Справа № 804/12548/14
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 р. Справа № 804/12548/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді -
Юркова Е.О.

при секретарі - Шпота
Я.С.

за участю: представник
позивача - Сиротюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом Приватного
підприємства «Дніпрокомплект» до
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Приватного
підприємства «Дніпрокомплект» до
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, в якому
позивач просить:

- визнати протиправним дії
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
коригування показників податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
ПДВ у АІС співставлення сум
податкового кредиту та податкових
зобов'язань у розрізі контрагентів за
період з 01.10.2011р. по 31.12.2012р., на підставі
акту перевірки від 16.01.2014р. №
79/1/04-03-22-01-08/25018797;

- зобов'язати Дніпродзержинську
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відновити
показники у АІС співставлення сум
податкового кредиту та податкових
зобов'язань у розрізі контрагентів за
період з 01.10.2011р. по 31.12.2012р.;

- судові витрати покласти на
відповідача.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що податковим органом
проведено планову виїзну перевірку, за
результатами якої складено акт від
16.01.2014р. № 79/1/04-03-22-01-08/25018797 «Про
результати планової виїзної перевірки
ПП «Дніпрокомплект» () з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.10.2011р. по
31.12.2012р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2011р. по
31.12.2012р.». Податковим органом
безпідставно зроблено висновок про
відсутність факту реального вчинення
господарських операцій позивача з ПП
«Селтик» та ТОВ «МЗУ», також на
підставі акту перевірки від 16.01.2014р. №
79/1/04-03-22-01-08/25018797 здійснено протиправне
коригування сум податкових зобов'язань
та податкового кредиту з ПДВ по
операціям з контрагентами за період з
01.10.2011р. по 31.12.2012р. без винесення
податкових повідомлень-рішень.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив суд їх
задовольнити, посилаючись на обставини
викладені у позовній заяві та доданих
матеріалах.

Представник відповідача до судового
засідання не з'явився, 29.09.2014р. на адресу
суду надійшло клопотання про розгляд
справи без участі представника
відповідача. Також 18.09.2014р. надав до
суду письмові заперечення на позов в
обґрунтування яких зазначив, що
результати проведеної планової
виїзної перевірки позивача були
відображені в інформаційних базах
результатів податкового контролю, що
не є коригуванням даних податкової
звітності платника податків. Зазначив,
що зобов'язання відновити показники у
АІС співставлення сум податкового
кредиту та податкових зобов'язань у
розрізі контрагентів за період з
01.10.2011р. по 31.12.2012р. стане прямим
втручанням та перешкоджанням законної
діяльності органу Міністерства
доходів і зборів у сфері податкового
контролю.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку про
обґрунтованість адміністративного
позову та наявності підстав для його
задоволення.

Відповідно до акту від 16.01.2014р. №
79/1/04-03-22-01- 08/25018797 «Про результати
планової виїзної перевірки Приватного
підприємства «Дніпрокомплект» () з питань дотримання
податкового законодавства за період з
01.10.2011р. по 31.12.2012р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2011р. по
31.12.2012р.» Приватне підприємство
«Дніпрокомплект» (далі - ПП
«Дніпрокомплект», позивач)
зареєстровано рішенням виконавчого
комітету Дніпродзержинської міської
ради від 13.01.1998р. та знаходиться на
податковому обліку в органах державної
податкової служби з 17.12.1998р. за № 525,
станом на момент проведення перевірки
перебувало на обліку у
Дніпродзержинській об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі -
Дніпродзержинська ОДПІ, відповідач).

Як вбачається з матеріалів справи,
працівниками Дніпродзержинської ОДПІ
на підставі направлень від 09.12.2013р. № 470,
від 11.12.2013р. № 492, від 13.12.2013р. № 506, від
23.12.2013р. № 528, згідно з п.77.1, п. 77.4 ст.77,
п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України,
відповідно до наказу від 20.11.2013р. №551 та
наказів від 20.12.2013р. №711, від 27.12.2013р. №733
та згідно затвердженого плану
перевірки, проведено планову виїзну
документальну перевірку ПП
«Дніпрокомплект» з питань дотримання
податкового законодавства за період з
01.10.2011р. по 31.12.2012р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2011р. по
31.12.2012р.

