Справа № 821/2494/14
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/2494/14

Категорія: 8 Головуючий в 1 інстанції:
Василяка Д.К.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Милосердного М.М.

- Ступакової І.Г.

в зв'язку з неприбуттям учасників
процесу в судове засідання справа
розглянута згідно п.2 ч.1 ст. 197 КАС
України,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою приватного підприємства
"Виробничо-комерційна фірма "Елена" на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 23 липня 2014
року у справі за позовом приватного
підприємства "Виробничо-комерційна
фірма "Елена" до Державної податкової
інспекції у м. Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання протиправною та
скасування податкової консультації,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року приватне підприємство
"Виробничо-комерційна фірма "Елена"
(далі ПП "ВКФ "Елена") звернулося до суду
з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області (далі
ДПІ у м. Херсоні) про визнання
протиправною та скасування податкової
консультації №7203/10/21-03-22-01-11 від 04 липня
2014 року щодо оподаткування податком на
додану вартість (далі ПДВ) операцій з
надання судна за договором
бербоут-чартера нерезиденту у фрахт.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач вказував, ДПІ у м. Херсоні
надано податкову консультацію з якої
вбачається, що операції із передачі
судна за договором бербоут-чартеру
(фрахт) є об'єктом оподаткування ПДВ,
вважає вказану консультацію
протиправною та просить її скасувати.

Відповідач проти задоволення позовних
вимог заперечував та пояснив, що
господарська операція щодо передачі
фрахтувальнику (лізингоодержувачу)
судна без екіпажу для використання з
метою торговельного мореплавства на
визначений термін, є операцією з
оперативного лізингу (оренди) та
підпадає від визначення пп.14.1.97 п.14.1 ст.
14 ПК України, а з врахуванням пп.14.1.185
п.14.1ст. 14 ПК є послугою. Крім того, щодо
місця здійснення господарської
операції зазначив, що правовідносини з
оподаткування ПДВ операції з надання в
бербоут-чартер суден, в тому числі і для
використання за межами митної
території України, регулюються нормою
п.186.4 ст. 186 ПК України, а саме за місцем
постачання послуги, якою є місце
реєстрації постачальника.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 23 липня 2014
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПП "ВКФ "Елена"
ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а також у зв'язку з тим, що висновки суду
не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги ПП "ВКФ "Елена",
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

19 червня 2014 року ПП "ВКФ "Елена"
звернулося до ДПІ у м. Херсоні із листом
вих.№ 56 про надання податкової
консультації. 04 липня 2014 року ДПІ у м.
Херсоні надано податкову консультацію
ПП ВКФ "Елена" за №7203/10/21-03-22-01-11 стосовно
визначення місця постачання послуг.

Вирішуючи справу суд першої інстанції
виходив з того, спірна податкова
консультація не є рішенням суб'єкта
владних повноважень и не породжує
настання юридичних наслідків.

Крім того, договір передачі
фрахтувальнику судна, не
укомплектованого екіпажем, відповідно
до ст.215 КТМ України кваліфікується як
договір лізингу судна, тому, відповідно
до пп.14.1.97 п.14.1 ст. 14 ПК України, цей
договір є різновидом договору оренди
транспортних засобів, а отже,
правовідносини з оподаткування ПДВ
операції з надання в бербоут-чартер
суден, в тому числі і для використання
за межами митної території України,
регулюються нормою п.186.4 ст. 186 ПК
України. При цьому, позивачем не надано
доказів, що місце постачання послуг не
є місцем реєстрації постачальника.

Судова колегія не погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ПП
"ВКФ "Елена" укладено
зовнішньоекономічний договір фрахту
(бербоут-чартер) від 28 червня 2013 року у
м. Стамбул, Турція про передачу в оренду
суховантажного теплоходу "Аляска",
позивний - URKB, прапор України, строк дії
договору - 5 років., в якому позивач
виступає як Судновласник, а
компанія-нерезидент HOLDINGSON LIMITED
виступає як Фрахтувальник. Згідно з
умовами даного договору судновласник
надає послуги з фрахтування
Фрахтувальнику виключно за межами
митної території України. До переліку
таких послуг відносяться, зокрема,
послуги в басейнах Егейського, Чорного
та Середземного морів відповідно до
технічних характеристик та
можливостей судна.

