Справа № 809/3106/14
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"14" жовтня 2014 р.
Справа № 809/3106/14

м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.

За участю секретаря Дубінської
І.В.,

представника позивача Ходак Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: Державної податкової
інспекції у Городенківському районі
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області

до відповідача: комунального
підприємства «Городенка-Житлосервіс»

про стягнення заборгованості в сумі
20256,84 грн.,

ВСТАНОВИВ:

26.09.2014 року Державна податкова
інспекція (далі-ДПІ) у Городенківському
районі Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області звернулася з адміністративним
позовом до комунального підприємства
(далі-КП) «Городенка-Житлосервіс» про
стягнення заборгованості в сумі 20256,84
грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за
відповідачем рахується податкова
заборгованість перед бюджетом, яка
виникла у зв'язку з несплатою податку
на додану вартість, орендної плати за
землю, земельного податку,
екологічного податку в загальному
розмірі 20256,84 грн., що підтверджується
письмовими доказами.

Таким чином, оскільки сума
заборгованості відповідачем
добровільно не погашена, тому остання
підлягає до стягнення в судовому
порядку.

Представник позивача в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримала з підстав, викладених в
позовній заяві. Позов просила
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, поштове
відправлення з повісткою про виклик до
суду у відповідності до приписів ч.4
ст.33 Кодексу адміністративного
судочинства (далі-КАС) України,
направлене КП «Городенка-Житлосервіс»
за адресою, зазначеною у Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, однак
повернулося до суду без вручення із
відміткою працівника Укрпошти «за
закінченням терміну зберігання». В
такому випадку у відповідності до ч.11
ст.35 КАС України вважається, що
повістку вручено належним чином, так як
поштове відправлення із даною
повісткою повернене без вручення
адресату з незалежних від суду причин.
Наданим правом на подання заперечення
проти позову відповідач не
скористався. Заяв чи клопотань про
відкладення розгляду справи чи про
причини неявки суду не подав.

За таких обставин згідно приписів ч.4
ст.128 КАС України суд ухвалив здійснити
розгляд даної адміністративної справи
на підставі наявних у ній доказів за
відсутності відповідача.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши в їх сукупності
подані докази, суд дійшов до висновку
про обґрунтованість позовних вимог,
тому останні підлягають до задоволення
з наступних мотивів.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПКУ податковим
боргом є сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Підпункт 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового
Кодексу України (далі-ПКУ) визначає, що
платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
в розмірах передбачених податковим
законодавством. Виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк (п.38.1ст.38 ПКУ).

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до Витягу з Єдиного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб-
підприємців відповідач 20.03.2009 року
зареєстрований Городенківською
районною державною адміністрацією як
суб'єкт підприємницької діяльності.

Статтею 49 ПКУ визначено порядок та
строки подання платниками податків
податкових декларацій до органу
державної податкової служби

Згідно п.49.1 ст.49 ПКУ податкова
декларація подається за звітний
період в установлені цим Кодексом
строки органу державної податкової
служби, в якому перебуває на обліку
платник податків. При цьому платник
податків зобов'язаний за кожний
встановлений цим Кодексом звітний
період подавати податкові декларації
щодо кожного окремого податку,
платником якого він є, відповідно до
цього Кодексу незалежно від того, чи
провадив такий платник податку
господарську діяльність у звітному
періоді( п.49.2 ст.49 ПКУ).

У відповідності до приписів п. 56.11 ст.56
ПКУ податкове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків, не
підлягає оскарженню.

Як вбачається із змісту п.57.1 ст.57 ПКУ
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом десяти
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно п.203.1 ст.203 ПКУ податкова
декларація з податку на додану
вартість подається за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному місяцю, протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім днем звітного (податкового)
місяця.

В судовому засіданні встановлено, що на
підставі вищевказаної норми Кодексу
відповідачем подано до ДПІ у
Городенківському районі ГУ Міндоходів
в Івано-Франківській області
податкові декларації з податку на
додану вартість за травень, та липень
2014 року.( а.с.12-15). Таким чином шляхом
подачі даних декларацій КП
«Городенка-Житлосервіс» самостійно
визначило та узгодило податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість( далі-ПДВ) за травень та липень
2014 року в загальному розмірі 7301,00 грн.(
2934,00 грн.+4367,00 грн.=7301,00 грн.)

Відповідно до п.203.2 ст.203 ПКУ платник
податку зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом десяти
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого п.203.1 цієї статті
для подання декларації.

Однак, в порушення вимог даної норми
Кодексу КП «Городенка-Житлосервіс»» у
встановлений строк податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 7301,00 не погасило.

Судом встановлено, що згідно
податкового повідомлення-рішення №
0 від 19.08.2014 року ( а.с.16) у
відповідності до п.120.1 ст.120 ПК України
відповідачу було нараховано 340 грн.-
штрафних санкцій по податку на додану
вартість. Вказане рішення отримане
платником 22.09.2014 року, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією повідомлення про
вручення поштового відправлення.(
а.с.18).

Таким чином загальна сума
заборгованості відповідача по податку
на додану вартість становить 7641,00 грн.(
7301,00 грн.- згідно податкових декларацій
з податку на додану вартість +340 грн.-
штрафних санкцій згідно
повідомлення-рішення № 0 від
19.08.2014 року=7641,00 грн.)

Підпунктом 14.1.147 п.14.1 ст.14 ПКУ плату за
землю визначено, як загальнодержавний
податок, який справляється у формі
земельного податку та орендної плати
за земельні ділянки державної і
комунальної власності. Згідно п.п.14.1.136
п.14.1.ст.14 ПКУ орендна плата за земельні
ділянки державної і комунальної
власності (далі-орендна плата) - це
обов'язковий платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки (п.288.1 ст.288 ПКУ).

Згідно п.286.2 ст.286 ПКУ платники плати за
землю (крім фізичних осіб) самостійно
обчислюють суму податку щороку станом
на 1 січня і до 1 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою центральним у
порядку, передбаченому ст.46 цього
Кодексу, з розбивкою річної суми
рівними частками за місяцями.

Як вбачається із досліджених судом в
якості письмових доказів, поданих КП
«Городенка-Житлосервіс» до
податкового органу декларацій з
орендної плати за землю на 2014 рік(
а.с.19-22) та земельного податку за 2014 рік
( а.с.23-26), підприємством задекларовано 1
683,00 грн. - щомісячного податкого
зобов'язання з орендної плати за землю
та 134,52 грн.- щомісячного податкого
зобов'язання із земельного податку.)

Відповідно до п.287.3 ст.287 ПКУ податкове
зобов'язання щодо плати за землю,
визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за базовий податковий (звітний)
період, який дорівнює календарному
місяцю, щомісяця протягом 30
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
( звітного) місяця.

Однак в порушення вищевказаної норми
Кодексу узгоджені податкові
зобов'язання з орендної плати за землю
в розмірі 8415,00 грн. та земельного
податку в розмірі 672,60 грн. відповідачем
не сплачені.

Згідно п.250.1 ст.250 ПКУ базовий
податковий (звітний) період для
платників екологічного податку
дорівнює календарному кварталу.

Підпунктом 250.2 ст.250 ПКУ визначено, що
платники екологічного податку
складають податкові декларації за
формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
подають їх протягом 40 календарних
днів, що настають за останнім днем
податкового звітного кварталу, до
органів державної податкової служби та
сплачують податок протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації за
викиди в атмосферне повітря
забруднюючих речовин стаціонарними
джерелами забруднення, скиди
забруднюючих речовин у водні об'єкти,
розміщення протягом звітного
кварталу відходів у спеціально
відведених для цього місцях чи на
об'єктах - за місцем розміщення
стаціонарних джерел забруднення,
спеціально відведених для цього місць
чи об'єктів.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідачем подано контролюючому
органу декларацію по сплаті
екологічного податку за I та II квартал
2014 року, якими підприємством за
розміщення відходів у спеціально
відведених для цього місцях чи на
об'єктах визначено податкове
зобов'язання з екологічного податку в
загальному розмірі 3528,24 грн.( 1425,29
грн.+2102,95 грн =3528,24 грн. )

Однак вказану суму грошового
зобов'язання з екологічного податку
відповідачем не сплачено.

Згідно п.59.1 ст.59 ПКУ у разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового повідомлення
рішення.

На підставі вищенаведеного податковим
органом було надіслано відповідачу
податкову вимогу форми Ю за № 72 від
29.03.2011 року на суму 32 404,14 грн. Дану
вимогу отримано відповідачем 29.03.2011
року, що підтверджується підписом на
головного бухгалтера підприємства на
корінці вказаної вимоги.(а.с.33).

Таким чином загальна сума
заборгованості КП
«Городенка-Житлосервіс» складає 20256,84
грн ( 7641,00 грн- податку на додану
вартість + 672,60 грн.- земельного податку +
8415,00 грн.-орендної плати + 3528,00 грн-
екологічного податку = 20256,84 грн.), з яких
11169,24 грн.( 7641,00 грн.- податку на додану
вартість + 3528,00 грн- екологічного
податку = 11169,24 грн.)- підлягає стягненню
в дохід Державного бюджету України та
9087,60 грн.( 8415,00 грн.- орендної плати за
землю + 672,60 грн. - земельного податку- в
дохід місцевого бюджету).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані докази, їх достатність та
взаємний зв'язок суд погоджується з
підставністю виникнення та розміром
заборгованості, заявленої до
стягнення. Наявність податкового
боргу відповідача підтверджується
розрахунком суми заборгованості КП
«Городенка-Житлосервіс»( а.с.9) та
іншими письмовими доказами наявними в
матеріалах справи.

Підстав для звільнення відповідача від
сплати заборгованості судом не
встановлено.

Наявність податкового боргу та його
розмір відповідач не спростував,
доказів сплати заборгованості суду не
представив, чим фактично не заперечив
суму заборгованості, яка є предметом
спору в даній справі.

Згідно п.95.1 ст.95 ПК України орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.(п.95.2 ст.95 ПКУ).

Відповідно до п.95.3 ст.95 ПК України
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

У відповідності з п.95.4 ст.95 ПК України
орган державної податкової служби на
підставі рішення суду здійснює
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу також за рахунок
готівки, що належить такому платнику
податків.

Виходячи з викладеного, суд вважає
вимогу позивача про стягнення коштів
підставною, а позов таким, що підлягає
до задоволення.

На підставі ст.124 Конституції України,
керуючись ст.ст.158-163,167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків комунального
підприємства «Городенка-Житлосервіс» (
) у банках та за рахунок
належної відповідачу готівки 20256(
двадцять тисяч двісті п'ятдесят
шість) грн. 84 коп. податкового боргу, з
яких 11169( одинадцять тисяч сто
шістдесят дев'ять) грн. 24 коп. в дохід
Державного бюджету України та 9087(
дев'ять тисяч вісімдесят сім) грн. 11
коп.- в дохід місцевого бюджету.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя: /підпис/
Кафарський В.В.

Постанова складена в повному
обсязі 20.10.2014 року.