За результатом проведеної перевірки
відповідачем було складено Акт від
16.01.2014р. № 79/1/04-03-22-01-08/25018797 «Про
результати планової виїзної перевірки
Приватного підприємства
«Дніпрокомплект» () з
питань дотримання податкового
законодавства за період з 01.10.2011р. по
31.12.2012р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2011р. по
31.12.2012р.».

Зазначеним актом зроблено висновок про
порушення ПП «Дніпрокомплект»:

1. п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.п.138.1.1 п. 138.1 ст. 138
Податкового кодексу України, в
результаті чого ПП «Дніпрокомплект»
занижено податок на прибуток всього у
сумі 391341 грн., у тому числі: IV квартал 2011
року - 391341 грн., в результаті допущених
порушень податкового законодавства,
які відображено в п.3.1.1, п. 3.1.2 розділу 3
акта перевірки, які привели:

- до заниження валових доходів всього у
сумі 928 081 грн., у тому числі за IV квартал
2011 року у сумі 928 081 грн.;

- до заниження валових витрат всього у
сумі 773 401 грн., у тому числі за IV квартал
2011 року у сумі 773401 грн.

2. п.198.1, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України, в результаті чого ПП
«Дніпрокомплект» занижено податок на
додану вартість на загальну суму 157159
грн., в тому числі:

-жовтень 2011 року - 154 681 грн.;

-липень 2011 року - 2478 грн.

3. п.187.1 ст.187 Податкового кодексу
України, в результаті чого ПП
«Дніпрокомплект» зависило податкові
зобов'язання на загальну суму 1 044 049
грн., в т.ч.: за вересень 2012 року на суму
261 292 грн., за жовтень 2012 року на суму 408 037
грн., за листопад 2012 року на суму 297 555
грн., за грудень 2012 року на суму 77 165 грн.

4. п.198.1, 198.6 Податковою кодексу України,
в результаті чого ПП «Дніпрокомплект»
завищено податковий кредит на загальну
суму 1 044 049 грн., в т.ч.: за вересень 2012
року на суму 261 292 грн., за жовтень 2012
року на суму 408 037 грн., за листопад 2012
року на суму 297 555 грн., за грудень 2012
року на суму 77 165 грн.

Такий висновок працівниками
Дніпродзержинської ОДПІ зроблено на
підставі: не підтвердження фактичного
відвантаження товарів та реального
транспортування по взаємовідносинам з
ПП «Селтик»; відсутності відображення
ТОВ «МЗУ» податкових зобов'язань по
реалізації товару на адресу ПП
«Дніпрокомплект», що свідчить, на думку
податкового органу, про відсутність
реалізації товару ТОВ «МЗУ».

За результатами висновків акту
перевірки податкові
повідомлення-рішення відповідачем
позивачу не приймались.

Щодо не підтвердження здійснення
господарських відносин, нереальність
здійснення господарських операцій ПП
«Дніпрокомплект» з постачальниками ПП
«Селтик» та ТОВ «МЗУ» за період з
01.10.2011р. по 31.12.2012р суд зазначає
наступне.

Відповідно до ст. 3 Господарського
кодексу України - під господарською
діяльністю у цьому Кодексі розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність.

Господарська діяльність здійснюється
у загальній економічній сфері, а тому
має суто економічні властивості, що
неможливо без вартісної оцінки і
взаємооцінки, еквівалентності обміну,
відповідних обчислень і розрахунків.
Тому така ознака результатів
господарської діяльності, як цінова
визначеність, наявна в абсолютній
більшості випадків, хоча в
некомерційній господарській
діяльності можливе безкоштовне
надання результатів останньої.

Розділом ІІІ Податкового кодексу
України врегульовані питання,
пов'язані з обчисленням та сплатою
податку на прибуток підприємств.

Відповідно до п. 138.2 ст.138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. У разі якщо платник
податку здійснює виробництво товарів,
виконання робіт, надання послуг з
довготривалим (більше одного року)
технологічним циклом виробництва за
умови, що договорами, укладеними на
виробництво таких товарів, виконання
робіт, надання послуг, не передбачено
поетапної їх здачі, до витрат звітного
податкового періоду включаються
витрати, пов'язані з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг у цьому періоді. Платник
податку для визначення об'єкта
оподаткування має право на врахування
витрат, підтверджених документами, що
складені нерезидентами відповідно до
правил інших країн.

