Справа № 826/11435/14
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі судді Клименчук Н.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 до Святошинського
районного відділу Головного
управління державної міграційної
Києвіпрозобов'язання вчинити певні дії
На підставі ч.6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Суд розглядає справу у
письмовому провадженні.
Обставини справи:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
позовом до Святошинського районного
відділу Головного управління
державної міграційної служби України у
м. Києві про зобов'язання вчинити певні
В обґрунтування заявленого позову,
позивачем вказується на те, що оскільки
він не являється родичем попереднього
власника квартири а саме гр. ОСОБА_2,
отримати свідоцтво про її смерть він не
вправі, а тому вимушений звернутись до
суду із позовом щодо зобов'язання
відповідача зняти таку особу з
реєстрації у належній йому квартирі.
У судових засіданнях позивач позовні
вимоги підтримав в повному обсязі, змін
та доповнень до позову не подав.
Представник відповідача в судові
засідання не з'явився, подав письмові
заперечення на позов, у зв'язку із чим
та у відповідності до вимог ч. 6 ст. 128
КАС України суд протокольною ухвалою
перейшов до розгляду справи в порядку
письмового провадження.
Розглянувши подані позивачем і
відповідачем документи і матеріали,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд м. Києва, -
На підставі договору дарування
укладеного між ОСОБА_2 (дарувальником)
та ОСОБА_1 (обдарована) від 04.06.1993року,
останній набув права власності на
квартиру, що розташована за адресою
Відповідно до довідки КП "Дирекція з
утримання та обслуговування житлового
фонду Святошинського району м. Києва"
від 30.05.14р. за № 916 (форма №3), в квартирі
за адресою : АДРЕСА_1, зареєстровано
місце проживання, попереднього
власника квартири ОСОБА_2 яка померла,
однак з реєстрації знята не була.
На звернення позивача з приводу зняття
з реєстрації у належній йому квартирі
ОСОБА_2, Святошинським районний відділ
Головного управління державної
міграційної служби України у м. Києві
листом від 16.07.14р. за № 9/2145 повідомило,
що зняття з реєстраційного обліку
здійснюється на підставі заяви особи,
остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть, а також
запропоновано звернутись до суду.
В обґрунтування заявленого позову,
позивачем вказується на те, що оскільки
він не являється родичем попереднього
власника квартири а саме гр. ОСОБА_2,
отримати свідоцтво про її смерть він не
вправі, а тому вимушений звернутись до
суду із позовом щодо зобов'язання
відповідача зняти таку особу з
реєстрації у належній йому квартирі.
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи в їх сукупності, та враховуючи,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
суд прийшов до переконання, про
підставність позовних вимог, виходячи
з наступних міркувань.
Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.
Тобто, відповідно до змісту Закону,
підставою для зняття особи з
реєстрації місця проживання у випадку
смерті є смерть фізичної особи, і
підтвердженням вказаного факту є
свідоцтво про смерть.
Згідно ст. 2 Закону України "Про
державну реєстрацію актів цивільного
стану", актами цивільного стану є події
та дії, які нерозривно пов'язані з
фізичною особою і започатковують,
змінюють, доповнюють або припиняють її
можливість бути суб'єктом цивільних
прав та обов'язків. Державній
реєстрації відповідно до цього Закону
підлягають народження фізичної особи
та її походження, шлюб, розірвання
шлюбу у випадках, передбачених законом,
зміна імені, смерть.
Згідно ст. 9 вищезазначеного Закону,
державна реєстрація актів цивільного
стану проводиться шляхом складення
актових записів цивільного стану.
Інформація, що міститься в актовому
записі цивільного стану, є
конфіденційною і не підлягає
Згідно ст. 18 Закону про факт державної
реєстрації акта цивільного стану
органами державної реєстрації актів
цивільного стану видається відповідне
Відповідно до наявної в матеріалах
справи копії листа Відділу реєстрації
смерті у м.Києві Міністерства юстиції
України від 21.11.08р. за № 36/01-30-ІІ
наданого на запит позивача, реєстрація
смерті гр.. ОСОБА_2 проведена у відділі
В той же час, за обставин, що склалися,
єдиною підставою для вчинення
відповідної реєстраційної дії є судове
рішення, оскільки, як було зазначено
вище, позивач позбавлений можливості
отримати свідоцтво про смерть гр..
ОСОБА_2, або будь-яким іншим чином
підтвердити вказану інформацію.

Логічне тлумачення ст. 7 Закону України
"Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні"
свідчить про те, що однією з підстав для
зняття з реєстраційного обліку є
смерть особи, тоді як свідоцтво про
смерть є документом, що вказаний факт
підтверджує. Оскільки не в усіх
випадках є передбачена законодавством
можливість свідоцтво отримати, питання
про наявність чи відсутність підстав
для вчинення реєстраційної дії
вирішується в судовому порядку.

Окремо суд зазначає, що в даному
випадку відсутні підстави для висновку
про наявність спору, що міг би бути
вирішений в порядку іншого судочинства
- визнання особи такою, що втратила
право користування житлом, а також
встановлення факту смерті особи в
судовому порядку - оскільки факт смерті
гр. ОСОБА_2, ніким не оспорюється; спір
про визнання його таким, що втратив
право користування житлом, не може бути
розглянутий у зв'язку з його смертю.

Згідно ст. 124 Конституції України
юрисдикція судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі;
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Згідно ст. 255 КАС України постанова або
ухвала суду, яка набрала законної сили,
є обов'язковою для осіб, які беруть
участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Таким чином, судове рішення, що набрало
законної сили, є обов'язковим для
виконання як Відповідачем, так і іншими
особами.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 161-163 КАС
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити .

Зобов'язати Святошинський районний
відділ Головного управління державної
міграційної служби України у м. Києві
зняти з реєстрації місця проживання
ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.ст.185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Н.М. Клименчук