Справа № 818/1668/14
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 р.
Справа №818/1668/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Воловика С.В.

за участю секретаря судового засідання
- Шевець Ю.П.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Васильченко
М.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Суми адміністративну справу № 818/1668/14

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області

про скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі
- позивач, ФОП ОСОБА_3.) звернувся з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області (далі - відповідач, ДПІ
у м. Сумах) в якому, з урахуванням
уточнень, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
20.03.2014 р. № /15521 про збільшення суми
грошового зобов'язання по податку на
доходи фізичних осіб, з урахуванням
штрафних (фінансових)санкцій, в розмірі
19 042, 25 грн.;

- визнати протиправними та скасувати
вимоги про сплату боргу (недоїмки) від
20.03.2014 р. № Ф-15525 в сумі 34 244, 74 грн. та від
05.05.2014 р. № Ф-3088-25 в сумі 42 817, 60 грн.;

- визнати протиправним та скасувати
Рішення відповідача без дати №
про застосування штрафних санкцій за
донарахування своєчасно не
нарахованого єдиного внеску в сумі 3 424,
47 грн.

Позовні вимоги ФОП ОСОБА_3 обґрунтовує
наступним. За результатами
документальної планової виїзної
перевірки дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2012 р. по
31.12.2013 р. та з питань правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р., згідно
акту № 661/18-19-17-01/17//21 від 03.03.2014 р.,
відповідач дійшов висновку про
порушення позивачем п. 177.3, 177.4 ст. 177, п.
138.1, 138.2, 138.4, 138.8 ст. 138, пп. 14.1.27, 14.1.36 п. 14.1
ст. 14 Податкового кодексу України
внаслідок чого занижено податок на
доходи фізичних осіб в сумі 15 233, 80 грн.;
та порушення п. 4 ч. 1 ст. 4, п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 4
ч. 1 ст. 1, п. 11 ст. 8, п. 2 ст. 9 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", що призвело до
заниження єдиного внеску на суму 34 244, 74
грн.

На підставі висновків акту перевірки, 20
березня 2014 р. ДПІ у м. Сумах були
прийняті: податкове
повідомлення-рішення № /15521 про
збільшення грошового зобов'язання по
податку на доходи фізичних осіб, з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій, в сумі 19 042, 25 грн.; вимога №
Ф-15525 про сплату боргу (недоїмки) по
єдиному внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в сумі
34 244, 74 грн.; та рішення № /15523 про
застосування штрафних санкцій за
донарахування своєчасно не
нарахованого платником єдиного внеску,
в розмірі 5 136, 71 грн. Також, на підставі
Рішення ГУ Міндоходів у Сумській
області від 30.04.2014 р. №
5734/14/18-28-10-03-05-12/97ск, прийнятого за
результатами розгляду скарги позивача
на вимогу про сплату боргу та рішення
про застосування штрафних санкцій,
відповідачем 05 травня 2014 р. була
прийнята вимога № Ф-3088-25 про сплату
боргу (недоїмки) зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, з урахуванням
штрафу та пені в сумі 42 817, 60 грн. Крім
того, пізніше, ДПІ у м. Сумах було
прийняте рішення № про
застосування штрафних санкцій за
донарахування своєчасно не
нарахованого платником єдиного внеску,
в розмірі 3 424, 47 грн.

На переконання ФОП ОСОБА_3, вказані
рішення ДПІ у м. Сумах підлягають
скасуванню, оскільки об'єкт
оподаткування податком на доходи
фізичних осіб позивачем був визначений
у відповідності до приписів
Податкового кодексу України та до
складу витрат були включені тільки
документально підтверджені витрати,
які безпосередньо пов'язані з процесом
виробництва, про що свідчать
відповідні первинні документи
бухгалтерського обліку.

З вищезазначених підстав в судовому
засіданні ФОП ОСОБА_3 позов підтримав в
повному обсязі та просив суд його
задовольнити.

ДПІ у м. Сумах з позовними вимогами не
погодилась, в запереченні на
адміністративний позов (т. 1 а.с. 52-54) та
додатку до заперечень (т. 1 а.с. 73-75)
зазначила, що під час перевірки була
встановлена сума загальновиробничих
витрат, включених до складу валових
витрат за 2012 рік, в розмірі 120 348, 00 грн., а
саме: витрати з оперативної оренди та
на комунальні послуги в сумі 54 488, 00 грн.,
витрати на придбання та ремонт
інструментів в сумі 48 105, 00 грн. та
витрати на перевезення в сумі 17 755, 00
грн. Частка таких витрат в розмірі 21 660,
00 грн., була безпосередньо пов'язана з
виконанням робіт та наданням послуг
порізки. В свою чергу, частка вказаних
витрат в розмірі 98 688, 00 грн., не приймала
участі в отриманні доходів, в зв'язку з
чим безпідставно була врахована ФОП
ОСОБА_3 у складі загальновиробничих
витрат при визначенні об'єкта
оподаткування податком на доходи
фізичних осіб.