Розділом V Податкового кодексу України
врегульовані питання, пов'язані з
обчисленням та сплатою податку на
додану вартість.

Згідно п.187.1 ст.187 Податкового кодексу
України датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г)ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст.198 Податкового кодексу
України передбачено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше;

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України (в редакції на момент
перевіряє мого періоду та виникнення
спірних правовідносин) - податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом
201.11статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 ст.200 Податкового кодексу
України визначено, що сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до п.200.2 ст.200 Податкового
кодексу України при позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені цим
розділом.

Згідно п.201.1 ст.201 Податкового кодексу
України платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
(за наявності) податкову накладну.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Частинами 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні і зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назва документа;
дата і місце складання; назва
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що мають можливість
ідентифікувати особу, які брала участь
у здійсненні господарської операції.

Отже, на підтвердження включення сум
коштів до складу витрат та сум ПДВ до
складу податкового кредиту необхідні
документи, оформлені відповідно до
вимог, встановлених ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», зокрема:
документи, що підтверджують факт
отримання послуг від іншої особи та
документи, що підтверджують зв'язок
понесених витрат з господарською
діяльністю платника податку.

Про відсутність реального характеру
відповідних операцій можуть свідчити
підтверджені доказами доводи
податкового органу, зокрема, про
наявність таких обставин:

- неможливість здійснення платником
податку зазначених операцій з
урахуванням часу, місця знаходження
майна або обсягу матеріальних
ресурсів, економічно необхідних для
виробництва товарів, виконання робіт
або послуг, нездійснення особою, яка
значиться виробником товару,
підприємницької діяльності;

- відсутність у платника податку
необхідних умов для досягнення
результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності в силу відсутності
управлінського або технічного
персоналу, основних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки
тих господарських операцій, які
безпосередньо пов'язані з виникненням
права на податковий кредит або
бюджетне відшкодування, якщо для
даного виду діяльності також потрібне
здійснення і облік інших господарських
операцій;

- здійснення операцій з
товарно-матеріальними цінностями, які
не вироблялися або не могли бути
вироблені в обсязі, зазначеному
платником податку в документах обліку.

Судом встановлено, що реальність
здійснення господарських відносин ПП
«Дніпрокомплект» з постачальниками ПП
«Селтик» та ТОВ «МЗУ» у перевіряємому
періоді підтверджується самим актом
від 16.01.2014р. № 79/1/04-03-22-01-08/25018797, де в
Розділі 3.1.1 та 3.1.2 наведено перелік
отриманих ПП «Дніпрокомплект»
видаткових накладних від ПП «Селтик»
на загальну суму придбаного за умовами
укладеного договору поставки №03/91 від
03.09.2012р. товару - 6 264 291,05 грн. (з ПДВ), а в
Розділі 3.1.2 акту наведено перелік
виданих ТОВ «МЗУ» видаткових
накладних.

Також, в підтвердження реальності
виконання умов укладених договорів
поставки з ПП «Селтик» та ТОВ «МЗУ»,
позивачем надано виписані
постачальниками податкові накладні,
товарно-транспорті накладні.

Подальша реалізації придбаного у ПП
«Селтик» та ТОВ «МЗУ» товару
підтверджена позивачем відповідними
первинними документами: видатковими та
податковими накладними, рахунками на
оплату товару, актами здачі-приймання
робіт (надання послуг),
товарно-транспортними накладними,
довіреностями на отримання придбаного
від ПП «Дніпрокомплект» товару.

Стосовно твердження
Дніпродзержинської ОДПІ про порушення
позивачем норм податкового
законодавства, у зв'язку з тим, що під
час проведення перевірки ПП
«Дніпрокомплект» не надано
товарно-транспортних накладних та
інших документів, які свідчать про
транспортування, тобто рух ТМЦ, з
відмітками про передачу та отримання
ТМЦ, що на думку контролюючого органу
свідчить про відсутність факту
придбання товару - суд зазначає
наступне.

Позивачем було надано Договір на
транспортні послуги від 05.01.2011р.,
укладеного ПП «Дніпрокомплект»
(замовник) та ФОП ОСОБА_2 (перевізник), за
умовами якого перевізник за
замовленням замовника здійснює
транспорті послуги з перевезень.

Також надано: Договір на авто вантажні
перевезення від 03.01.2012р., за умовами
якого перевізник - ФОП ОСОБА_3 здійснює
за заявою клієнта - ПП «Дніпрокомплект»
послуги, пов'язані з перевезення
вантажу клієнту автомобільним
транспортом на території України та
Договір №04/01 на надання послуг по
перевезенню вантажу автомобільним
транспортом від 04.01.2011р., укладеного ПП
«Дніпрокомплект» (замовник) та ПП
ОСОБА_4 (перевізник), за умова якого
перевізник зобов'язується приймати до
перевезення транспортним засобом
вантаж, що належить замовнику.

Враховуючи те, що позивачем були надані
товарно-транспорті накладні на
придбаний товар, наданими договорами
на надання транспортних послуг
підтверджено факт транспортування
товару, - ПП «Дніпрокомплект» не було
порушено вимоги законодавства щодо
обов'язкового оформлення
товарно-транспортних накладних.

Слід зазначити, що відсутність
документів або неповне їх заповнення,
що засвідчують транспортування товару
від контрагента до ПП «Дніпрокомплект»
дає підстави лише вважати про
порушення законодавства про
автомобільний транспорт, а не
податкового законодавства.

Таким чином, відсутність
товарно-транспортних накладних за
операціями з окремими контрагентами не
свідчить про відсутність фактичної
поставки товарів за цими операціями,
оскільки перевезення товарів не завжди
передбачає обов'язкове оформлення
товарно-транспортних накладних.

Також, як було підтверджено наданим
представником відповідача витягом з
автоматизованої системи співставлення
сум податкового кредиту та податкових
зобов'язань, Дніпродзержинською ОДПІ
було здійснило коригування показників
податкової звітності Приватного
підприємства «Дніпрокомплект» за
період з 01.10.2011р. по 31.12.2012р., у
Автоматизованій інформаційній системі
«Податковий Блок» Детальна інформація
по платнику ПДВ щодо результатів
автоматичного співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів, на
підставі акту від 16.01.2014р. №
79/1/04-03-22-01-08/25018797.

Відповідно до пп. 4.1.3 п. 4.1ст. 4 ПК України
податкове законодавство ґрунтується
на принципі невідворотності настання
визначеної законом відповідальності у
разі порушення податкового
законодавства.

Згідно п. 192.1 ст. 192 ПК України якщо після
постачання товарів/послуг
здійснюється будь-яка зміна суми
компенсації їх вартості, включаючи
наступний за постачанням перегляд цін,
перерахунок у випадках повернення
товарів/послуг особі, яка їх надала, або
при поверненні постачальником суми
попередньої оплати товарів/послуг,
суми податкових зобов'язань та
податкового кредиту постачальника та
отримувача підлягають відповідному
коригуванню.

Пунктом 192.3. ст. 192 ПК України визначено,
що результат перерахунку податкових
зобов'язань і податкового кредиту
постачальника та отримувача
відображається у складі податкової
декларації за звітний податковий
період у порядку, визначеному
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Статтею 58 ПК України встановлено, що у
разі коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу
(крім декларування товарів,
передбаченого для громадян), або у разі
коли за результатами перевірки
контролюючий орган встановлює факт
невідповідності суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, або зменшує
розмір задекларованого від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, розрахованого платником
податків відповідно до розділу V цього
Кодексу, такий контролюючий орган
надсилає (вручає) платнику податків
податкове повідомлення-рішення.

Аналіз наведених норм права дає
можливість дійти висновку, що
коригування сум податкових зобов'язань
та податкового кредиту в електронній
автоматизованій системі співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів, в тому
числі в у Автоматизованій
інформаційній системі «Податковий
Блок» та її підсистемах даних суми
податкового кредиту та податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість в розрізі контрагентів може
здійснюватись лише після узгодження
податкових зобов'язань шляхом надання
платником ПДВ уточненої декларації або
шляхом винесення податковим органом
податкового повідомлення-рішення.

Самостійна зміна відповідачем в
електронній автоматизованій системі
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів, в тому числі в у
Автоматизованій інформаційній системі
«Податковий Блок» та її підсистемах
даних податкових зобов'язань позивача
на підставі акту перевірки, без
прийняття податкового
повідомлення-рішення та без зміни цих
показників самим позивачем шляхом
подання уточнюючих декларацій
(розрахунків), порушує права та
інтереси позивача, оскільки позивач, як
платник податків, має право
розраховувати на те, що задекларовані
ним в податкових деклараціях показники
податкового кредиту та податкових
зобов'язань, відповідають показникам з
централізованої бази даних податкової
звітності.

