Справа № 826/12276/14
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Арсірія Р.О., за участю секретаря
судового засідання Шевченко М.В.,
вирішив адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Локомотив»
до Державної податкової інспекції в
Оболонському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у м. Києві
про скасування рішення, зобов'язання
Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить визнати протиправним та
скасувати рішення Державної
податкової інспекції в Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві від 17.07.2014р.
№199/26-54-15-01-22 про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість
ТОВ «Науково-виробниче підприємство
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 17.07.2014 року відповідачем
було прийнято рішення № 199/26-54-15-01-22 про
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість
підприємства позивача на підставі
порушення вимог п.п. «г» п. 184.1 ст. 184
Податкового кодексу України, тобто у
зв'язку із тим, що у позивача відсутні
оподатковувані операції з податку на
додану вартість протягом періоду за
липень 2013 року по червень 2014 року,
відсутнє постачання/придбання товарів,
здійснених з метою формування
податкового зобов'язання чи
податкового кредиту, крім того, вказане
рішення було прийнято на підставі
відсутності, на думку відповідача,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Локомотив» за
місцезнаходженням та акту про
неможливість проведення зустрічної
звірки. Позивач вважає, що оскаржуване
рішення прийнято податковим органом
незаконно та за відсутністю
обґрунтованих на це підстав, у зв'язку
із чим просив позов задовольнити у
повному обсязі.

Представник відповідача, заперечуючи
проти позову, надав письмові
заперечення, в яких послався на
обґрунтованість та законність
прийнятого Державною податковою
інспекцією в Оболонському районі м.
Києва рішення про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість ТОВ «Науково-виробниче
підприємство «Локомотив» від 17.07.2014р.
№199/26-54-15-01-22. У задоволенні позову
просив відмовити.

За результатами розгляду документів і
матеріалів поданих сторонами, пояснень
їхніх представників, Окружний
адміністративний суд м. Києва,
встановив:

ТОВ «НВП «Локомотив» зареєстровано
16.12.2008 року, номер запису № 2032291,
, взято на податковий
облік в органах державної податкової
служби 18.12.2008 року № 15954 та перебуває на
обліку в ДПІ в Оболонському районі м.
Києва. Індивідуальний податковий номер
98.

Податкова адреса ТОВ «НВП «Локомотив»
відповідно до свідоцтва про державну
реєстрацію: 04074, м. Київ, вул.
Бережанська, буд. 4.

Судом встановлено, що на підставі
направлень від 14.05.2014 р. №1006 та №1007 та
наказу №903 від 14.05.2014 р. виданих ДПІ у
Оболонському районі м. Києва, на
підставі ст. 20, п.п. 78.1.1. п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України здійснено
відповідні заходи з метою проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «НВП «Локомотив» з
питання своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати податків
та зборів, обовязкових платежів ТОВ
«НВП «Локомотив» за перюд з 01.04.2011 року
по 31.03.2014 року.

ТОВ «НВП «Локомотив» 16.05.2014р. до ДПІ в
Оболонському р-ні ГУ Міндоходів у
м.Києві надіслано лист №1-160514 від
16.05.2014р. про те, що первинні документи,
які підтверджують здійснення
фінансово-господарської діяльності
підприємством, передані адвокату
Шевчуку О.А. на підставі договору про
надання правової допомоги від 03.04.2014
року №03/04-14а та акту прийому передачі
від 03.04.2014 року у відповідності до
реєстру документів за період
01.01.2011р.-28.02.2014р.

Перевіряючими складено акт про відмову
в наданні документів від 16.05.2014р. №
4/26-54-22-01, який підписаний із
запереченнями представником позивача.

19.05.2014 та 21.05.2014 року працівниками
податкового органу здійснено виїзд на
юридичну адресу підприємства: м.Київ.
вул. Бережанська, 4. За результатами
виїзду встановлено відсутність
підприємства за юридичною адресою.
Складено акти про відсутність
посадових осіб за податковою адресою
та неможливість проведення виїзної
перевірки від 19.05.14р. № 5/26-54-22-01, від
20.05.14р. № 6/26-54-22-01 та від 21.05.14р. № 7/26-54-22-01.

21.05.2014 року відповідачем до слідчого
управління фінансових розслідувань
ДПІ в Оболонському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві направлено запит
на встановлення місцезнаходження
підприємства №75/22-01.