При цьому позивачем було зазначено про
те, що Фрахтувальник на території
України не зареєстрований та
постійного представництва не має.

19 червня 2014 року ПП "ВКФ "Елена"
звернулося до ДПІ у м. Херсоні із листом
вих.№ 56 про надання податкової
консультації, у якому було зазначено,
що ним укладено зовнішньоекономічний
договір фрахту (тайм-чартер) у якому
позивач виступає як судновласник, а
компанія-нерезидент виступає як
фрахтувальник. Згідно з умовами даного
договору судновласник надає послуги з
фрахтування фрахтувальнику виключно
за межами митної території України. До
переліку таких послуг відносяться,
зокрема, послуги, пов'язані із
перевезенням вантажу (відповідно до
стандартного бербоутного чартера
"Беркон 89" п.5) відповідно до технічних
характеристик та можливостей судна.
При цьому позивачем було зазначено про
те, що фрахтувальник на території
України не зареєстрований та
постійного представництва не має.

Позивач просив надати податкову
консультацію та повідомити чи є
вищезазначені операції об'єктом
оподаткування ПДВ згідно ПК України.

Пунктом 52.1. ст. 52 ПК України
встановлено, що за зверненням
платників податків контролюючі органи
надають безоплатно консультації з
питань практичного використання
окремих норм податкового
законодавства протягом 30 календарних
днів, що настають за днем отримання
такого звернення даним контролюючим
органом.

Податкова консультація має
індивідуальний характер і може
використовуватися виключно платником
податків, якому надано таку
консультацію (п.52.2. ст. 52 ПК України).

Згідно п.53.1 ст. 53 ПК України, не може
бути притягнуто до відповідальності
платника податків, який діяв
відповідно до податкової консультації,
наданої йому у письмовій або
електронній формі, а також
узагальнюючої податкової
консультації, зокрема, на підставі
того, що у майбутньому така податкова
консультація або узагальнююча
податкова консультація була змінена
або скасована.

Платник податків може оскаржити до
суду як правовий акт індивідуальної
дії податкову консультацію
контролюючого органу, викладену в
письмовій або електронній формі, яка,
на думку такого платника податків,
суперечить нормам або змісту
відповідного податку чи збору (п.53.3. ст.
53 ПК України).

Із системного аналізу вищезазначених
норм ПК України випливає, що податкова
консультація є актом індивідуальної
дії та може бути оскаржена до суду
платником податків, якому така
податкова консультація була надана.

Таким чином, податкова консультація
впливає на права платника податку,
якому вона надана, оскільки якщо така
консультація не відповідає вимогам
податкового законодавства та у разі її
застосування платником податку,
позивач понесе втрати матеріального
характеру у вигляді безпідставної
сплати до бюджету податку на додану
вартість. У разі не застосування
платником податку податкової
консультації та у випадку, якщо за
наслідками її не застосування платнику
податків будуть правомірно нараховані
податкові зобов'язання, платник
податку понесе витрати, пов'язані зі
сплатою відповідних фінансових
санкцій.

Щодо суті податкової консультації
судова колегія зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ДПІ
у м. Херсоні надала апелянту податкову
консультацію з якої вбачається, що
операції із передачі судна за
договором бербоут-чартеру (фрахт) є
об'єктом оподаткування ПДВ виходячи з
того, договір лізингу судна
(бербоут-чартер) є різновидами договору
оренди транспортних засобів.

Підпунктом б) п.185.1 ст. 185 ПК України
визначено, що об'єктом оподаткування є
операції платників податку з
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до ст. 186 цього
Кодексу.

Пунктом 186.4. ст. 186 ПК України
встановлено, що місцем постачання
послуг є місце реєстрації
постачальника, крім операцій,
зазначених у пунктах 186.2 і 186.3 цієї
статті.

На думку податкового органу,
визначення місця поставки послуг за
цим договором регулюється саме
зазначеною нормою, а відтак операції із
надання позивачем послуг за договором
фрахтування судна нерезиденту є
об'єктом оподаткування ПДВ.

Однак, ПК України встановлено, що він
регулює відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства (ст. 1).

Пунктом 5.1. ст. 5 ПК України визначено, що
поняття, правила та положення,
установлені цим Кодексом та законами з
питань митної справи, застосовуються
виключно для регулювання відносин,
передбачених статтею 1 цього Кодексу.