Також, спірні дії суб'єкта владних
повноважень суперечать матеріальному
інтересу, котрий має платник податків у
податкових правовідносинах, і який
полягає у належній фіксації податковим
органом обставин господарської
діяльності платника податків,
неухильному дотриманні органом
управління визначених законом
процедур реалізації владних
управлінських функцій, здійснення
таких процедур лише в разі наявності
визначених законом підстав тощо.

Згідно п. 2, 7, 13 Наказу Міністерство
доходів і зборів України N 765 від 05.12.2013р.
«Про затвердження Порядку ведення
органами Міністерства доходів і зборів
України оперативного обліку податків,
зборів, митних платежів, єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, інших платежів,
які сплачуються під час митного
оформлення товарів», зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 4 лютого
2014р. за № 217/24994, визначено, що цим
Порядком встановлюється механізм
ведення територіальними органами
Міністерства доходів і зборів України
(далі - Міндоходів) оперативного обліку
податків, зборів, митних платежів,
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі -
єдиний внесок), інших платежів, які
сплачуються під час митного оформлення
товарів.

Контроль за достовірністю
відображення в інформаційній системі
показників стану розрахунків
платників, механізму виявлення,
усунення та упередження випадків
неповного, неправильного або
несвоєчасного відображення облікових
показників та некоректного формування
зведених і звітних показників
центральної бази даних забезпечується
структурними підрозділами за
закріпленими напрямами роботи.

Занесення/перенесення,
виключення/включення операцій в
інформаційній системі проводяться
структурними підрозділами
територіальних органів Міндоходів, на
які покладено функції з введення
відповідної інформації.

Контроль за достовірністю та повнотою
відображення інформації в
інформаційній системі забезпечується
структурними підрозділами, на які
покладено функції з введення
відповідної інформації.

Крім того, відповідно до Методичних
рекомендацій щодо приймання та
комп'ютерної обробки податкової
звітності платників податків в органах
ДПС України, затверджених наказом
Державна податкова служба України від
14.06.2012 року № 516 за відсутності
зауважень до оформлення податкової
звітності, зазначених у пункті 4.7
Методичних рекомендацій, інспектори,
що здійснюють приймання такої
звітності, реєструють датою її
фактичного отримання ОДПС. Така
податкова звітність вважається
прийнятою. Цей факт засвідчують
відповідні відмітки: штамп, дата
реєстрації документа та реєстраційний
номер. Обробка та занесення інформації
до електронних баз виконується
підрозділом приймання та обробки
податкової звітності, у разі
відсутності зазначеного підрозділу -
підрозділами, на які покладено цю
функцію. За відповідність інформації у
базах податкової звітності даним
податкових документів, наданих
платником податків на паперових
(електронних) носіях, несуть
відповідальність підрозділи, що
приймають податкову звітність.

Отже, з наведених нормативних актів
вбачається, що обов'язок платника
податків подати декларацію з ПДВ
узгоджується з обов'язком податкового
органу прийняти таку декларацію та, при
відсутності зауважень до її
оформлення, відобразити показники цієї
декларації у відповідних базах
податкової звітності.

Таким чином, показники податкового
кредиту та податкових зобов'язань
конкретного платника податків, які
відображаються в електронній
автоматизованій системі співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів, в тому
числі в Інтегрованій автоматизованій
інформаційній системі «Податковий
блок» та її підсистемах, формуються на
підставі показників, поданих таким
платником податків податкових
декларацій з ПДВ з додатком № 5, і
повинні їм відповідати.

Невідповідність показників
податкового кредиту та податкових
зобов'язань, що задекларовані
позивачем у деклараціях з ПДВ,
показникам з централізованої бази
даних податкової звітності, має
безпосередній вплив на права та
інтереси позивача, оскільки така
невідповідність може мати для позивача
негативні наслідки, як то: погіршення
його ділової репутації, як належного
платника податків, відмова його
контрагентів від подальших
господарських відносин з позивачем з
метою уникнення негативних податкових
наслідків для себе від таких операцій,
тощо.