Також відповідач зазначає, що від ОУ
ДПІ в Оболонському р-ні Міндоходів у м.
Києві отримано службову записку (вих.
№3005/26-54-07-06 від 16.05.2014 року) відповідно
до якої 16.04.2014 р. внесено до ЄРДР
відомості про вчинене кримінальне
правопорушення, передбачене ч.2 ст.205 КК
України за №0000077 щодо створення, з
метою прикриття незаконної діяльності,
ряду суб'єктів господарювання, в тому
числі і ТОВ «Леотрейдінг Плюс», (код
38124564), ТОВ «Інвестенергія Нью» (код
38488089), ТОВ «Аурум Груп Плюс» (код 38204749),
які є контрагентами ТОВ «НВП
«Локомотив».

Крім цього, податковим органом
отримано висновок №3468/26-54-07-04 від 30.05.2014
року щодо наявності ознак
«фіктивності» в діяльності ТОВ «НВП
«Локомотив».

Станом на дату акту перевірки, згідно
реєстраційної частини облікової
справи ТОВ «НВП «Локомотив»: стан
платника - 9 «направлено повідомлення
про відсутність за місцезнаходженням».

Рішенням Державної податкової
інспекції в Оболонському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві №199/26-54-15-01-22 від 17.07.2014р.
анульовано реєстрацію платника ПДВ
позивача на підставі пп. «г» п. 184.1 ст. 184
ПК України.

У оскаржуваному рішенні вказано, що
комісією встановлено: платник подає до
органу державної податкової служби
декларації з податку на додану
вартість та відповідно до акту про
неможливість проведення зустрічної
звірки, який свідчить про відсутність
постачання/придбання товарів,
здійснених з метою формування
податкового зобов'язання чи
податкового кредиту, що підтверджено
актом від 03.06.2014 року № 576/26-54-22-01-10/36282626,
актом від 17.07.2014 року № 775/26-54-22-01-10/36282626
та реєстром поданих декларацій б/н від
17.07.2014 року.

Також зазначено, що платник подає
податкові декларації з ПДВ протягом
періоду з 01.06.2013 по 31.05.2014 року з
показниками, які свідчать про
відсутність постачання/придбання
товарів здійснених з метою формування
податкового зобов'язання чи
податкового кредиту.

Згідно продовження рішення №
199/26-54-15-01-22 про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість,
перелічені документи є підставою для
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість, яка
проводиться шляхом виключення з
реєстру платників податку і
відбувається у разі якщо особа,
зареєстрована як платник податку,
протягом 12 послідовних податкових
місяців подає декларацію, яка свідчить
про відсутність постачання/придбання
товарів, здійснених з метою формування
податкового зобов'язання чи
податкового кредиту та відповідно до
пп.. «г», п. 184.1, ст.. 184 Податкового
кодексу України.

Незгода з вказаним рішенням обумовила
позивача звернутися з позовом до
адміністративного суду.

Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
місцевого самоврядування, а також їх
посадові особи зобов'язані діяти на
підставі і в порядку, а також у спосіб,
що визначені Конституцією та законами
України.

Суд зазначає, що анулювання реєстрації
особи як платника податку на додану
вартість здійснюється за наявності
підстав, передбачених статтею184
розділу V Податкового кодексу України,
та в порядку, визначеному розділом V
Положення про реєстрацію платників
податку на додану вартість,
затвердженого наказом Міністерства
доходів і зборів України «Про
затвердження Положення про реєстрацію
платників податку на додану вартість»
№26 від 16.01.2014 року (далі за текстом -
Положення).

Згідно пп. «г» п.184.1 ст.184 Податкового
кодексу України, анулювання реєстрації
особи як платника податку на додану
вартість може здійснюватись у разі,
якщо особа, зареєстрована як платник
податку, протягом 12 послідовних
податкових місяців не подає органу
державної податкової служби
декларації з податку на додану
вартість та/або подає таку декларацію
(податковий розрахунок), яка (який)
свідчить про відсутність
постачання/придбання товарів,
здійснених з метою формування
податкового зобов'язання чи
податкового кредиту.

Пунктом 5.1 розділу V Положення № 26
визначено, що реєстрація діє до дати
анулювання, яке відбувається у
випадках, визначених пунктом 184.1 статті
184 розділу V Кодексу.