Враховуючи наведені обставини,
представник ДПІ у м. Сумах в судовому
засіданні проти позову заперечував та
просив суд в його задоволенні
відмовити.

Заслухавши повноважних представників
сторін, дослідивши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи та об'єктивно оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає за необхідне
адміністративний позов ФОП ОСОБА_3
задовольнити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на
підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст. 77, п. 82.1
ст. 82 Податкового кодексу України,
головними державними податковими
ревізорами-інспекторами Троян Є.А. та
Ткаченко Г.М., проведена документальна
планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_3 з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2012 р. по 31.12.2013 р. та з питань
правильності нарахування, обчислення
та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період з
01.01.2011 р. по 31.12.2013 р. За результатами
перевірки 03.03.2014 р. складений акт №
661/18-19-17-01/17//21 (т. 1 а.с. 58-71) згідно
якого відповідач дійшов висновку про
порушення позивачем п. 177.3, 177.4 ст. 177, п.
138.1, 138.2, 138.4, 138.8 ст. 138, пп. 14.1.27, 14.1.36 п. 14.1
ст. 14 Податкового кодексу України
внаслідок чого занижено податок на
доходи фізичних осіб в сумі 15 233, 80 грн.;
та порушення п. 4 ч. 1 ст. 4, п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 4
ч. 1 ст. 1, п. 11 ст. 8, п. 2 ст. 9 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", що призвело до
заниження єдиного внеску на суму 34 244, 74
грн.

На підставі висновків акту перевірки, 20
березня 2014 р. ДПІ у м. Сумах були
прийняті: податкове
повідомлення-рішення № /15521 (т. 1
а.с. 29) про збільшення грошового
зобов'язання по податку на доходи
фізичних осіб, з урахуванням штрафних
(фінансових) санкцій, в сумі 19 042, 25 грн.,
з яких: 15 233, 80 грн. основний платіж, 3
808, 45 грн. штрафні (фінансові) санкції;
вимога № Ф-15525 (т. 1 а.с. 9) про сплату
боргу (недоїмки) по єдиному внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 34 244, 74
грн.; та рішення № /15523 (т. 1 а.с. 72)
про застосування штрафних санкцій за
донарахування своєчасно не
нарахованого платником єдиного внеску,
в розмірі 5 136, 71 грн.

Не погоджуючись з вимогою про сплату
боргу та рішенням про застосування
штрафних санкцій, позивачем до
Головного управління Міндоходів у
Сумській області 01 квітня 2014 року була
подана скарга (т. 1 а.с. 44-47). За
результатами розгляду скарги, згідно
рішення № 6734/14/18-28-10-03-05-12/97ск від 30.04.2014
р. (т. 1 а.с. 48-51), податковим органом
залишена без змін вимога № Ф-15525 від
20.03.2014 р. про сплату боргу (недоїмки) та
скасовано рішення № /15523 від 20.03.2014
р. в частині застосування штрафних
санкцій за донарахування своєчасно не
нарахованого платником єдиного внеску
в розмірі 1 712, 24 грн., в іншій частині це
рішення залишено без змін.

На підставі вказаного рішення ГУ
Міндоходів у Сумській області,
відповідачем було прийняте рішення №
(т. 1 а.с. 40) про застосування
штрафних санкцій за донарахування
своєчасно не нарахованого платником
єдиного внеску в розмірі 3 424, 47 грн.
Також, 05 травня 2014 року ДПІ у м. Сумах
ФОП ОСОБА_3 була направлена вимога №
Ф-3088-25 про сплату боргу (недоїмки) в сумі
42 817, 60 грн., з яких: 34 666, 87 грн. недоїмка, 4
714, 06 грн. - штраф, 3 436, 67 грн. - пеня.

Отже, стверджуючи про обґрунтованість
оскаржуваних податкового
повідомлення-рішення, вимог про сплату
боргу та рішення про застосування
штрафних санкцій, ДПІ у м. Сумах
зазначає на відсутності у позивача
права враховувати у складі витрат при
визначенні об'єкта оподаткування
податком на доходи фізичних осіб,
загальновиробничих витрат в сумі 98 688, 00
грн., а саме: витрат з оперативної
оренди та оплатою комунальних послуг,
витрат на придбання і ремонт
інструмента та витрат на перевезення,
через те, що ці витрати не приймали
участі в отриманні доходів від
здійснення господарської діяльності.

