Справа № 2а-14551/11/1916
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року Справа №
136139/12/9104Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді -
Старунського Д.М.,

суддів -
Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Чортківському районі
Тернопільської області на постанову
Чортківського районного суду
Тернопільської області від 13 вересня
2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області про зобов'язання нарахувати та
виплатити додаткову та основну пенсію
та доплату до пенсії особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, -

В С Т А Н О В И Л А:

26 серпня 2011 ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом, яким просила зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області здійснити перерахунок та
виплату доплати до державної пенсії як
непрацюючому пенсіонеру за проживання
у зоні посиленого радіоекологічного
контролю у розмірі однієї мінімальної
заробітної плати та додаткової пенсії
особам, віднесеним до 1 категорії
постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС
та які є інвалідами ІІ групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія у розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком, та
основної пенсії як інваліду ІІ групи,
пов'язаною з наслідками аварії на ЧАЕС
в розмірі восьми мінімальних пенсій за
віком відповідно до ст.ст. 39, 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а також нараховувати та виплачувати
додаткову пенсію з врахуванням
наступного збільшення прожиткового
мінімуму.

В обґрунтування вимог позовної заяви
вказано, що згідно посвідчення серії
НОМЕР_2 від 10 серпня 2011 року та вкладки
до посвідчення НОМЕР_1 від 10 серпня 2011
року позивача визнано потерпілим від
наслідків аварії на ЧАЕС 1-ої категорії
та інвалідом ІІ групи внаслідок
захворювання пов'язаного з наслідками
Чорнобильської катастрофи. Згідно ст. 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, віднесеним до 1
категорії постраждалих внаслідок
аварії на ЧАЕС та які є інвалідами ІІ
групи, призначається щомісячна
додаткова пенсія у розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком, а
відповідно до ст. 54 цього ж Закону,
розмір пенсій для таких осіб не може
бути нижчим 6-ти мінімальних пенсій за
віком. Розмір нарахованої та
виплаченої позивачу пенсії є значно
меншим ніж передбачено ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», що в свою чергу є
порушенням його конституційних прав та
свобод.

Постановою Чортківського районного
суду Тернопільської області від 13
вересня 2011 року позов задоволено.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Чортківському районі
Тернопільської області здійснити
перерахунок і виплату ОСОБА_1 основної
пенсії в розмірі восьми мінімальних
пенсій за віком, додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком як
інвалідові другої групи захворювання,
пов'язаного з наслідками
Чорнобильської катастрофи та доплату
до пенсії непрацюючому пенсіонеру,
який проживає на території
радіоактивного забруднення у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати за
період з 01 серпня 2011 року до виникнення
обставин, з якими закон пов'язує
виникнення, зміну або припинення
спірних правовідносин, з урахуванням
виплачених сум.

Ухвалою Чортківського районного суду
Теронопільської області від 19.12.2011 року
задоволено заяву управління
Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільскої
області. Виправлено описку в постанові
Чортківського районного суду
Тернопільської області від 13.09.2011 року
в справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області про зобов'язання здійснити
перерахунок призначеної державної
(основної і додаткової) пенсії і
доплати згідно закону, посилаючись на
те, що у даній постанові вказаний
невірний період нарахування та
стягнення основної пенсії. В
резолютивній частині цієї постанови
зазначити початковий термін
здійснення перерахунку основної
пенсії з 01 серпня 2011 року.

Вказану ухвалу мотивовано тим, що при
виконанні постанови Чортківського
районного суду від 13.09.2011 року
з'ясувалося, що ОСОБА_1 лише 01 серпня 2011
року подала документи в управління
Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області про інвалідність, а до вказаної
дати отримувала основну пенсію за
віком.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідачем - управлінням
Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області, подано апеляційну скаргу до
Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій
висловлено прохання скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою в задоволенні позову
відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги Управління Пенсійного фонду
України в Чортківському районі
Тернопільської області зазначено, що
розмір пенсії громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, встановлювався
постановами Кабінету Міністрів
України, в яких мінімальний розмір
пенсії визначався в сталій сумі, а
додаткова пенсія ставилась в
залежність від прожиткового мінімуму.
Крім того, відповідно до ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно цим Законом
та не може застосовуватись при
призначенні пенсії за Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Оскільки апеляційну скаргу подано на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята в порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 1832 КАС
України, суд відповідно до ч. 1 п. 2 ст.197
КАС України розглядає справу в порядку
письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
суд вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково з наступних
підстав.

