, ст. 197, п. 3 ч.1
ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,
-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Залізничного районного суду
м. Львова від 22 січня 2014 року по справі
№ 2а-1170/11- скасувати та прийняту нову,
якою адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Скасувати розпорядження Залізничної
районної адміністрації Львівської
міської ради №288 від 16.04.2009 року «Про
самочинне будівництво гр. ОСОБА_1.».

Адміністративний позов ОСОБА_1 в
частині позовних вимог про
зобов'язання Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради
розглянути звернення заяву ОСОБА_1 від
30.06.2009 року у відповідності до
встановленого порядку - залишити без
розгляду.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь в справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

І.О. Яворський