Згідно з пунктом 184.2 статті 184
Податкового кодексу України,
анулювання реєстрації на підставах,
визначених у підпунктах «б»-«и» пункту
184.1 цієї статті, може здійснюватися за
заявою платника податку або за
самостійним рішенням відповідного
органу державної податкової служби.
Свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ
вважається анульованим з дати
анулювання реєстрації платника
податку.

Приписами п.5.5 розділу V Положення №26
передбачено, що рішення про анулювання
реєстрації за ініціативою податкового
органу приймаються за наявності
відповідних підтвердних документів
(відомостей).

Відповідно до пп.5.5.3 п.5.5 розділу V
Положення №26 такими документами є,
зокрема: довідка про подання/неподання
платником ПДВ контролюючому органу
декларації з податку на додану
вартість протягом 12 послідовних
податкових місяців та/або реєстр
(перелік) податкових декларацій
(податкових розрахунків) особи за 12
послідовних податкових місяців, які
свідчать про відсутність
постачання/придбання товарів,
здійснених з метою формування
податкового зобов'язання чи
податкового кредиту у таких
деклараціях (податкових розрахунках)
протягом 12 послідовних податкових
місяців (підстава - підпункт "г" пункту
184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У
реєстрі (переліку) зазначаються дані
про реєстрацію особи платником ПДВ та
по кожній декларації (податковому
розрахунку) - податковий період, дата
надходження декларації (податкового
розрахунку) до контролюючого органу,
загальні обсяги постачання/придбання
товарів, здійснених з метою формування
податкового зобов'язання чи
податкового кредиту звітного періоду,
вказані у відповідних рядках та
колонках податкової декларації
(податкового розрахунку).

Згідно п.5.6 розділу V Положення №26, за
наявності зазначених підтвердних
документів (відомостей) контролюючий
орган приймає рішення про анулювання
реєстрації особи - платника ПДВ
незалежно від здійснення контролюючим
органом документальних та камеральних
перевірок такої особи і їх результатів,
а також обов'язку такої особи бути
зареєстрованою та/або нараховувати чи
сплачувати податок на додану вартість
відповідно до законодавства.

Суд звертає увагу, що, відповідач не
надав суду підтверджуючих документів,
передбачених пунктом 5.5.3 Положення №26
про реєстрацію платників податку на
додану вартість, зокрема, довідки
підрозділу оподаткування юридичних
або фізичних осіб про
подання/неподання платником ПДВ
податковому органу декларації з
податку на додану вартість протягом 12
послідовних податкових місяців та/або
реєстр (перелік) податкових декларацій
(податкових розрахунків) особи за 12
послідовних податкових місяців, які
свідчать про відсутність
постачання/придбання товарів,
здійснених з метою формування
податкового зобов'язання чи
податкового кредиту у таких
деклараціях (податкових розрахунках)
протягом 12 послідовних податкових
місяців або доказів неприйняття
поданих позивачем податкових
декларацій протягом 12 послідовних
податкових місяців.

Враховуючи вищенаведене, Державною
податковою інспекцією в Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві оскаржуване
рішення про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість
винесене всупереч пункту 5.5.3 розділу V
Положення № 26.

Рішення про анулювання реєстрації
платника ПДВ за ініціативою
контролюючого органу оформляється за
формою № 6-РПДВ (додаток 5). Таке рішення
складається у двох примірниках
комісією, утвореною відповідно до
розпорядження контролюючого органу, та
підписується керівником контролюючого
органу. У рішенні про анулювання
реєстрації платника ПДВ обов'язково
вказуються підстави (одна або декілька)
для такого анулювання з посиланням на
відповідні норми Кодексу ( п.5.6 розділу V
Положення №26).

Згідно з п. 5.2 Положення №26 при розгляді
питання анулювання реєстрації згідно з
пп. «г» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу
України (підпункт "г" пункту 5.1 цього
розділу) 12 місяців визначаються із
урахуванням того, що:

не враховується місяць, в якому
проведено реєстрацію особи платником
ПДВ, якщо особа зареєстрована
платником ПДВ з дня іншого, ніж перший
день календарного місяця;

включаються останні 12 послідовних
податкових місяців, за які подані
податкові декларації (у разі подання
декларацій) або сплив строк подання
податкових декларацій (у разі
неподання декларацій) до отримання чи
складання контролюючим органом
документа, який є підставою для
анулювання реєстрації.

Анулювання реєстрації здійснюється
шляхом виключення платника ПДВ з
Реєстру.