У разі якщо поняття, терміни, правила та
положення інших актів суперечать
поняттям, термінам, правилам та
положенням цього Кодексу, для
регулювання відносин оподаткування
застосовуються поняття, терміни,
правила та положення цього Кодексу(п.5.2.
ст.5 ПК України).

Згідно п.5.3. цієї статті інші терміни, що
застосовуються у цьому Кодексі і не
визначаються ним, використовуються у
значенні, встановленому іншими
законами.

Отже, поняття або терміни, які
викладені в інших нормативно-правових
актах, застосовуються у податкових
правовідносинах тільки у випадку, якщо
ПК України не надано відповідного
поняття або терміну.

Статтею 14 ПК України визначені поняття,
які у цьому Кодексі вживаються в такому
значенні:

- лізингова (орендна) операція -
господарська операція (крім операцій з
фрахтування (чартеру) морських суден та
інших транспортних засобів) фізичної
чи юридичної особи (орендодавця), що
передбачає надання основних фондів у
користування іншим фізичним чи
юридичним особам (орендарям) за плату
та на визначений строк (пп.14.1.97 п.14.1 ст.
14).

- фрахт - винагорода (компенсація), що
сплачується за договорами перевезення,
найму або піднайму судна або
транспортного засобу (їх частин) для:

· перевезення вантажів та
пасажирів морськими або повітряними
суднами;

· перевезення вантажів
залізничним або автомобільним
транспортом. (пп.14.1.260. п. 14.1. ст. 14).

З вищевказаного вбачається, що
законодавець визначив поняття фрахту,
як винагороди (компенсації) за
договорами перевезення, найму або
піднайму судна або транспортного
засобу (їх частини). При цьому, ПК
України не надано поняття договору
бербоут-чартеру.

Крім того, із поняття лізингової
(орендної) операції вбачається, що
законодавець розмежував поняття
лізингової (орендної) операції та
операції із фрахтування (чартеру)
морських суден та інших транспортних
засобів.

Отже, лізингова (орендна) операція у
розумінні ПК України не включає в себе
таку господарську операцію як
фрахтування (чартер) морських суден.

Крім того, оскільки ПК України не надає
поняття договору чартеру (фрахтування)
то до відповідних правовідносин слід
застосовувати поняття та зміст
договору чартеру (фрахтування), який
визначений саме у ЦК України, оскільки
останній набрав чинності з 01 січня 2004
року, тобто пізніш аніж КТМ України.

Частиною 1 ст. 912 ЦК України встановлено,
що за договором чартеру (фрахтування)
одна сторона (фрахтівник)
зобов'язується надати другій стороні
(фрахтувальникові) за плату всю або
частину місткості в одному чи кількох
транспортних засобах на один або
кілька рейсів для перевезення вантажу,
пасажирів, багажу, пошти або з іншою
метою, якщо це не суперечить закону та
іншим нормативно-правовим актам.

Згідно ч.2 цієї статті встановлено, що
порядок укладення договору чартеру
(фрахтування), а також форма цього
договору встановлюються транспортними
кодексами (статутами).

Із наведеного поняття договору чартеру
(фрахтування) морського судна випливає
одна відмінність від лізингової
(орендної) операції, поняття якої
наведено у пп.14.1.97. п. 14.1 ст. 14 ПК України.
За договором чартеру (фрахтування) одна
сторона зобов'язується надати іншій
стороні за плату всю або частину
місткості в одному чи кількох
транспортних засобах.

Отже, фактично, одна сторона надає
іншій стороні послуги, пов'язані із
перевезенням вантажу, пасажирів,
багажу, пошти або з іншою метою. У свою
чергу, із поняття лізингової(орендної)
операції у розумінні ПК України
вбачається, що така операція
передбачає надання основних фондів у
користування іншим фізичним чи
юридичним особам (орендарям) за плату
та на визначений строк. Таким чином, при
оренді основні фонди передаються у
користування, а при чартері
(фрахтуванні) надаються певні послуги,
але при цьому морське судно у
користування не передається.

Зазначене твердження також
підтверджується тим, що ст. 912 ЦК
України, яка дає поняття договору
чартеру(фрахтування), увійшла до гл. 64
цього Кодексу, яка в свою чергу регулює
правовідносини з перевезення, а не
правовідносини найму (оренди).