З урахуванням викладеного, дії
податкового органу по зміні
задекларованих платником податків
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань в електронній
автоматизованій системі співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів, в тому
числі в Інтегрованій автоматизованій
інформаційній системі «Податковий
блок» та її підсистемах даних можуть
бути предметом оскарження в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки відображення таких
відомостей з урахуванням того, що такі
відомості повинні співпадати з
показниками у податковій декларації
платника податку, фактично формує
податкові зобов'язання на майбутнє, а
отже спричиняє реальні зміни майнового
стану такого платника, а належним
способом захисту прав та інтересів
платника податків у випадку
незаконності таких дій повинно бути
відновлення в цій базі таких
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань, які
задекларував платник податків.

Таким чином, відповідачем коригування
в електронній автоматизованій системі
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів, в тому числі в у
Автоматизованій інформаційній системі
«Податковий Блок» та її підсистемах
даних податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів показників податкового
зобов'язання на підставі акту від
16.01.2014р. № 79/1/04-03-22-01-08/25018797 «Про
результати планової виїзної перевірки
Приватного підприємства
«Дніпрокомплект» () з
питань дотримання податкового
законодавства за період з 01.10.2011р. по
31.12.2012р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2011р. по
31.12.2012р.» було здійснено у спосіб, що
суперечить закону, адже позивачем
уточнююча декларація не подавалась,
податкові повідомлення-рішення на час
здійснення коригування податковим
органом не приймались, а тому підстави
для здійснення такого коригування у
податкового органу були відсутні.

Отже, вказані дії відповідача свідчать
про протиправність дій останнього щодо
коригування показників податкової
звітності на підставі вищезазначених
актів, у зв'язку з цим виникла
необхідність їх відновлення.

Дана правова позиція узгоджується з
позицією Вищого адміністративного
суду, яка викладена в ухвалі від 13
лютого 2013 року по справі № К/9991/74156/12.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України
суд повинен визначити характер спірних
правовідносин та зміст правової
вимоги, матеріальний закон, який їх
регулює, а також факти, що підлягають
встановленню і лежать в основі вимог та
заперечень; з'ясувати, які є докази на
підтвердження зазначених фактів. Суд
дійшов висновку, що поданих позивачем
доказів достатньо для встановлення
обставин справи та для ухвалення
судового рішення.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст.7 КАС
України, є принцип законності, який
відповідно до ст.9 КАС України, полягає
в наступному: суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбаченіКонституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача є такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно із ч.3 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674 під
час подання адміністративного позову
немайнового характеру сплачується 0,06
розміру мінімальної заробітної плати.

Позивачем під час подання
адміністративного позову сплачено
судовий збір в розмірі 73 грн. 08 коп., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 580 від 12.06.2014р.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Тому, згідно із ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судовий збір в розмірі 73 грн. 08 коп.
присуджується на користь позивача за
рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного,
керуючисьст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 160-163, 167, 186,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного
підприємства «Дніпрокомплект» до
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати протиправним дії
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, щодо
коригування показників податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
ПДВ Приватного підприємства
«Дніпрокомплект» у АІС співставлення
сум податкового кредиту та податкових
зобов'язань у розрізі контрагентів за
період з 01.10.2011р. по 31.12.2012р., що було
здійснено на підставі акту перевірки
від 16.01.2014р. № 79/1/04-03-22-01- 08/25018797.

Зобов'язати Дніпродзержинську
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, відновити
показники податкових зобов'язань та
податкового кредиту з ПДВ Приватного
підприємства «Дніпрокомплект» у АІС
співставлення сум податкового кредиту
та податкових зобов'язань у розрізі
контрагентів за період з 01.10.2011р. по
31.12.2012р., що було здійснено на підставі
акту перевірки від 16.01.2014р. № 79/1/04-03-22-01-
08/25018797.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Приватного підприємства
«Дніпрокомплект», (код ЄДРПОУ - 25018797)
суму судового збору в розмірі 73 грн. 08
коп. сплачену ПП «Дніпрокомплект»
згідно платіжного доручення № 580 від
12.06.2014р.

Копію постанови направити сторонам по
справі.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та в
строки, встановленні статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови
викладений протягом п'яти днів.

Суддя Е.О.
Юрков