Справа № 0670/4011/12
Суддя: Літвин Олексій Терентійович
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 жовтня 2014 р.
м.
Житомир

справа №
0670/4011/12

категорія 8.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Літвин О. Т.,

за участю
секретаря Бойко Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Овруцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання протиправними
та скасування податкових
повідомлень-рішень від 07 червня 2012 року
№ та №,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому (з урахуванням уточнення
позовних вимог) просив визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення: № в частині
збільшення зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб в сумі 41457,12 грн. і
застосування штрафної (фінансової)
санкції на суму 10364,25 грн. та № в
частині збільшення зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 510
грн., винесені Овруцькою об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області 07 червня 2012 року,
за результатами планової
документальної виїзної перевірки
позивача.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що висновки
відповідача за актом перевірки про
порушення ним вимог ст. 13, п.14.4, п.14.5, ст.14
"Інструкції про оподаткування доходів
фізичних осіб від зайняття
підприємницькою діяльністю" №12 від
21.04.1993 року, ст.13 ДКМУ 13-92 від 26.12.1992 року
"Про прибутковий податок з громадян",
п.177.2 ст.177, п.п.138.2 ст.138, п.187.1 ст.187, п.198.6
ст.198 Податкового кодексу України є
необґрунтованими, спростовуються
нормами податкового законодавства.
Відповідачем не враховані наявні
первинні документи, якими
спростовуються факти порушень.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив задовольнити їх в
повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не визнала,
надала письмові заперечення,
посилаючись на які просила відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши представників сторін та
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 як
суб'єкт підприємницької діяльності -
юридична особа зареєстрований як
платник податків та перебуває на
податковому обліку в Овруцькій
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі наказу начальника Овруцької
ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській
області від 02.04.2014 року №3 посадовими
особами Овруцької ОДПІ ГУ Міндоходів у
Житомирській області проведено виїзну
планову документальну перевірку
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, щодо
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2009 року по 31.12.2011 року.

Під час проведення перевірки
встановлено порушення позивачем вимог:

- ст. 13, п.14.4, п.14.5, ст.14 "Інструкції про
оподаткування доходів фізичних осіб
від зайняття підприємницькою
діяльністю" №12 від 21.04.1993 року, ст.13 ДКМУ
13-92 від 26.12.1992 року "Про прибутковий
податок з громадян", п.177.2 ст.177, п.п.138.2
ст.138 Податкового Кодексу України, в
результаті чого донараховано податок з
доходів фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності на суму
53634,14 грн.;

- п.187.1 ст.187, п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на додану вартість за
березень на суму 1197 грн.

За результатами проведеної перевірки
Овруцькою ОДПІ ГУ Міндоходів у
Житомирській області 17 травня 2012 року
складено акт за №212/1701/НОМЕР_1 ( а.с. 23-54,
т. 1).

За наслідками розгляду акту перевірки
контролюючим органом 07 червня 2012 року
прийнято податкові
повідомлення-рішення:

- №, яким збільшено суму грошового
зобов'язання по податку на доходи
фізичних осіб на загальну суму 63580,18
грн., у тому числі за основним платежем -
50856,14 грн. та 12714,04 грн. штрафних
(фінансових) санкцій (а.с. 18, т.1);

- №, яким збільшено суму грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість на загальну суму 1198 грн., у
тому числі за основним платежем 1197 грн.
та 1 грн. штрафних (фінансових) санкцій
(а.с. 16, т.1).

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість мотивів, покладених
суб'єктом владних повноважень в основу
спірних податкових повідомлень-рішень,
а також висновків, відображених в акті
перевірки, на відповідність вимогам ч.3
ст.2 КАС України, суд виходить з
наступного.

Щодо податкового повідомлення-рішення
№ від 07 червня 2012 року в частині
збільшення зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 510 грн. суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Судом встановлено, що контролюючим
органом було збільшено ФОП ОСОБА_1 суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 510 грн. у зв'язку
з порушенням п. 198.6 ст.198 Податкового
кодексу України. В березні 2011 року
згідно уточнюючого розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок (вх. № від 12.04.2012 року)
підприємцем віднесено до складу
податкового кредиту суми ПДВ в розмірі
510 грн. (по податковій накладній №24430
від 03.03.2011 року отриманій від ТОВ "ЛЕРУА
МЕРЛЕН Україна"), в результаті чого
завищено податковий кредит за березень
2011 року в сумі 510грн.

