Справа № 826/14225/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2014 року 16:26
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Амельохіна В.В.,
при секретарі Грабовському В.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 до треті
особиВідділу державної виконавчої
служби Києво-Святошинського районного
управління юстиції у Київській області
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6провизнання протиправним та
скасування рішення,за участю:
позивача та представника позивача -
представника відповідача - Євко І.В.
третіх осіб - ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5,
На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 21 жовтня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернулась з позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції у Київській області
(далі по тексту - відповідач), треті
особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 з урахуванням уточнених
позовних вимог про визнання
протиправними та скасування постанов
про відмову у відкритті виконавчого
провадження від 24.07.2014р. №44202357 та
№44202334.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що оскаржувані постанови
прийняті неправомірно, а тому
підлягають скасуванню.
В судовому засіданні позивач позовні
Відповідач проти позову заперечив з
тих підстав, що оскаржувані постанови
прийняті правомірно.
Треті особи позовні вимоги підтримали
та просили їх задовольнити.
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -
24 липня 2014 року відділом
державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції у Київській області
прийнято постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження
№44202334 з виконання ухвали Окружного
адміністративного суду міста Києва
заходів процесуального примусу.
Відповідно до ухвали Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19.06.2014р.: 1. Задоволено Заяву
представника позивача-2 про вжиття
заходів процесуального примусу від
2. Тимчасово вилучено в Гореницької
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області
(ідентифікаційний код 04358514):
- Генеральні плани села Лука
Києво-Святошинського району Київської
області затверджені в 1976 р., 16.09.2008 р.,
- рішення про затвердження Генеральних
планів села Лука Києво-Святошинського
району Київської області 1976 р., 16.09.2008
- проект землеустрою щодо встановлення
і зміни меж сіл Гореничі, Лука, Гнатівка
в межах Гореницької сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області, розроблений Державним
підприємством "Київський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою" за договором №
2386 від 30.12.2004 р.;
- Акт погодження меж земельних ділянок,
який Гореницька сільська рада
підписувала під час розробки проекту
землеустрою (технічної документації)
за замовленням гр. ОСОБА_9, в результаті
чого гр. ОСОБА_9 отримав від
Києво-Святошинської РДА Київської
області рішення від 11.03.2010 р. і від 19.12.2012
р. щодо спірної земельної ділянки,
державний акт про право власності на
спірну земельну ділянку кадастровий
сільрадою і позивачем ОСОБА_1 та іншими
громадянами виник спір ще 25.03.2008 р.
3. Тимчасове вилучення документів,
зазначених в пункті 2, доручено Відділу
державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
4. Вилучені документи надати суду до
5. Зобов'язано начальника Відділу
державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції подати до Окружного
адміністративного суду м. Києва
письмовий звіт про виконання даної
ухвали в місячний строк з дати
отримання даної ухвали.
6. Попереджено про кримінальну
відповідальність за невиконання
рішень суду, які набрали законної сили.
Вказана постанова від 24.07.2014р.
обґрунтована тим, що на думку
відповідача виконавчий документ -
ухвала Окружного адміністративного
суду міста Києва по справі №826/14558/13-а
від 19.06.2014р. про вжиття заходів
процесуального примусу не відповідає
вимогам статті 18 Закону України «Про
виконавче провадження», а саме: не
вказаний індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача, який
через свої релігійні або інші
переконання відмовся від прийняття
ідентифікаційного номера та не вказані
адреси знаходження сторін.

Крім того, не вказано даних про
місце знаходження, перебування особи у
якої знаходиться доказ.

Також, 24.07.2014р. відповідачем
прийнято постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження
№44202357 з виконання ухвали Окружного
адміністративного суду міста Києва
№826/14558/13-а видану 19.06.2014р. про
забезпечення адміністративного позову
шляхом заборони ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1,
паспорт серія НОМЕР_2, ідентифікаційний
код - НОМЕР_1 та іншим особам
відчужувати в будь-який спосіб
земельну ділянку за кадастровим
номером :04:007:5004, розташовану у
Києво-Святошинському районі Київської
області та заборони Державній
реєстраційній службі й іншим особам
вчиняти дії щодо реєстрації прав на
вказану земельну ділянку до набрання
законної сили судовим рішенням у даній
справі.

