Справа № 804/2963/13-а
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/36758/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.

Суддів: Вербицької О.В., Муравйова О.В.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Криворізької центральної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 12 червня 2014 року

у справі №804/2963/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрпромтехмаш»
(надалі - ТОВ «Укрпромтехмаш»)

до Криворізької центральної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (надалі -
Криворізька центральна ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області)

про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

встановив:

У лютому 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом в якому поставлено
питання про скасування податкового
повідомлення-рішення № від 08.01.2014
року.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 27
березня 2014 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що порушення позивачем чинного
законодавства, викладені в акті
перевірки, відповідають дійсним
обставинам справи, а отже, оскаржуване
податкове повідомлення-рішення
прийняте податковим органом
обґрунтовано.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 12 червня 2014 року рішення суду
першої інстанції скасовано, позовні
вимоги задоволено.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, колегія апеляційного суду
дійшла висновку щодо реальності
господарських операцій позивача з його
контрагентами у перевіряємому періоді
та що при формуванні податкового
кредиту позивачем у перевіряємому
періоді порушень приписів податкового
законодавства не було.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, Криворізька
центральна об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області звернулась
із касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 12 червня 2014
року та залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
наведені у скарзі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій контролюючим органом була
проведена документальна позапланова
невиїзна перевірка ТОВ
«Укрпромтехмаш» з питань дотримання
вимог податкового законодавства по
взаємовідносинах з Приватним
підприємством «Рунацентр» (надалі - ПП
«Рунацентр») та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Базасофт»
(надалі - ТОВ ««Базасофт») за період з
01.02.2012 року по 29.02.2012 року, про що
складено акт №1026/22-01/332655857 від 16.12.2013
року.

Під час проведення перевірки, на думку
податкового органу, було встановлено
порушення позивачем п.44.1 ст.44, п.198.1,
п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України
(надалі - ПК України), ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п.1, п.2 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку, що
призвело до заниження податку на
додану вартість (надалі - ПДВ) у лютому
2012 року на 441625,00грн.

За наслідками проведеної перевірки
Криворізькою центральною ОДПІ було
прийнято оскаржуване податкове
повідомлення-рішення № від 08.01.2014
року, яким позивачу збільшено суму
зобов'язання з ПДВ на 441625,00грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 110406,00грн.

Відповідно до п.198.2, п.198.3 ст.198 ПК
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною. Податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг (у разі
здійснення контрольованих операцій -
не вище рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу)
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що у перевіряємий період
позивачем було укладено договори,
зокрема, з ПП «Рунацентр» та ТОВ
«Базасофт».

Так, з ПП «Рунацентр» (постачальник)
позивачем (покупець) укладено договір
№У0212 від 01.02.2012 року, щодо поставки
товару відповідно до
додатків-специфікацій.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до специфікації №1 від
01.02.2012 року, видаткових накладних
№РН-0801/01 від 01.08.2012 року та №РН-1023/01 від
23.10.2012 року, позивачем були придбані
запчастини. Відповідно до
товарно-транспортних накладних №01/08-1
від 01.08.2012 року та №10/23-1 від 23.10.2012 року
перевезення товару здійснювало ТОВ
«Укрпартнер Трейд». Зберігання товару
здійснювалось ТОВ
«Кривбаспромторгснаб» відповідно до
договору від 24.11.2010 року. Під час
проведення перевірки було встановлено,
що розрахунки між сторонами
здійснювались у безготівковій формі,
відповідно до банківських виписок та
платіжних доручень, наданих позивачем
до перевірки. Зауважень щодо
оформлення наданих первинних
документів у податкового органу не
було.

Відповідно до акту перевірки, під час
її проведення позивачем не було надано:
накладних, щодо приймання товару; книги
обліку виданих довіреностей на
одержання товару.

З ТОВ «Базасофт» (постачальник)
позивачем (покупець) було укладено
догорів №У0112 від 12.01.2012 року, щодо
поставки товару відповідно до
додатків-специфікацій.

Згідно зі специфікацією №1 від 12.01.2012
року, видаткових накладних №РН-0801/01 від
01.08.2012 року та №РН-1023/01 від 23.10.2012 року,
позивачем були придбані запчастини.
Відповідно до товарно-транспортної
накладної №01/08-1 від 01.08.2012 року
перевезення товару здійснювало ТОВ
«Укрпартнер Трейд». Зберігання товару
здійснювалось ТОВ
«Кривбаспромторгснаб» відповідно до
договору від 24.11.2010 року. Під час
проведення перевірки було встановлено,
що розрахунки між сторонами
здійснювались у безготівковій формі,
відповідно до банківських виписок та
платіжних доручень, наданих позивачем
до перевірки.

В акті перевірки відповідач зазначає,
що в наданих до перевірки актах
виконаних робіт не зазначено, які
роботи проводились, а отже не можливо
визначити, які саме запчастини були
використані при проведенні ремонтних
робіт.

Під час розгляду справи судами
попередніх інстанцій було встановлено,
що Криворізька центральна ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області направляла позивачу запит
№6307/10/04-81-22-02 від 14.11.2013 року про надання
документів та письмових пояснень. На
виконання зазначеного запиту
позивачем було надано ряд первинних
бухгалтерських документів, відповідно
до листа №2 від 18.11.2013 року. Інші
документи податковим органом не
витребовувались.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України
передбачено, що для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п.138.2 ст.138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1.2 п.1, п.п.2.1, п.п.2.4 п.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку господарські
операції відображаються у
бухгалтерському обліку методом їх
суцільного і безперервного
документування. Записи в облікових
регістрах провадяться на підставі
первинних документів, створених
відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи,
створені у письмовій або електронній
формі, що фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення. Первинні документи повинні
мати такі обов'язкові реквізити:
найменування підприємства, установи,
від імені яких складений документ,
назва документа (форми), дата і місце
складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції (у натуральному
та/або вартісному виразі), посади і
прізвища осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Статтею ч.1. ч.2 ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Таким чином, як вбачається з
вищевикладеного, колегією суддів
апеляційної інстанції вірно зазначено,
що податковим органом не спростовано
відповідність наданих позивачем до
перевірки первинних документів нормам
чинного законодавства, оскільки вони
мали всі необхідні реквізити та
доводять реальність здійснення
господарських операцій між позивачем
та його контрагентами.

Доводи касаційної скарги не
спростовують зазначених висновків
суду.

За таких обставин, судом апеляційної
інстанції, виконано всі вимоги
процесуального законодавства,
всебічно перевірено обставини справи,
вирішено справу у відповідності з
нормами матеріального права,
постановлено обґрунтоване рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для справи. Висновки
апеляційного суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються доказами,
дослідженими у судовому засіданні, а
тому підстав для їх перегляду з
мотивів, викладених в касаційній
скарзі не вбачається.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Криворізької
центральної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 12 червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
___________________ Н.Є. Маринчак

Судді:
___________________ О.В. Вербицька

___________________ О.В. Муравйов