Пунктом 198.6. ст. 198 Податкового кодексу
України, зокрема, передбачено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку контролюючим органом
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Податкова накладна від 03.03.2011 року була
включена до податкового кредиту по
проходженні 365 календарних днів, а саме
407 днів.

Суд не приймає до уваги доводи
позивача в підтвердження позовних
вимог щодо того, що він скористався
своїм правом на включення даної суми
податкового кредиту не на підставі
п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України,
а на підставі ч.2 ст.102.1 ст. 102
Податкового кодексу України виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.2 п.102.1 ст. 102
Податкового кодексу України у разі
подання платником податку уточнюючого
розрахунку до податкової декларації
контролюючий орган має право визначити
суму податкових зобов'язань за такою
податковою декларацією протягом 1095
днів з дня подання уточнюючого
розрахунку.

З аналізу п. 198.6 ст. 198 та ч.2 п.102.1 ст. 102
Податкового кодексу України
вбачається, що право включення сум
податку на додану вартість на підставі
податкових накладних зберігається за
платником податку протягом 365 днів.
Оскільки ч.2 ст.102.1 ст. 102 Податкового
кодексу України, на яку посилається
позивач, передбачає право
контролюючого органу визначати суму
податкових зобов'язань, то суд вважає,
що в задоволенні позовних вимог про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 07
червня 2012 року в частині збільшення
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 510 грн. слід відмовити.

Щодо податкового повідомлення-рішення
№ в частині збільшення
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб в сумі 41457,12 грн. і
застосування штрафної (фінансової)
санкції на суму 10364,25 грн. суд зазначає
наступне.

Судом встановлено, що контролюючим
органом було збільшено ФОП ОСОБА_1 суму
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб у зв'язку з
завищенням останнім валових витрат
всього в сумі 62660,27грн.

Згідно акту перевірки, ФОП ОСОБА_1
віднесено до складу валових витрат,
витрати на придбання ТМЦ, які не
підтверджені документально, крім того,
сума витрат на придбання ТМЦ значно
перевищує суму сформованого придбання
згідно Декларації по ПДВ (вартість
підтверджених витрат згідно додатку №7
до декларації про майновий стан та
доходи становить 1171017,27 грн., сума
придбання згідно декларації з податку
на додану вартість становить 1054447,0
грн.), що є порушенням пп. 138.2, ст.138
Податкового кодексу України.

У зв'язку із зазначеним та з тим, що
з'ясування чи підтверджується
документально висновок акта №
212/1701/НОМЕР_1 від 17.05.2012 року про
результати планової виїзної перевірки
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
позивачем за період з 01.10.2009 року по
31.12.2011 року, в частині завищення валових
витрат за період з 01.01.2011 року по 31.12.2011
року у суму 62660,27грн., в тому числі: за 1
квартал 2011 року у сумі 17891,36 грн., за 2011
рік у сумі 44768,81грн. потребують
спеціальних знань бухгалтерського
обліку та економіки, судом відповідно
до ст.81 КАС України було призначено по
справі судово-бухгалтерську
експертизу, проведення якої доручено
судовому експерту Бутинець Т. А.

Судово - бухгалтерською експертизою,
проведеною судовим експертом Бутинець
Т. А. по даній справі (висновок
судово-економічної експертизи №7 від
20.07.2014 року (а.с.101-134 т.2)), встановлено, що:

- в акті перевірки сума вказана 1171017,27
грн., а в таблиці на стор. 15 акту
перевірки (т.1 а.с. 42) зазначено суму
1117107,27 грн. Крім того, сума придбаних
ТМЦ, яка вказується в Декларації по ПДВ
не завжди може відповідати сумі
понесених витрат фізичної особи
підприємця вказаній в декларації про
майновий стан та доходи, у зв'язку з тим
що придбані ТМЦ можуть бути не
реалізовані покупцям. Відповідно до ст.
177.4 ПКУ до переліку витрат,
безпосередньо пов'язаних з отриманням
доходів, належать документально
підтверджені витрати, що включаються
до витрат виробництва (обігу) згідно з
розділом III.

Відповідно до п. 177.10 ст.177 Податкового
кодексу України, фізичні особи -
підприємці зобов'язані вести Книгу
обліку доходів і витрат та мати
підтверджуючі документи щодо
походження товару. Станом на 01.01.2011р.,
згідно гр. 2 «Залишок товарних запасів,
матеріалів, сировини на початок
звітного періоду (грн.)», Книги обліку
доходів та витрат ФОП ОСОБА_1 за 2011 рік,
залишок ТМЦ становить 247612 грн. 00 коп.
Будь - які розшифровки, аналітичні
відомості, матеріали інвентаризації,
щодо назви, кількості та сум ТМЦ
відсутні.