Проте, надаючи правову оцінку
обставинам справи, суд не може
погодитись з указаними доводами
відповідача, з огляду на нижченаведене.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
порядок їх адміністрування та
відповідальність за порушення
податкового законодавства,
визначаються Податковим кодексом
України (далі - Кодекс, ПК України).

Згідно п. 177.1, 177.2, 177.4 ст. 177 Податкового
кодексу України доходи фізичних осіб -
підприємців, отримані протягом
календарного року від провадження
господарської діяльності,
оподатковуються за ставками,
визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього
Кодексу.

Об'єктом оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та негрошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної особи -
підприємця. До переліку витрат,
безпосередньо пов'язаних з отриманням
доходів, належать документально
підтверджені витрати, що включаються
до витрат операційної діяльності
згідно з розділом III цього Кодексу.

Так, відповідно до п. 138.1 ст. 138 ПК
України витрати операційної
діяльності визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 -
138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті.

Зокрема, п. "г", "д" пп. 138.8.5 п. 138.8 ст. 138
Податкового кодексу України
встановлено, що до складу
загальновиробничих витрат, які
відносяться до витрат операційної
діяльності, включаються: витрати на
утримання, експлуатацію та ремонт,
страхування, оперативну оренду
основних засобів, інших необоротних
активів загальновиробничого
призначення; витрати на опалення,
освітлення, водопостачання,
водовідведення та інші послуги з
утримання виробничих приміщень.

Крім того, згідно з підпунктом 138.10.2
пункту 138.10 статті 138 Кодексу
адміністративні витрати, спрямовані на
обслуговування та управління
підприємством, які також відносяться
до витрат операційної діяльності,
включають, окрім іншого, витрати на
утримання основних засобів, інших
необоротних матеріальних активів
загальногосподарського використання
(оперативна оренда (у тому числі оренда
легкових автомобілів), придбання
пально-мастильних матеріалів, стоянка,
паркування легкових автомобілів,
страхування майна, амортизація, ремонт,
опалення, освітлення, водопостачання,
водовідведення, охорона.

Зі змісту вказаних норм, суд робить
висновок, що витрати на оренду, на
оплату комунальних послуг, на
придбання і ремонт інструмента та на
перевезення, фізична особа-підприємець
має право враховувати при визначенні
об'єкта оподаткування податком на
доходи в разі, якщо ці витрати
підтверджені відповідними
документами.

В даному випадку, як вбачається з
матеріалів справи (т. 1 а.с. 99-253, т. 2 а.с.
1-204), витрати ФОП ОСОБА_3 з оперативної
оренди та по оплаті комунальних послуг
в сумі 54 488, 00 грн., витрати на придбання
і ремонт інструментів в сумі 48 105, 00 грн.,
а також витрати на перевезення в сумі 17
755, 00 грн., підтверджені первинними
документами бухгалтерського обліку та
пов'язані із здійсненням господарської
діяльності: виробництво меблів для
офісів і підприємств торгівлі.

З огляду на наведені обставини, на
переконання суду, позивач має право
враховувати згадані витрати при
визначенні об'єкта оподаткування
податком на доходи фізичних осіб.

На виконання ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проте, належні докази в підтвердження
відсутності у ФОП ОСОБА_3 права
враховувати витрати з оперативної
оренди, по оплаті комунальних послуг,
на придбання і ремонт інструментів та
на перевезення при визначенні об'єкта
оподаткування податком на доходи
фізичних осіб, зокрема докази
відсутності зв'язку цих витрат із
господарською діяльністю чи не
підтвердження їх відповідними
документами, ДПІ у м. Сумах суду не
надала, в матеріалах справи такі докази
відсутні.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд дійшов висновку, що
оскаржувані податкове
повідомлення-рішення, вимоги про
сплату боргу та рішення про
застосування штрафних санкцій не
відповідають вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в зв'язку з чим
адміністративний позов ФОП ОСОБА_3
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області про скасування рішень
- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інпекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області від 20 березня 2014 р. №
/15521 про збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на доходи
фізичних осіб, з урахуванням штрафних
(фінансових)санкцій, в розмірі 19 042, 25
грн.

Визнати протиправними та скасувати
вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 20
березня 2014 р. № Ф-15525 в сумі 34 244, 74 грн. та
від 05 травня 2014 р. № Ф-3088-25 в сумі 42
817, 60 грн.

Визнати протиправним та скасувати
Рішення Державної податкової інпекції
у м. Сумах Головного управління
Міндоходів у Сумській області без дати
№ про застосування штрафних
санкцій за донарахування своєчасно не
нарахованого єдиного внеску в сумі 3 424,
47 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
С.В. Воловик

З оригіналом згідно

Суддя
С.В. Воловик

повний текст постанови складений 21.10.2014
р.