Згідно з ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Судом першої інстанції безспірно
встановлено, що ОСОБА_1 визнано
інвалідом ІІ групи внаслідок
захворювання, пов'язаного з наслідками
аварії на ЧАЕС (довідка МОЗ №0028561 від
14.06.2011 р.) та віднесено до 1-ої категорії
постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС
(посвідчення серії НОМЕР_2 від 10.08.2011 р.).

Частиною 1 ст. 46 Конституції України
встановлено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення визначені та
закріплені в Законі України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Нормами ст. 49 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено пенсії особам, віднесеним
до 1, 2, 3, 4 категорій у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
проводиться доплата до пенсії в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», пенсії, що
призначаються інвалідам ІІ групи, які
отримали інвалідність внаслідок
Чорнобильської катастрофи, не можуть
бути нижчими за 8 мінімальних пенсій за
віком, а відповідно до ст. 50 даного
Закону додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, інвалідам ІІ групи,
віднесеним до першої категорії,
виплачується у розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком. Порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання
пов'язаного з Чорнобильською
катастрофою, визначається Кабінетом
Міністрів України.

Згідно з пп. пп. 12, 15 п. 28 розділу 2 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» внесено
зміни до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а саме:
розмір пенсії особам віднесеним до І
категорії, які є інвалідами ІІІ групи
внаслідок наслідків Чорнобильської
катастрофи встановлено в розмірі 20 %
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність (ст. 50); розмір
пенсії для осіб, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими для інших
інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою по третій
групі інвалідності 120 % прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність (ст. 54). Однак, рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року у справі № 1-28/2008, визнано
неконституційними зазначені положення
Закону України «Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
тому з 22 травня 2008 року позивач має
право на отримання пенсії в розмірах,
визначених ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до вимог ч. ст. 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями частини 4 ст. 9 КАС
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, вірним є висновок
суду першої інстанції, що при
визначенні розміру пенсій позивачеві,
слід застосовувати не постанову
Кабінету Міністрів України «Про
підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян» від 16 липня 2008
року № 654, оскільки остання істотно
звужує обсяг встановлених законом прав
позивача, а ч. 1 ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України, однак надання законодавцем
такого права Кабінету Міністрів
України не означає, що останній,
встановлюючи такий порядок, може
допустити звуження змісту та обсягу
прав позивача, встановлених цим же
Законом. Тобто, Кабінет Міністрів
України повинен був встановити
зазначений порядок, не порушуючи
положень цього Закону, чи інших
законів, якими встановлено розміри
мінімальної пенсії за віком.

Із змісту статей 50 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» випливає,
що під час визначення розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

Безпідставними є доводи апелянта про
те, що оскільки відповідно до ч. 3 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом
першим частини першої цієї статті,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом і не
може застосовуватись для визначення,
зокрема, розміру пенсії, призначеної
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», оскільки
наявність такої норми за відсутності
іншого мінімального розміру пенсії за
віком не є підставою для відмови в
реалізації позивачем конституційної
гарантії та права на отримання пенсії і
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено статтями 50 та 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини третьої статті 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка набрала чинності 31
жовтня 2006 року, у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до статті 54 цього Закону, а також розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4
категорій, та розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсій за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Оскільки позивачеві слід визначати
пенсію, виходячи з мінімальної пенсії
за віком, яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то в разі
збільшення розміру цього прожиткового
мінімуму перерахунок пенсії
позивачеві повинен проводитись
виходячи з нового розміру мінімальної
пенсії за віком.