- за результатами дослідження Книги
обліку доходів та витрат фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 за 2011 рік,
судовий експерт встановив, що у гр. 6
«Витрати виробництва та обігу у тому
числі товарів, що реалізовані,
товарно-матеріальних цінностей, що
використані у виробництві продукції
(грн.)», зазначені суми собівартості
придбаних ТМЦ без конкретного
посилання на первинний або будь-який
інший документ, що ускладнює перевірку
вказаних в гр.6 сум. При перевірці сум
вказаних в книзі у графі 6 «Витрати
виробництва та обігу у тому числі
товарів, що реалізовані,
товарно-матеріальних цінностей, що
використані у виробництві продукції
(грн.)» та інформації зазначеної в графі
4 «Реквізити документа, що підтверджує
понесені витрати», судовий експерт
встановив: зазначені в гр. 4
документи не відповідають сумам
віднесеним на витрати виробництва в гр.
6; по деяким сумам зазначеним в гр. 6 з
посиланням на документ в гр. 4
відображено прочерк, тобто документ не
зазначено.

Таким чином, враховуючи порушення
Порядку ведення Книги обліку доходів і
витрат України від 30.12.2010р. за № 1425/18720,
перевірити та співставити первинні
документи (накладні, податкові
накладні, тощо), які підтверджують
понесені витрати ФОП ОСОБА_1 за період з
01.01.2011р. по 31.12.2011р., із врахуванням
залишку ТМЦ станом на 01.01.2011р., з Книгою
обліку доходів та витрат фізичної
особи - підприємця за 2011р., не є
можливим.

За результатами дослідження та
співставлення первинних документів, що
підтверджують закупівлю (придбання
ТМЦ) та їх реалізацію (продаж ТМЦ)
ОСОБА_1 у І кварталі 2011р., II - IV кварталах
2011р., судовий експерт встановив:
номенклатура (назва та перелік)
придбаних товарно-матеріальних
цінностей в більшості випадків не
відповідає назвам та переліку ТМЦ, які
вказані в податкових накладних при їх
реалізації; вартість придбаних ТМЦ без
ПДВ, які були реалізовані покупцям
протягом 1 кварталу 2011р. без врахування
залишку ТМЦ станом на 01.01.2011р.,
становить 2651 грн. 37 коп.; вартість
придбаних ТМЦ, які були реалізовані
покупцям протягом 2-4 кварталів 2011р.,
становить 60947 грн. 97 коп.; аналітичні
дані по залишках ТМЦ станом на 01.01.2011
року, на 31.03.2011 року, на 31.12.2011 року у
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
відсутні.

За результатами проведеного
дослідження бухгалтерських документів
матеріалів адміністративної справи
судовий експерт підтвердив висновок
акта перевірки № 212/1701/НОМЕР_1 від 17.05.2012
року про результати планової виїзної
перевірки дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 ідентифікаційний номер
236101396 за період з 01.10.2009 року по 31.12.2011
року, в частині факту завищення валових
витрат щодо собівартості придбаних
товарів за період з 01.01.2011 року по 31.12.2011
року. За результатами співставлення
інформації наведеної в первинних
документах ФОП ОСОБА_1, щодо придбаних
та реалізованих ТМЦ, собівартість
придбаних товарів які безпосередньо
пов'язані з отриманими доходами та
відносяться до валових витрат за
період з 01.01.2011р. по 31.12.2011р. становить
63599 грн. 34 коп. ( в 1 кварталі 2011р.- 2651 грн.
37 коп. «+» в 2 кварталі 2011р.- 60947 грн. 97
коп.).

Висновок судово-економічної
експертизи №7 від 20.07.2014 року позивач
не оспорив.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що в задоволенні позовних
вимог про скасування податкового
повідомлення-рішення від 07.06.2012 року
№ в частині збільшення
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб в сумі 41457,12 грн. і
застосування штрафної (фінансової)
санкції на суму 10364,25 грн. слід
відмовити за безпідставністю позовних
вимог.

Керуючись статтями 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд-

постановив:

В задоволенні позову відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Головуючий суддя
О.Т. Літвин