Зі змісту вищезазначених положень
чинного законодавства України
вбачається, що підставою для
скасування реєстрації платника
податку на додану вартість з
ініціативи податкового органу у
відповідності до підпункту «г» пункту
184.1 статті 184 Податкового кодексу
України є встановлення факту подання
таким платником протягом 12 послідовних
податкових місяців декларацій з
податку на додану вартість, які
свідчать про відсутність
постачання/придбання товарів,
здійснених з метою формування
податкового зобов'язання чи
податкового кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується відповідачем, приймаючи
рішення про анулювання позивачу
свідоцтва платника ПДВ на підставі п.п.
«г» п.184.1 ст.184 Податкового кодексу
України, відповідачем було прийнято
подані позивачем декларації за 12
послідовних місяців починаючи липня 2013
року по червень 2014 року, які були
складені відповідно до вимог діючого
законодавства України.

Судом встановлено, що позивачем за
період липень 2013 року по червень 2014
року було подано до податкового органу
декларації з податку на додану
вартість, з показниками про наявність
постачання/придбання товарів,
здійснених з метою формування
податкового зобов'язання.

Декларації подавалися до за податковою
адресою позивача до ДПІ у Оболонському
районі та були отримані податковим
органом, що підтверджується
відповідними квитанціями, а також
розрахунки коригування сум податку на
додану вартість, розшифровки
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів,
реєстри податкових накладних за
відповідні періоди (додаток 1до
матеріалів справи).

Крім того, як зауважує позивач, 23.07.2014
року ДПІ в Оболонському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві складено Акт №
799/26-54-22.06/36282626 «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «НВП «Локомотив» з
питань дотримання валютного
законодавствіа України по
зовнішньоекономічному контракту
№05-12-РL від 17.12.2012 року з компанією АNDALUSIA
SP.Z.О.O.

Відповідно до ч. 1 п. 3.1. розділу 3 Акту
перевіркою встановлено, що Товар від
нерезидента надійшов на суму 910 749,96
євро, у тому числі згідно ВМД 199483 від
13.05,2013р, на суму 90 192,00 грн.

За результати зазначеної перевірки
встановлено факт виконання контракту,
порушення законодавчо встановлених
термінів щодо поставки нерезидентом
Товару, тобто придбання Товару ТОВ «НВП
«Локомотив».

Вказане вище спростовує висновки
податкового органу про подання
позивачем декларацій з податку на
додану вартість, які свідчать про
відсутність постачання/придбання
товарів, здійснених з метою формування
податкового зобов'язання чи
податкового кредиту, за період з липня
2013 року по червень 2014 року.

Відповідно до п.п. 12.4, 12.5 п. 12 Порядку
обліку платників податків і зборів,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України 09.12.2011 № 1588, щодо
кожного платника податків, стосовно
якого виявлена відсутність його за
місцезнаходженням (місцем проживання)
та нез'ясоване його фактичне
місцезнаходження (місце проживання),
підрозділ органу державної податкової
служби, який з'ясував зазначений факт,
готує та передає підрозділам
податкової міліції запит на
встановлення місцезнаходження (місця
проживання) платника податків за
встановленою формою.

Якщо за результатами заходів щодо
встановлення фактичного
місцезнаходження юридичної особи
підрозділами податкової міліції буде
підтверджено відсутність такої особи
за місцезнаходженням або встановлено,
що фактичне місцезнаходження
юридичної особи не відповідає
зареєстрованому місцезнаходженню,
керівник (заступник керівника) органу
державної податкової служби приймає
рішення про направлення до
відповідного державного реєстратора
повідомлення про відсутність
юридичної особи за місцезнаходженням
за ф. N 18-ОПП (додаток 24) для вжиття
заходів, передбачених частиною
дванадцятою статті 19 Закону.

Відповідно до частини одинадцятої
статті 19 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» юридична особа
зобов'язана подавати (надсилати) щороку
протягом місяця, що настає за датою
державної реєстрації, починаючи з
наступного року, державному
реєстратору для підтвердження
відомостей про юридичну особу
реєстраційну картку про підтвердження
відомостей про юридичну особу.

У разі ненадходження в установлений
строк реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу державний реєстратор
зобов'язаний надіслати рекомендованим
листом протягом 5 робочих днів з дати,
встановленої для подання
реєстраційної картки, юридичній особі
повідомлення щодо необхідності
подання державному реєстратору
зазначеної реєстраційної картки.

У разі неподання юридичною особою
протягом місяця з дати надходження їй
відповідного повідомлення
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу державний реєстратор повинен
внести до Єдиного державного реєстру
запис про відсутність підтвердження
зазначених відомостей датою, яка
встановлена для чергового подання
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу.

Якщо державному реєстратору повернуто
рекомендованого листа, державний
реєстратор повинен внести до Єдиного
державного реєстру запис про
відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням.

З системного аналізу вищенаведених
правових норм вбачається, що
підставами для внесення відомостей про
відсутність юридичної особи за
місцезнаходженням є: ненадання
реєстраційної картки державному
реєстратору про підтвердження
відомостей про юридичну особу
(ініціатива державного реєстратора)
або ініціатива податкового органу.

В матеріалах справи міститься
роздруківка з витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців стосовно ТОВ
«НВП «Локомотив». В даній роздруківці
відображені дії державного
реєстратора стосовно підтвердження
відомостей про юридичну особу, а саме
її місцезнаходження.

Крім того суд зазначає, що в матеріалах
справи міститься договір оренди
нежитлового приміщення від 19.02.2013 року
№ 380 (із доповненнями), укладений між
(орендодавцем) ТОВ «БЦ «Сокіл» та ТОВ
«НВП «Локомотив (орендар) відповідно до
умов якого орендодавець передає в
строкове платне користування, а
орендар приймає нежилі приміщення
площею 15,4 м2 в буд. Літери «Ж» - 2 поверх -
15,4 кв.м за адресою: 04074, м. Київ-74, вул..
Бережанська 4, що підтверджує
місцезнаходження ПП "Комерційна фірма
Укрмельмаш" за вищевказаною адресою.

З урахуванням викладеного, суд
зазначає, що доказів щодо внесення
відомостей про Товариство з обмеженою
відповідальністю «НВП «Локомотив» до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
запису про відсутність позивача за
його місцезнаходженням або запису про
відсутність підтвердження відомостей
про юридичну особу суду не надано, а
отже висновки відповідача про
відсутність позивача за
місцезнаходженням є необґрунтованими.

Таким чином, позивач подавав до
податкового органу декларації з
податку на додану вартість з
показниками про наявність постачання
товарів, здійснених з метою формування
податкового зобов'язання, доказів на
підтвердження зворотного відповідач
до суду не надав.

Суд не приймає посилання відповідача
на висновок №3468/26-54-07-0 від 30.05.2014 року
складений ОУ ДПІ в Оболонському р-ні ГУ
Міндоходів у м. Києві про наявність
ознак «фіктивності» в діяльності ТОВ
«НВП «Локомотив» та відсутність фактів
реального здійснені господарських
операцій», на акт від 03.06.2014 року
№775/26-54-22-01-10/36282626 про неможливість
проведення зустрічної звірки з питань
правомірності проведених
господарських відносин з
контрагентами постачальниками/
покупцями, оскільки ст. 184 ПК України,
яка містить виключний перелік підстав
для анулювання реєстрації платника
ПДВ, не містить норми, яка б вказувала
на те, що не підтвердження реальності
здійснення господарських відносин із
контрагентами є підставою для
анулювання реєстрації платника ПДВ.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що відповідачем
необґрунтовано прийнято рішення про
анулювання реєстрації позивача як
платника ПДВ, а висновок про
відсутність оподатковуваних операцій
за 12 послідовних податкових місяців в
поданих до податкового органу ТОВ «НВП
Локомотив» податкових деклараціях з
податку на додану вартість за період з
липня 2013 року по червень 2014 року
спростовується дослідженими судом
доказами.

Частиною 3 статті 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Представник відповідача не надав суду
належних доказів, які б підтверджували
обґрунтованість висновків податкового
органу та правомірність прийнятого
рішення про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство"Локомотив" задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
Рішення Державної податкової
інспекції в Оболонському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві №199/26-54-15-01-22 від 17.07.2014р. про
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість - Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Науково-виробниче підприємство
«Локомотив».

Судові витрати в сумі 73,08 грн. присудити
на користь Товариства зобмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство"Локомотив" за рахунок
Державного бюджету України.

Покласти на відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України виконання постанови суду в
частині стягнення судових витрат за
рахунок бюджетних асигнувань
Державної податкової інспекції в
Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві.

Суддя
Р.О. Арсірій