Підпунктом 14.1.185. п. 14.1 ст. 14 ПК України
встановлено, що постачання послуг -
будь-яка операція, що не є постачанням
товарів, чи інша операція з передачі
права на об'єкти права інтелектуальної
власності та інші нематеріальні активи
чи надання інших майнових прав
стосовно таких об'єктів права
інтелектуальної власності, а також
надання послуг, що споживаються в
процесі вчинення певної дії або
провадження певної діяльності.

Відповідно до пп. б) п.185.1. ст. 185 ПК
України об'єктом оподаткування є
операції платників податку з
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу.

Пунктом 186.4. ст.186.4 ПК України
встановлено, що місцем постачання
послуг є місце реєстрації
постачальника, крім операцій,
зазначених у пунктах 186.2 і 186.3 цієї
статті.

При цьому, пп. 186.2.1. п.186.2. ст. 186 ПК
України встановлено, що місцем
постачання послуг є: місце фактичного
постачання послуг, пов'язаних з рухомим
майном, а саме:

а) послуг, що є допоміжними у
транспортній діяльності: навантаження,
розвантаження, перевантаження,
складська обробка товарів та інші
аналогічні види послуг;

в) послуг, пов'язаних із перевезенням
пасажирів та вантажів, у тому числі з
постачанням продовольчих продуктів і
напоїв, призначених для споживання;

г) послуг із виконання ремонтних робіт
і послуг із переробки сировини, а також
інших робіт і послуг, що пов'язані з
рухомим майном.

Враховуючи наведене, судова колегія
вважає, що при наданні оскаржуваної
податкової консультації відповідач не
надав оцінку вищезазначеним нормам ПК
України, зокрема, не визначив чи
відноситься надання послуг із
фрахтування морського судна до послуг,
пов'язаних із перевезенням або послуг,
що пов'язані з рухомим майном, у зв'язку
із чим в цій частині вимоги підлягають
задоволенню шляхом визнання
податкової консультації протиправною
та її скасуванню.

Отже, при підготовки податкової
консультації контролюючий орган при
наданні консультації з питань
практичного використання окремих норм
податкового законодавства, має
проаналізувати усі норми, що регулюють
спірні правовідносин, та норми, на які
посилається заявник у своєму
зверненні, та надати відповідь щодо
практичного застосування цих норм з
урахуванням конкретних обставин
платника податків, дослідивши додані
до звернення документи, в тому числі із
можливим витребуванням додаткових
документів в рамках строку розгляду
такого виду звернення.

Водночас, як вбачається із спірної
податкової консультації, контролюючим
органом в порушення суті податкової
консультації були лише процитовані
норми ЦК та ПК України, без надання
відповіді по суті заданих запитань та
аналізу усіх норм, що регулюють спірні
правовідносини.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку про необхідність визнання
протиправною та скасування спірної
податкової консультації та
зобов'язання відповідача повторно
розглянути звернення позивача по суті.

За таких обставин, судова колегія
доходить висновку про обґрунтованість
позовних вимог ПП "ВКФ "Елена" до ДПІ у м.
Херсоні і, відповідно, необхідність їх
задоволення.

Враховуючи, що судом першої інстанції,
при вирішенні справи, порушені норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, а
також, що висновки суду не відповідають
обставинам справи, судова колегія,
керуючись пп.3,4 ч.1 ст. 202 КАС України
вважає необхідним, скасовуючи
постанову суду першої інстанції,
прийняти по справі нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги ПП "ВКФ
"Елена".

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.3 ч.1 ст. 198, пп. 3,4
ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС
України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу приватного
підприємства "Виробничо-комерційна
фірма "Елена" задовольнити.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 23 липня 2014
року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
задовольнити адміністративний позов
приватного підприємства
"Виробничо-комерційна фірма "Елена".

Визнати недійсною податкову
консультацію за №7203/10/21-03-22-01-11 від 04
липня 2014 року.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у м. Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області повторно розглянути звернення
приватного підприємства
"Виробничо-комерційна фірма "Елена" від
19 червня 2014 року №56 та надати податкову
консультацію з урахуванням висновків
суду.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які брали
участь у справі, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: