Справа № 826/15204/14
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2014 року 12:00
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Кармазіна О.А., при секретарі судового
засідання Тимчук М.Д.,
за участю представників сторін:
від позивача: Сухова О.В. (довіреність
від 15.04.2014 р. № 62/10)
від відповідача: Бучко В.В.
(довіреність від 23.09.2014 р.)
від третьої особи: Гренчук Г.В.
(довіреність від 27.12.2013 р. № 5/142)
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовомДержавного підприємства
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом»до Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києвітретя особаПублічне
акціонерне товариство
«Укргідроенерго»про визнання
протиправною та скасування постанови
про стягнення з боржника виконавчого
збору від 27.08.2014 ВП № 40481996,-
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулось Державне
підприємство «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
з позовом до відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
про визнання протиправною та
скасування постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору від 27.08.2014
ВП № 40481996.
Позивач зазначає, що на виконанні ВДВС
знаходився виконавчий напис нотаріуса
про стягнення з позивача на користь
третьої особи боргу в сумі 50 520 грн. Між
цими особами був підписаний акт про
погашення заборгованості. Разом з цим,
24.09.2014 р. до позивача надійшла постанова
про стягнення виконавчого збору в сумі
Позивач не погоджується із зазначеним
рішенням, зазначаючи по суті те, що
державний виконавець не вчиняв
фактичних дій по примусовому
виконанню, а відтак відсутні підстави
для стягнення виконавчого збору.

Третя особа підтримала позов з
аналогічних підстав, що і позивач, між
тим зазначивши (а.с. 55) про тривале
існування заборгованості.

Відповідач проти позову заперечив,
посилаючись на законність та
обґрунтованість оскаржуваного
рішення, зазначаючи, що виконавчий збір
стягується у випадку повернення
виконавчого документу стягувачу за
його заявою, що в даному випадку і мало
місце.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в
судовому засіданні 21.10.2014 р.
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Розглянувши наявні в матеріалах справи
документи, заслухавши пояснення осіб,
які беруть участь у справі, з'ясувавши
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.

Згідно з постановою державного
виконавця від 17.12.2003 р. № 603/10 зупинено
зведене виконавче провадження про
стягнення боргів з ДП «НАЕК
«Енергоатом» на користь фізичних та
юридичних осіб у зв'язку з надходженням
ухвали Господарського суду м. Києва від
02.12.2003 р. № 43/167 про порушення справи про
банкрутство НАЕК «Енергоатом», якою
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів. Провадження зупинено до
розгляду судом вказаної справи.

У той же час, згідно з виконавчим
написом нотаріуса від 14 грудня 2005 р. №
за реєстром 1-9287 з позивача підлягало
стягненню 50 520 грн. заборгованості за
опротестованим векселем.

Згідно з постановою від 16 лютого 2006
року державним виконавцем ДВС у
Шевченківському районі м. Києва
відкрито виконавче провадження по
примусовому виконанню виконавчого
напису нотаріуса (справа 796/10; надалі -
ВП 40481996).

Згідно із зазначеною постановою ДП
«НАЕК «Енергоатом» запропоновано
добровільно виконати виконавчий напис
до 23.02.2006 р., а у випадку несвоєчасного
отримання постанови про відкриття
виконавчого провадження - в семиденний
строк з моменту отримання постанови
про відкриття виконавчого провадження.
Зазначено, що при невиконанні
виконавчого документу - виконати його у
примусовому порядку.

У постанові від 16.02.2006 р. також
зазначено, що після закінчення строку
на добровільне виконання, та у випадку
не виконання боржником виконавчого
документу в добровільному порядку,
виконавче провадження буде приєднано
до зведеного виконавчого провадження
№ 603/10.

Строк дії вищезгаданого мораторію
закінчився 01.01.2013 року, у зв'язку з чим
зазначене зведене виконавче
провадження № 788/10 поновлено на
підставі п.5 ст. 39 Закону України "Про
виконавче провадження", що встановлено
у постанові ОАС м. Києва від 16.07.2013 р. у
справі № 826/10289/13-а, яка залишена без
змін згідно з ухвалою КААС від 12.12.2013 р.

Відповідачем, у зв'язку з поновленням
вказаного провадження № 788/10, позивачу
направлено вимогу стосовно надання ним
інформації: щодо наявного
зареєстрованого на праві власності за
ДП "НАЕК "Енергоатом" рухомого та
нерухомого майна із зазначенням його
фактичного місцезнаходження; щодо
відкритих рахунків в банківських
установах із зазначенням найменування
банківських установах, кодів МФО,
номерів рахунків та кількості грошових
рахунків для виконання рішень суду за
зведеним виконавчим провадженням №
788/10; щодо проведення взаємозаліків з
стягувачами за зведеним виконавчим
провадженням № 788/10 та добровільного
виконання рішень суду ДП "НАЕК
"Енергоатом"; про посадову особу ДП
"НАЕК "Енергоатом", відповідальну за
виконання рішень суду про стягнення з
ДП "НАЕК "Енергоатом" та роз'яснено щодо
обов'язкового виконання вимоги
державного виконавця.

Як зазначено у запереченнях
відповідача від 15.10.2014 р., виконавче
провадження № 40481996 входить до
зведеного виконавчого провадження №
39832110 та приєднано до зведеного
виконавчого провадження згідно з
постановою від 18.10.2013 р.

Згідно з постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
16.07.2013 р. у справі № 826/10289/13-а, яка
залишена без змін згідно з ухвалою КААС
від 12.12.2013 р., зобов'язано державного
виконавця зупинити зведене виконавче
провадження № 788/10 та інші виконавчі
провадження, де боржником є ДП «НАЕК
«Енергоатом».

16.01.2014 р. державним виконавцем
підготовлено вимогу про перерахування
коштів на депозитний рахунок ВДВС, яка
отримана позивачем 22.01.2014 р., що не
заперечується позивачем.

24.01.2014 р. до ВДВС надійшла заява
позивача щодо забезпечення виконання
постанови ОАС м. Києва № 826/10289/13-а та
зупинення всіх виконавчих проваджень
де боржником є ДП «НАЕК «Енергоатом».

03.02.2014 р. державним виконавцем
відповідно до п. 4, 15 ст. 37 Закону України
«Про виконавче провадження» винесено
постанову про зупинення виконавчих
проваджень з примусового виконання
зведеного виконавчого провадження №
39832110.

03.02.2014 р. також підготовлено вимогу про
надання підтвердження щодо того, що
позивач входить до реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу, що
беруть участь у процедурі погашення
заборгованості відповідно до Закону
України «Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу».

Вказані постанова та вимога від 03.02.2014
р. отримані позивачем 08.02.2014 р.

Станом на 27.02.2014 р., як зазначає
відповідач у запереченнях, до відділу
не надійшло вказаного
повідомлення/підтвердження, щодо
належності позивача до підприємств,
визначених вказаним Законом.

З огляду на наведене, 27.02.2014 р. було
поновлено виконавче провадження з
примусового виконання зведеного
виконавчого провадження № 39832110,
вказана постанова отримана позивачем
05.03.2014 р. Під час розгляду справи не
надано доказів оскарження та
скасування зазначеної постанови ВДВС
про поновлення виконавчого
провадження.

01.07.2014 р. ПАТ «Укргідроенерго»
сформувало лист до ВДВС в порядку п. 1 ч.
1 ст. 47 Закону України «Про виконавче
провадження» із заявою про повернення
виконавчого документа (виконавчого
напису 1-9287 від 14.12.2005 р.) на підставі
якого було відкрито виконавче
провадження № 40481996 (попередній номер
ВП № 796/10). Вказаний лист отримано ВДВС
13.08.2014 р.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець 27.08.2014 р. прийняв постанову
про повернення виконавчого документа
стягувачу на підставі його заяви, яка
направлена на адресу сторін
виконавчого провадження 27.08.2014 р. із
супровідним листом № 223/31.

27.08.2014 р. державним виконавцем прийнято
оскаржувану постанову у виконавчому
провадженні ВП № 40481996 про стягнення з
позивача виконавчого збору в сумі 5052
грн., виконання якої виділено в окреме
провадження.

Разом із вищезазначеним листом від
27.08.2014 р. № 223/31 від 27.08.2014 р. на адресу
позивача направлено постанову
державного виконавця від 27.08.2014 р. про
стягнення виконавчого збору, винесену
на підставі виконавчого напису
нотаріуса від 14.12.2005 р. № 1-9287.

Вирішуючи у взаємозв'язку з наведеним,
суд зазначає наступне.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 24
Закону України «Про виконавче
провадження» (в редакції на дату
відкриття виконавчого провадження від
16.02.2006 р.) державний виконавець у
3-денний строк з дня надходження до
нього виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

В постанові державний виконавець
встановлює строк для добровільного
виконання рішення, який не може
перевищувати семи днів та попереджає
боржника про примусове виконання
рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій, передбачених цим Законом.

В даному випадку, отримання цієї
постанови та достатність часу для
добровільного виконання позивачем не
спростовується. Під час розгляду
справи не встановлено наявності
судових рішень, які б встановлювали
протиправні дії або бездіяльність ВДВС
щодо своєчасності направлення цієї
постанови позивачу, як і не встановлено
обставин оскарження зазначеної
постанови.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 30 цього
Закону (в редакції на дату відкриття
виконавчого провадження від 16.02.2006 р.)
якщо боржник у встановлений строк
добровільно не виконав рішення,
державний виконавець невідкладно
розпочинає його примусове виконання.

Слід додати, що відповідно до положень
ст. 4 цього ж Закону (в редакції на дату
відкриття виконавчого провадження від
16.02.2006 р.) заходами примусового
виконання рішень є: звернення
стягнення на майно боржника; звернення
стягнення на заробітну плату
(заробіток), доходи, пенсію, стипендію
боржника; вилучення у боржника і
передача стягувачеві певних предметів,
зазначених у рішенні; інші заходи,
передбачені рішенням.