Відмова у відкритті виконавчого
провадження мотивована тим, що й
постанова №44202334, а саме: виконавчий
документ не відповідає вимогам статті
18 Закону України «Про виконавче
провадження», а саме: не вказаний
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача (для фізичних осіб -
платників податків) або номер і серія
паспорта стягувача, який через свої
релігійні або інші переконання
відмовся від прийняття
ідентифікаційного номера та не вказані
адреси знаходження сторін.

Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до п. 6 частини першої
статті 26 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження у разі: невідповідності
виконавчого документа вимогам,
передбаченим статтею 18 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 18
Закону України «Про виконавче
провадження» у виконавчому документі
зазначаються:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по батькові) (для
фізичних осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної
(юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Разом з тим, суд зазначає, що
відповідно до статті 271 КАС України у
разі неподання без поважних причин
письмових чи речових доказів, що
витребувані судом, та неповідомлення
причин їх неподання суд може
постановити ухвалу про тимчасове
вилучення цих доказів для дослідження
судом.

В ухвалі про тимчасове вилучення
доказів для дослідження судом
зазначаються: ім'я (найменування) особи,
в якої знаходиться доказ, її місце
проживання (перебування, знаходження),
назва або опис письмового чи речового
доказу, підстави проведення його
тимчасового вилучення, кому
доручається вилучення.

Відповідно до частини першої статті 117
КАС України суд за клопотанням
позивача або з власної ініціативи може
постановити ухвалу про вжиття заходів
забезпечення адміністративного
позову, якщо існує очевидна небезпека
заподіяння шкоди правам, свободам та
інтересам позивача до ухвалення
рішення в адміністративній справі, або
захист цих прав, свобод та інтересів
стане неможливим без вжиття таких
заходів, або для їх відновлення
необхідно буде докласти значних зусиль
та витрат, а також якщо очевидними є
ознаки протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Згідно статті 124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

При прийнятті рішення у даній справі,
суд виходить з того, що стягувач
обмежений у праві самостійно отримати
конфіденційну інформацію відносно
боржника, а отримання такої інформації
судом після прийняття рішення й видачі
виконавчого документа законом не
передбачено.

Відповідно до частини другої статті 32
Конституції України та частини першої
статті 302 ЦК України не допускається
збирання, зберігання, використання та
поширення конфіденційної інформації
про особу без її згоди, крім випадків,
визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного
положення Конституції України
міститься в Рішенні Конституційного
Суду України від 20 січня 2012 року №
2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого
збирання, зберігання, використання та
поширення конфіденційної інформації
про особу без її згоди державою,
органами місцевого самоврядування,
юридичними або фізичними особами є
втручанням в її особисте та сімейне
життя, таке втручання допускається
винятково у випадках, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.

Вимоги до змісту виконавчого документа
встановлені частиною першою статті 18
Закону України «Про виконавче
провадження», якою передбачено, що
потрібно зазначати у виконавчому
документі індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника
(фізичної особи), а пунктом 6 частини
першої статті 26 цього Закону
встановлено, що у разі невідповідності
змісту виконавчого документа вимогам
статті 18 державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження.

Разом з тим відповідно до пункту 3
частини третьої статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право: з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну.

Вказана позиція викладена в постанові
Верховного Суду України від 21.05.2014р. у
справі №6-45цс14.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень не довів правомірності
прийняття оскаржуваних постанов у
відповідності до норм Конституції
України та законів України, а тому
позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163, 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 24.07.2014р.
№44202357.

Визнати протиправною та скасувати
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 24.07.2014р.
№44202334.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови виготовлено
21.10.2014р.

Суддя
В.В. Амельохін