Справа № 1170/2а-2719/12
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/36167/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді
Шведа Е.Ю.,

суддів
Горбатюка С.А.,

Мороз
Л.Л.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за

касаційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Зерновик»

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 11
жовтня 2012 року

та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 20 травня 2014 року

у справі № 1170/2а-2719/12

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Зерновик»

до старшого державного інспектора
Державної інспекції сільського
господарства в Кіровоградській
області

про визнання протиправним та
скасування припису, визнання
незаконними дій,

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Зерновик» (далі - ТОВ
«Зерновик») звернулось до суду з
адміністративним позовом до старшого
державного інспектора Державної
інспекції сільського господарства в
Кіровоградській області, в якому
просило визнати протиправним та
скасувати припис про усунення
позивачем виявлених порушень № 028 від 03
серпня 2012 року, визнати незаконними дії
відповідача по складанню розрахунку
розміру шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного зайняття позивачем
земельної ділянки.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 11 жовтня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 20 травня 2014
року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення судів першої та
апеляційної інстанції скасувати,
ухвалити нову постанову про
задоволення позову.

Доводи касаційної скарги мотивовані
тим, що відповідач, проводячи
перевірку, визначив приблизну площу
земельної ділянки, що використовується
ТОВ «Зерновик», що в свою чергу впливає
на розмір заподіяної шкоди; з доданої
до акту перевірки план-схеми місця
розташування земельної ділянки не
можливо встановити щодо яких земельних
ділянок виявлено порушення; судами не
взято до уваги ту обставину, що
постановою Новоукраїнського районного
суду Кіровоградської області від 28
вересня 2012 року скасовано постанову
про накладення адміністративного
стягнення на посадову особу ТОВ
«Зерновик» ОСОБА_2 за самовільне
використання земельної ділянки площею
близько 38 га проектно-польових доріг на
території Новоукраїнського району під
вирощування сільськогосподарських
культур. Крім того, зазначає позивач,
під час проведення перевірки не
враховано вимоги Методичних
рекомендацій щодо застосування
Методики визначення розміру шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельних ділянок,
використання земельних ділянок не за
цільовим призначенням, зняття
ґрунтового покриву (родючого шару
ґрунту) без спеціального дозволу,
затверджених наказом Державної
інспекції з контролю за використанням
і охороною земель від 12 вересня 2007 р. №
110 (далі - Методичні рекомендації № 110).

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин справи,
суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Суд касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.
Відповідачем 03 серпня 2012 року на
підставі посвідчення (направлення) на
проведення перевірки та наказу від 12
липня 2012 № 131-ос проведено планову
перевірку дотримання вимог земельного
законодавства ТОВ «Зерновик», за
результатами якої складено акт
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства від 03 серпня 2012 року.

Вказаною перевіркою встановлено, що
ТОВ «Зерновик» самовільно
використовується земельна ділянка
площею близько 38 га проектно-польових
доріг на території Новоукраїнського
району під вирощування
сільськогосподарських культур, без
правовстановлюючих документів на
землю, що суперечить вимогам ст.ст. 125, 126
та 211 ЗК України.

За результатами проведення перевірки
відповідачем складено протокол від 03
серпня 2012 № 021 про адміністративне
правопорушення та прийнято постанову
про накладення адміністративного
стягнення від 03 серпня 2012 року № 021.

Крім того, відповідачем 03 серпня 2012
року складено припис № 028 про усунення
виявлених порушень, яким зобов'язано
відповідача у 30-денний термін усунути
порушення земельного законодавства,
про що повідомити до 01 вересня 2012 року.

Також в результаті перевірки
відповідачем складено акт обстеження
земельної ділянки від 03 серпня 2012 року
№ 021 з план-схемою та розрахунок
розміру шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельної
ділянки, яким визначено розмір
заподіяної позивачем шкоди у сумі 37025,60
грн.

Позивач, вважаючи такі дії відповідача
по складанню розрахунку розміру шкоди
незаконними, припис про усунення
виявлених порушень - протиправним,
звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що позивач не довів факту наявності
підстав для скасування оскаржуваного
припису, визнанню неправомірними дій
по проведенню перевірки та відповідно
неправомірними дій по складанню
розрахунку розміру шкоди.

Суд касаційної інстанції погоджується
з таким висновком судів та зазначає
наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п. 1.1 Порядку планування
та проведення перевірок з питань
здійснення державного контролю за
використанням та охороною земель,
затвердженого наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 12 грудня 2003 р. № 312 (діючого на час
проведення перевірки) (далі - Порядок
планування та проведення перевірок),
вказаний порядок установлює процедуру
планування та проведення перевірок,
оформлення матеріалів за їх
результатами, визначає підготовчі
заходи, які необхідно здійснити перед
початком проведення перевірки.

Складений державним інспектором
оскаржуваний припис про усунення
позивачем виявлених порушень
відповідає вимогам та складений
відповідно до Порядку планування та
проведення перевірок, про що вірно
зазначено судами першої та апеляційної
інстанції.

Щодо доводів позивача, що з доданої до
акту перевірки дотримання вимог
земельного законодавства план-схеми
місця розташування земельної ділянки
не можливо встановити щодо яких земель
ділянок виявлено порушення, суд
зазначає наступне.

Відповідно до п. 5.5 Порядку планування
та проведення перевірок в акті
наводиться план-схема місця
розташування земельної ділянки
(схематичний абрис чи викопіювання з
картографічних матеріалів планів
земельної ділянки з прив'язкою до
місцевості та зазначенням суміжних
землекористувачів). На плані-схемі
вказується загальна площа земельної
ділянки та площа, на якій виявлено
порушення (забруднення, самовільне
зайняття тощо).