Між тим, з 09.03.2011 року набрала чинності
нова редакція цього Закону.

Так, відповідно до ст. 27 Закону України
«Про виконавче провадження» (в
редакції на час прийняття оскаржуваної
постанови) у разі ненадання боржником у
строки, встановлені частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення (ч. 1 ст. 27).

У разі отримання документального
підтвердження про повне виконання
рішення боржником до початку його
примусового виконання державний
виконавець закінчує виконавче
провадження в порядку, встановленому
цим Законом.

Виконавчий збір та витрати, пов'язані з
організацією та проведенням
виконавчих дій, у такому разі з
боржника не стягуються (ч. 3 ст. 27).

Частиною 5 статті 12 Закону передбачено,
що сторони зобов'язані протягом трьох
робочих днів письмово повідомити
державного виконавця про повне чи
часткове самостійне виконання рішення
боржником.

У свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 28
зазначеного Закону, у разі невиконання
боржником рішення майнового характеру
у строк, встановлений частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
його виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом.

У зазначених розмірах виконавчий збір
стягується з боржника також у разі
повернення виконавчого документа без
виконання за письмовою заявою
стягувача та у разі самостійного
виконання боржником рішення після
початку його примусового виконання,
зокрема шляхом перерахування коштів
безпосередньо на рахунок стягувача.

В контексті наведеного слід додати, що
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 47
вищезгаданого закону виконавчий
документ, на підставі якого відкрито
виконавче провадження, за яким
виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо є письмова заява
стягувача.

З наведеного вбачається, що примусове
виконання розпочинається після
закінчення строку, встановленого для
самостійного виконання та виконавчий
збір і витрати на проведення
виконавчих дій не стягується лише у
випадку, якщо у строк, встановлений для
самостійного виконання, боржник
виконає відповідне рішення майнового
характеру.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач обізнаний з ходом виконавчого
провадження, про що свідчать його дії в
рамках виконавчого провадження та
надані процесуальні документи.

Виходячи із наведеного у сукупності,
суд приходить до висновку, що у даному
випадку виконавчий документ
(виконавчий напис) повернуто стягувану
за його заявою, що є безумовною
підставою для стягнення виконавчого
збору з боржника.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи та враховуючи дату відкриття
виконавчого провадження, дати
зупинення та дати поновлення
виконавчого провадження, а також
враховуючи встановлений строк для
самостійного виконання, слід дійти
висновку, що позивач не виконав рішення
суду у встановлений державним
виконавцем строк, тобто у строк
встановлений для самостійного
виконання, що відповідно до наведених
вище норм є підставою для стягнення
виконавчого збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи наведене у сукупності, суд в
даному випадку не вбачає підстав для
визнання протиправною спірної
постанови, яка за висновком суду
прийнята з дотриманням наведених вище
норм законодавства, у зв'язку з чим у
задоволенні позову слід відмовити.

При цьому, враховуючи те, що у
задоволенні позову слід відмовити та
беручи до уваги те, що при зверненні з
позовом за майнові вимоги, які загалом
складають 5052,00 грн., позивачем сплачено
судовий збір у загальному розмірі 182,70
грн., суд зазначає, що відповідно до
положень абз. 2 п/п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 та ч. 3 ст.
4 Закону України «Про судовий збір», ст.
87 КАС України з позивача підлягає
стягненню решта суми судового збору.

Так, загальна ставка судового збору, що
підлягає сплаті відповідно до вказаних
норм та з урахуванням розміру
мінімальної заробітної плати (1218 грн.),
складає мінімальний розмір 1 827 грн. (1,5
розміру мінімальної заробітної плати).
Відтак, враховуючи сплачену позивачем
суму та у зв'язку з відмовою у
задоволенні позову підлягає стягненню
з позивача решта суми судового збору у
розмірі 1 339,80 грн., який на підставі ст. 9
вказаного Закону підлягає зарахуванню
до спеціального фонду Державного
бюджету України. При цьому, на
виконання вимог ч. 3 ст. 258 КАС України
підлягає видачі виконавчий лист, який
надсилається судом до державної
податкової інспекції.

Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 158-163,
167, 181, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов залишити без
задоволення.

Стягнути з Державного підприємства
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» (код з ЄДР 24584661;
адреса: 01032, м. Київ, вул. Вєтрова, 3) до
спеціального фонду Державного бюджету
України судовий збір у розмірі 1 339,80
грн. (одержувач платежу: УДКСУ у
Печерському р-ні м. Києва; код з ЄДР
одержувача 38004897; банк одержувача:
ГУДКСУ у м. Києві, МФО: 820019; рахунок
4007, код бюджетної класифікації
22030001; код ЄДР суду 34414689). Після набрання
постановою суду законної сили - видати
виконавчий лист.

Постанова набирає законної сили в
строк і порядку, передбачені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
за правилами, встановленими ст. ст. 185-187
КАС України.

Суддя
О.А. Кармазін