Тому, відповідачем протиправно
відмовлено позивачу у перерахунку
пенсій у разі встановлення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Крім того, слід зазначити, що,
відповідно до положень указу
Президента України «Про Положення про
Пенсійний фонд України» № 121/2001 від 01
березня 2001 року та постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Положення про Пенсійний фонд України»
№ 1261 від 24 жовтня 2007 року, призначення
та перерахунок розміру пенсії належить
до компетенції органів Пенсійного
фонду України, тому суд не має
повноважень самостійно визначати
розмір пенсії, яку належить нарахувати
та виплатити позивачу, а може лише
зобов'язати відповідача нарахувати та
виплатити пенсію відповідно до вимог
законодавства, що вірно враховано
судом першої інстанції

Відповідно до вимог ст. 8 КАС України
адміністративний суд при вирішенні
справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, та
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень і застосування
практики Європейського Суду з прав
людини» суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію і практику Суду як
джерело права. У своєму рішенні в
справі «Кечко проти України» від 08
листопада 2005 року, Європейський Суд з
прав людини звертає увагу на те, що у
межах свободи дій держави визначати,
які надбавки виплачувати своїм
працівникам з бюджету. Держава може
вводити, припиняти або закінчувати
виплату цих надбавок. Проте, якщо
правове положення, що діє, передбачає
виплату певних надбавок, і дотримані
всі вимоги, необхідні для цього, органи
державної влади не можуть свідомо
відмовляти в цих виплатах, поки
відповідне положення є таким, що діє (п.
23). Одночасно Європейський Суд з прав
людини не прийняв аргумент уряду
України щодо бюджетних асигнувань,
оскільки органи державної влади не
можуть посилатися на відсутність
засобів як на причину невиконання
своїх зобов'язань (п. 26).

Відповідно до Закону України від 14
червня 2011 року «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» доповнені
прикінцевими положення п.4 певним
змістом, яким установлено, що у 2011 році
норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та у розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік. На
виконання зазначених змін, Кабінетом
Міністрів України прийнята Постанова
Кабінету Міністрів України від 06 липня
2011 року, що набрала чинність 23.07.2011 року,
якою встановлений спеціальний порядок
нарахування доплат непрацюючим
пенсіонерам, основну і додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Враховуючи позовні вимоги, положення
ст. 100 КАС України, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги щодо
здійснення позивачу нарахування та
виплати доплати до пенсії як
непрацюючому пенсіонеру за проживання
у зоні посиленого радіоекологічного
контролю та основну і додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
відповідно до ст. ст. 39, 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
підлягають задоволенню починаючи з 26
лютого 2011 року.

Однак, оскільки до 01 серпня 2011 року
позивач отримувала основну пенсію за
віком відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», і лише 01 серпня
2011 року подала документи в управління
Пенсійного фонду України у
Чортківському районі Тернопільської
області з вимогою здійснювати
нарахування основної та додаткової
пенсії як інваліду по захворюванню, що
пов'язане з впливом аварії на
Чорнобильській АЕС. А тому колегія
суддів приходить до висновку, що
позовні вимоги щодо здійснення
позивачу нарахування та виплати
доплати до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру за проживання у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
відповідно до ст. 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» підлягають
задоволенню починаючи з 26 лютого 2011
року по 22 липня 2011 року, а позовні
вимоги щодо здійснення позивачу
нарахування та виплати основної та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю відповідно до ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» задоволенню не підлягають,
оскільки дані правовідносини з 23.07.2011
року врегульовуються положеннями
Постанови Кабінету Міністрів України
від 06 липня 2011 №745 (набрала чинності
23.07.2011 р.).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що суд першої інстанції
порушив норми процесуального та
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, тому
оскаржувану постанову слід скасувати
та прийняти нову постанову.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 160, 183-2, 195, 197, п. 3 ч.
1 ст. 198, п. 4 ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 211,
212, 254 КАС України,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області задовольнити частково.

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України в Чортківському районі
Тернопільської області про
зобов'язання нарахувати та виплатити
додаткову та основну пенсію та доплату
до пенсії особі, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи -
залишити без розгляду за період до 25
лютого 2011 року.

Постанову Чортківського районного
суду Тернопільської області від 13
вересня 2011 року у справі № 2а-14551/11 -
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Чортківському районі
Тернопільської області нараховувати
та виплачувати на користь ОСОБА_1
доплату до пенсії в розмірі однієї
мінімальної заробітної плати
відповідно до ст. 39 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», починаючи
з 26 лютого 2011 року по 22 липня 2011 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі, є остаточною та
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Д.М. Старунський

Судді:
В.М. Багрій

А.І. Рибачук