Справа № 2а-4081/10/2270/12
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/80344/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів: Лосєва А.М.,
Бившевої Л.І., Шипуліної
Т.М.,розглянувши у порядку письмового
провадження

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Хмельницькому
Хмельницької області Державної
податкової служби

на постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 31.10.2012

у справі № 2-а-4081/10/2270/12 (32034/10/9104)

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у м.
Хмельницькому

про визнання протиправними та
скасування наказів,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 22.07.2010
частково задоволено позовні вимоги
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
(надалі - позивач, фізична
особа-підприємець ОСОБА_4) до Державної
податкової інспекції у м.
Хмельницькому, правонаступником якої є
Державна податкова інспекція у м.
Хмельницькому Хмельницької області
Державної податкової служби (надалі -
відповідач, ДПІ у м. Хмельницькому):
визнано протиправним і скасовано наказ
ДПІ у м. Хмельницькому № 491 від 26.05.2010
«Про проведення виїзної
документальної перевірки суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_4». В задоволенні позовних
вимог щодо скасування наказу № 562 від
16.06.2010 «Про поновлення проведення
позапланової виїзної документальної
перевірки суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_4»
відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 31.10.2012
скасовано постанову суду першої
інстанції та винесено нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі.

Вважаючи, що постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 31.10.2012 прийнято з порушенням норм
матеріального права, відповідач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, у
якій просить скасувати постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 31.10.2012 і
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Позивач не надав письмових заперечень
на касаційну скаргу, що не перешкоджає
її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

У зв'язку із відсутністю клопотань усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, на підставі частини першою
статті 222 Кодексу адміністративного
судочинства України, вирішила
розглядати справу у порядку письмового
провадження.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 05.05.2010 слідчим з
особливо важливих справ СВ ПМ ДПА у
Хмельницькій області Назаренком Є.В.
винесено в рамках кримінальної справи
№ 41/0238, порушеної за фактом незаконного
заволодіння службовими особами ВАТ
«Пульсар», ПМП «Юнар» та ПП «Дизайн Буд
Сервіс Поділля» чужим майном та
легалізації доходів, одержаних
злочинним шляхом, за ознаками злочинів,
передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.209
Кримінального кодексу України,
постанову про призначення
позапланової виїзної документальної
перевірки суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_4 з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2007 по
30.04.2010.

На виконання вказаної постанови
керівником ДПІ у м. Хмельницькому
винесено наказ № 491 від 26.05.2010, згідно
якого призначено проведення
позапланової виїзної документальної
перевірки позивача на предмет
дотримання вимог податкового та
валютного законодавства України за
період з 01.01.2007 по 31.03.2009 із терміном
проведення 5 робочих днів з 27.05.2010 по
02.06.2010.

У подальшому проведення вказаної
перевірки було призупинено в зв'язку з
тимчасовою втратою позивачем
працездатності.

Після відновлення працездатності
позивача керівником податкового
органу винесено наказ № 562 від 16.06.2010,
яким поновлено проведення
позапланової виїзної документальної
перевірки суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_4 на
предмет дотримання вимог податкового
та валютного законодавства за період з
01.01.2007 по 31.03.2009 із терміном проведення 5
робочих днів з 16.06.2010 по 22.06.2010.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
спірний наказ № 491 від 26.05.2010 суперечить
вимогам ст.11-1 Закону України від 04.12.1990
№ 509-XII «Про державну податкову службу в
Україні» (надалі - Закон України «Про
державну податкову службу в Україні»),
оскільки відносно позивача не порушено
кримінальної справи, а в планах роботи
податкового органу перевірка позивача
не передбачена. Водночас, підстави для
скасування спірного наказу № 562 від
16.06.2010 є відсутніми, оскільки
відповідно до Закону України № 2275-VI від
20.05.2010 набрали чинності зміни, внесені
до ч.1 ст.11 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні», яку
доповнено п.1-1; у цьому випадку керівник
відповідача вправі самостійно
призначити проведення позапланової
перевірки.

Переглянувши судове рішення суду
апеляційної інстанції у межах
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
Вищий адміністративний суд України
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення касаційної
скарги та обґрунтованість задоволення
судом апеляційної інстанції позовних
вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Державна податкова інспекція є органом
державної влади і, відповідно, її
діяльність має підпорядковуватись
вимогам наведеної норми Конституції
України та аналогічним вимогам ст.11
Закону України «Про державну податкову
службу в Україні». Право податкової
інспекції на проведення перевірки
підлягає законодавчим обмеженням та
реалізується з дотриманням порядку,
встановленого законом.