Зі змісту наведених норм вбачається, що
план-схема місця розташування
земельної ділянки може бути у вигляді
схематичного абрису чи викопіювання з
картографічних матеріалів планів
земельної ділянки. Як вірно
встановлено судами, вказана план-схема
додана інспектором до акту перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства. При цьому, незазначення
в план-схемі площі земельної ділянки,
на якій виявлено порушення, не свідчить
про порушення відповідачем порядку
проведення перевірки та оформлення її
результатів з огляду на те, що
інформація про площу земельної
ділянки, на якій виявлено порушення,
зазначається не тільки в план-схемі, а і
безпосередньо в самому акті перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства, інших документах
перевірки.

Крім того, встановлення меж та площі
земельної ділянки встановлено в
присутності представника ТОВ
«Зерновик» та на час проведення
перевірки останній не заперечував
проти встановлених в акті обставин,
зокрема, щодо площі та меж земельної
ділянки, яка використовується ТОВ
«Зерновик» самовільно.

Щодо визначення інспектором
приблизної площі земельної ділянки, що
використовується ТОВ «Зерновик», слід
зазначити, що такі дії узгоджуються з
Методикою визначення розміру шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельних ділянок,
використання земельних ділянок не за
цільовим призначенням, зняття
ґрунтового покриву (родючого шару
ґрунту) без спеціального дозволу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 25 липня 2007 р. № 963
(далі - Методика визначення розміру
шкоди), яким передбачено, що площа
самовільно зайнятої земельної ділянки
зазначається в гектарах, тобто
точність визначення площі земельної
ділянки в будь-якому разі є приблизною
та округлюється до гектару.

Також суди обґрунтовано не прийняли до
уваги обставину скасування
Новоукраїнським районним судом
Кіровоградської області постанови про
накладення адміністративного
стягнення на посадову особу ТОВ
«Зерновик» ОСОБА_2 за самовільне
використання земельної ділянки площею
близько 38 га проектно-польових доріг на
території Новоукраїнського району під
вирощування сільськогосподарських
культур, як на підставу відсутності в
діях ТОВ «Зерновик» факту самовільного
використання земельної ділянки з
огляду на те, що предметом розгляду
даної справи є перевірка дій та рішень
посадової особи відносно ТОВ
«Зерновик», а скасована судом
постанова стосується дій саме
представника суб'єкта господарювання.

Відповідно до частини другої статті 72
КАС України вирок суду у кримінальному
провадженні або постанова суду у
справі про адміністративний проступок,
які набрали законної сили, є
обов'язковими для адміністративного
суду, що розглядає справу про правові
наслідки дій чи бездіяльності особи,
щодо якої ухвалений вирок або
постанова суду, лише в питаннях, чи мало
місце діяння та чи вчинене воно цією
особою.

Диспозиція наведеної норми, на відміну
від норми частини першої статті 72 КАС
України, вказує на те, що обов'язковими
для суду, який розглядає справу, є вирок
суду в кримінальній справі або
постанова суду у справі про
адміністративний проступок.

Обов'язковість зазначених різновидів
судових рішень поширюється лише на те
питання, чи мало місце певне діяння та
чи вчинене воно особою, щодо якої
постановлено відповідний вирок або
прийнято постанову.

Отже, як вірно зазначено судами,
обов'язковими для врахування є факти,
наведені у вироку в кримінальній
справі чи постанові у справі про
адміністративний проступок, щодо часу,
місця та об'єктивного характеру
відповідного діяння тієї особи,
правові наслідки, дій чи бездіяльності
якої є предметом розгляду в
адміністративній справі.

Таким чином, оскільки в даній справі та
справі про адміністративний проступок
суб'єкти є різними, суди обґрунтовано
не взяли до уваги обставину скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення на
посадову особу ТОВ «Зерновик».

Щодо доводів позивача про неврахування
відповідачем вимог Методичних
рекомендацій № 110 під час здійснення
ним перевірки, суд зазначає, що вказані
рекомендації носять рекомендаційний
характер, не є обов'язковими, а також
втратили чинність на день проведення
відповідачем перевірки.

Також варто зазначити, що можливе
помилкове віднесення відповідачем
земельної ділянки, що самовільно
використовувалась позивачем, до земель
державної власності в даному разі не
впливає на визначення розміру шкоди,
заподіяної внаслідок такого
самовільного її зайняття, оскільки
коефіцієнт функціонального
використання земель, як складова
формули розрахунку заподіяної шкоди,
не змінюється та становить 1 (додаток 4
до Методики визначення розміру шкоди).

Отже, встановлені судами обставини
щодо факту самовільного використання
земельної площею 38 га ТОВ «Зерновик» не
спростовано, докази, які б
підтверджували наявність у позивача
майнових прав на вказану земельну
ділянку відсутні.

За таких обставин, суди попередніх
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку про відмову в задоволенні
позову. Судом першої інстанції, з яким
погодився суд апеляційної інстанції,
ухвалено обґрунтоване рішення, яке
постановлене з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, доводи
касаційної скарги спростовуються
викладеними вище нормами права та
встановленими обставинами справи, у
зв'язку з чим відсутні підстави для її
задоволення та скасування
оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 2201 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 2211, 223, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Зерновик»
відхилити.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 11 жовтня 2012
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 20 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку
та строки, передбачені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та не підлягає оскарженню,
проте може бути переглянута з підстав,
у строк та у порядку, визначених
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Е.Ю. Швед

Судді
С.А. Горбатюк

Л.Л. Мороз