Справа № 759/12471/14-а
Суддя: П'ятничук І. В.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/359/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді:
П»ятничук
І.В.,

при секретарі:
Іванові К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
адміністративним позовом

ОСОБА_1 до інспектора ДАІ ВДАІ
Кременецького РВ ГУ МВС України в
Тернопільській області Барчука
Олександра Пилиповича

про скасування постанови про
адміністративне правопорушення та
закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2014 р. позивач ОСОБА_1
звернувся до Святошинського районного
суду м. Києва з вказаним позовом до
інспектора ДАІ ВДАІ Кременецького РВ
ГУ МВС України в Тернопільській
області Барчука О.П. в якому просив суд:
скасувати постанову серії ВО1 № 195988
від 08 липня 2014 р., провадження у справі
про адміністративне правопорушення
відносно позивача закрити.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що його було
притягнуто до відповідальності з
недотриманням встановленого порядку,
постанова прийнята з порушенням його
прав та чинного законодавства, є
необґрунтованою, протиправною та
підлягає скасуванню. Підставою для
притягнення до адміністративної
відповідальності стало те, що позивач
керуючи автомобілем марки «Тойота» д.н.
НОМЕР_1 в с.Діброва Кременецького
району Тернопільської області рухався
зі швидкістю 94 км/год, чим перевищив
швидкість на 34 км/год, що
підтверджується вимірювальним
приладом «Візір» 0812489, чим порушив п.12.4
Правил дорожнього руху України за що
передбачена відповідальність згідно ч.
1 ст. 122 КУпАП. Позивач не визнав
порушення, що ставилось йому за вину,
зазначив, що не порушував Правил
дорожнього руху України, вказував, що
прилад ВІЗІР знаходився у руках
інспектора, а відтак працював не в
автоматичному режимі.

Позивач підтримав заявлені
позовні вимоги та просив суд їх
задовольнити, посилаючись на обставини
справи викладені в позовній заяві.

Відповідач, про час та місце
розгляду справи оповіщався в
установленому законом порядку, в
судове засідання не з'явився, надав
суду заперечення щодо заявлених
позовних вимог та просив суд
розглянути позов в його відсутності, що
суд вважає за можливе.

Суд, розглянувши подані сторонами
документи, повно і всебічно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
і це встановлено судом, 08 липня 2014 р.
відповідач виніс відносно позивача
постанову, якою притягнув останнього
до адміністративної відповідальності
за ч.1 ст. 122 КУпАП. Підставою для
притягнення до адміністративної
відповідальності стало те, що позивач
08.07.2014 р. о 15 год. 05 хв. в с.Діброва
Кременецького району Тернопільської
області керуючи автомобілем марки
«Тойота» д.н. НОМЕР_1 рухався зі
швидкістю 94 км/год, чим перевищив
швидкість на 34 км/год, що
підтверджується вимірювальним
приладом «Візір» 0812489, чим порушив п.12.4
Правил дорожнього руху України, за що
передбачена відповідальність згідно ч.
1 ст. 122 КУпАП.

Як вбачається з протоколу, позивач не
визнав порушення, що ставилось йому за
вину.

Відповідно до ст. 251 КУпАП,
доказами в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 86 КАС України,
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ст. 222 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення розгляд справ про
правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122
цього Кодексу, покладено на органи
внутрішніх справ (міліцію).

Згідно ст. 254 КУпАП, про вчинення
адміністративного правопорушення
складається протокол уповноваженими
на те посадовою особою або
представником громадської організації
чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 283 КУпАП,
розглянувши справу про
адміністративне правопорушення, орган
(посадова особа) виносить постанову по
справі.

Пунктом 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23 грудня 2005
року № 14 «Про практику застосування
судами України законодавства у справах
про деякі злочини проти безпеки
дорожнього руху та експлуатації
транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті» встановлено, що зміст
постанови має відповідати вимогам,
передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У
ній, зокрема, потрібно навести докази,
на яких ґрунтується висновок про
вчинення особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

Статтею 11 Закону України «Про
міліцію» передбачено провадження
аудіо, -, відео, - , фіксацію як
допоміжний засіб попередження
протиправних дій та розкриття
правопорушень.

Відповідно до ст. ст. 10 - 15 Закону
України «Про метрологію та
метрологічну діяльність» на
вимірювання у сфері, у якій їх
результати можуть бути використані у
якості доказу по справі,
розповсюджується державний
метрологічний нагляд. За таких умов
кожен засіб вимірювальної техніки має
бути укомплектований документами про
допуск даного типу засобів
вимірювальної техніки для
використання в Україні та про
перевірку даного примірника засобу
вимірювальної техніки.