Статтею 11-1 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) визначено, що
позаплановою виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка не
передбачена в планах роботи органу
державної податкової служби і
проводиться за наявності хоча б однієї
з таких обставин:

1) за наслідками перевірок інших
платників податків виявлено факти, які
свідчать про порушення платником
податків законів України про
оподаткування, валютного
законодавства, якщо платник податків
не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом
десяти робочих днів з дня отримання
запиту;

2) платником податків не подано в
установлений строк податкову
декларацію або розрахунки, якщо їх
подання передбачено законом;

3) виявлено недостовірність даних, що
містяться у податковій декларації,
поданій платником податків, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом
десяти робочих днів з дня отримання
запиту;

4) платник податків подав у
встановленому порядку скаргу про
порушення законодавства посадовими
особами органу державної податкової
служби під час проведення планової чи
позапланової виїзної перевірки, в якій
вимагає повного або часткового
скасування результатів відповідної
перевірки;

5) у разі виникнення потреби у перевірці
відомостей, отриманих від особи, яка
мала правові відносини з платником
податків, якщо платник податків не
надасть пояснення та їх документальні
підтвердження на обов'язковий
письмовий запит органу державної
податкової служби протягом десяти
робочих днів з дня отримання запиту;

6) проводиться реорганізація
(ліквідація) підприємства;

7) стосовно платника податків
(посадової особи платника податків) у
порядку, встановленому законом,
податковою міліцією заведено
оперативно-розшукову справу, у зв'язку
з чим є потреба у проведенні
позапланової виїзної перевірки
фінансово-господарської діяльності
такого платника податків;

8) у разі, коли вищестоящий орган
державної податкової служби в порядку
контролю за достовірністю висновків
нижчестоящого органу державної
податкової служби здійснив перевірку
документів обов'язкової звітності
платника податків або висновків акта
перевірки, складеного нижчестоящим
контролюючим органом, та виявив їх
невідповідність вимогам законів, що
призвело до ненадходження до бюджетів
сум податків та зборів (обов'язкових
платежів). Позапланова виїзна
перевірка в цьому випадку може
ініціюватися вищестоящим органом
державної податкової служби лише у
тому разі, коли стосовно посадових або
службових осіб нижчестоящого органу
державної податкової служби, які
проводили планову або позапланову
виїзну перевірку зазначеного платника
податків, розпочато службове
розслідування або порушено
кримінальну справу;

9) платником подано декларацію з
від'ємним значенням з податку на додану
вартість, яке становить більше 100 тис.
гривень.

Позаплановими перевірками вважаються
також перевірки в межах повноважень
податкових органів, визначених
законами України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», а в інших випадках - за
рішенням суду.

Позапланова виїзна перевірка може
здійснюватися лише на підставі рішення
суду. Позапланова виїзна перевірка
здійснюється на підставі виникнення
обставин, викладених у цій статті, за
рішенням керівника податкового органу,
яке оформляється наказом.

Обмеження у підставах проведення
перевірок платників податків,
визначені цим Законом, не поширюються
на перевірки, що проводяться на
звернення такого платника податків,
або перевірки, що проводяться після
порушення кримінальної справи проти
платника податків (посадових осіб
платника податків), що перевіряється,
відповідно до
кримінально-процесуального
законодавства.

Аналіз змісту наведених норм вказує на
те, що для проведення позапланової
виїзної перевірки позивача за
постановою слідчого у кримінальній
справі, яка не порушена проти платника
податків (посадових осіб платника
податків), що перевіряється, закон
вимагає наявності рішення суду.

В даному випадку також відсутні
обставини, передбачені ст.11-1 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні», при наявності яких
позапланову виїзну перевірку позивача
дозволяється проводити за рішенням
керівника податкового органу, яке
оформляється наказом.

Оскільки податковим органом
відповідного рішення суду на
проведення перевірки не надано, жодних
підстав для допуску ревізорів до
перевірки та надання їм документів у
платника податків не було.

Колегія суддів апеляційної інстанції
доречно звернула увагу на те, що ст.114
Кримінально-процесуального кодексу
України визначено, що при провадженні
досудового слідства всі рішення про
спрямування слідства і про провадження
слідчих дій слідчий приймає
самостійно, за винятком випадків, коли
законом передбачено одержання згоди
від суду.

Таким чином, приймаючи до уваги
обов'язковість вимог постанови
слідчого про призначення позапланової
документальної ревізії, відповідач
зобов'язаний був ініціювати проведення
такої перевірки та звернутися в
порядку ч.8 ст.11-1 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»
до суду із письмовим обґрунтуванням
підстав такої перевірки та дати її
початку і закінчення, складом осіб, які
будуть проводити таку перевірку,
наданням документів, які свідчать про
виникнення підстав для проведення
такої перевірки, інформації про вид та
кількість перевірок, проведених
органами державної податкової служби
щодо суб'єкта господарської діяльності
та наслідків таких перевірок за
попередні три роки.

З урахуванням викладеного, беручи до
уваги, що спірні накази є
взаємопов'язаними та у своїй
сукупності спрямовані на проведення
позапланової перевірки позивача,
призначеної на підставі постанови
слідчого, суд апеляційної інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що спірні накази про проведення та
продовження позапланової перевірки
суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_4 не
відповідають вимогам закону.

Відтак, наведене підтверджує
правильність застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
при винесенні постанови від 31.10.2012 та
скасуванні рішення суду першої
інстанції, що доводами касаційної
скарги не спростовується.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210, 214, 215, 220, 222, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.
Хмельницькому Хмельницької області
Державної податкової служби залишити
без задоволення.

2. Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 31.10.2012 у
справі № 2-а-4081/10/2270/12 (32034/10/9104) залишити
без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:(підпис)А.М. Лосєв
Судді(підпис)Л.І. Бившева (підпис) Т.М.
Шипуліна