Зазначена норма Закону
кореспондує із вимогами п. 19.2
Інструкції з діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС, затвердженої
наказом МВС 27 березня 2009 р. №111, згідно з
якими забороняється застосування
технічних засобів та приладів, які не
сертифіковані, не сертифіковані в
Україні у разі якщо вони підлягають
сертифікації відповідно до чинного
законодавства та які не пройшли
метрологічної повірки або мають
свідоцтво про таку повірку, термін дії
якого минув, а також передавати такі
прилади для користування
безпосередньо на маршруті
патрулювання без здійснення контролю
командиром підрозділу результатів
роботи приладу за зміну.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про
захист інформації в
інформаційно-телекомунікаційних
системах» - інформація, яка є власністю
держави, або інформація з обмеженим
доступом (до якої відноситься і
інформація, отримана за допомогою
приладу «Візір») повинна оброблятися в
автоматизованій системі із
застосуванням комплексної системи
захисту інформації (КСЗІ) з
підтвердженою відповідністю.

Відповідачем не доведено, що
позивач 08 липня 2014 р. рухався на
автомобілі з перевищеною швидкістю на
34 км/год, а також те, що спеціальний
технічний пристрій «Візір» був
зафіксований стаціонарно, а також те,
що пристрій, яким було зафіксовано
швидкість автомобіля позивача, крім
того фотокартки надані суду
відповідачем де вказано що автомобіль
рухається зі швидкістю 94 км/год не
містить номера автомобіля позивача, а
також на даній фотокартці зафіксовано
два автомобіля а тому зробити висновок
що на даному фотознімку зображено саме
автомобіль позивача немає змоги, крім
того дана фотокартка містить посилання
на те, що 08.07.2014 р. о 15.05.47 зафіксовано
два автомобіля які рухаються зі
швидкістю 094 км/го, на другій фотокартці
наданій суду відповідачем зображено
автомобіль позивача який о 15.05.57
рухається зі швидкістю 055 км/год, а тому
викликає сумнів яким чином за 10 секунд
часу автомобіль мав змогу зменшити
швидкість на 45 км/год..

В силу принципу презумпції
невинуватості, діючого в
адміністративному праві, всі сумніви у
винності особи, що притягується до
відповідальності, тлумачаться на її
користь. Недоведена вина прирівнюється
до доведеної невинуватості. Рішення
суб'єкта владних повноважень повинно
бути законним та обґрунтованим і не
може базуватися на припущеннях та
неперевірених фактах.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган
(посадова особа) при розгляді скарги
або протесту на постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
може прийняти рішення про скасування
постанови і закриття провадження у
справі.

Оцінюючи належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд дійшов висновку про те,
позовні вимоги є законними,
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

Враховуючи вищезазначені
обставини, а також те, що згідно ч. 2 ст. 71
КАС України, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок, щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову, суд вважає такими, що
заслуговують на увагу доводи позивача
і вважає за можливе покласти їх в
основу постанови суду, оскільки
відповідачем останні не спростовані, у
зв'язку з чим, суд вважає, що відповідач
діяв протиправно притягнувши позивача
до адміністративної відповідальності,
у зв'язку з чим постанова підлягає
скасуванню, а провадження по справі про
адміністративне правопорушення -
закриттю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 17, 19, 69, 71 - 73,
86, 94, 102, 158 - 163, 167, 171-2, 185, 186 КАС України;
ст.ст. 213, 247, 254 -256, 268, 293 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспектора ДАІ ВДАІ Кременецького РВ
ГУ МВС України в Тернопільській
області Барчука Олександра Пилиповича

про скасування постанови про
адміністративне правопорушення та
закриття провадження у справі -
задовольнити.

Постанову серії ВО1 № 195988 від 08
липня 2014 р., в справі про
адміністративне правопорушення,
винесеної відносно ОСОБА_1 - скасувати,
провадження по справі щодо притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП -
закрити.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя:

ун. № 759/12471/14-а

пр. № 2-а/759/359/14

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді:
П»ятничук
І.В.,

при секретарі:
Іванові К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
адміністративним позовом

ОСОБА_1 до інспектора ДАІ ВДАІ
Кременецького РВ ГУ МВС України в
Тернопільській області Барчука
Олександра Пилиповича

про скасування постанови про
адміністративне правопорушення та
закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

Керуючись ст. 160 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспектора ДАІ ВДАІ Кременецького РВ
ГУ МВС України в Тернопільській
області Барчука Олександра Пилиповича

про скасування постанови про
адміністративне правопорушення та
закриття провадження у справі -
задовольнити.

Постанову серії ВО1 № 195988 від 08
липня 2014 р., в справі про
адміністративне правопорушення,
винесеної відносно ОСОБА_1 - скасувати,
провадження по справі щодо притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП -
закрити.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя: