Справа № 0670/3486/11
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 року
м. Київ К/800/62334/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючої: суддів: Блажівської Н.Є.,
Сіроша М.В., Юрченко В.П., розглянувши у
порядку письмового провадження
касаційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області на
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 15 жовтня 2013
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
віл 14 листопада 2013 року

у справі № 0670/3486/11

за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Верстатуніверсалмаш»

до Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного

управління
Міндоходів у Житомирській області

про зобов'язання
вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В

Публічне акціонерне товариство
«Верстатуніверсалмаш» (надалі також -
позивач, Товариство) звернулося до суду
з позовом до Житомирської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області (надалі також -
ДПІ, відповідач), якому просив
зарахувати кошти ВАТ
«Верстатуніверсалмаш» у сумі 960 470,00
грн., які були направлені на погашення
поточних податкових зобов'язань, за
призначенням платежу; привести у
відповідність, тобто ввести необхідні
заміни до обліку в картах особових
рахунків товариства та відобразити
суми фактично сплачених податків
згідно мирової угоди та поточних
платежів за ухвалою Господарського
суду Житомирської області від 16 грудня
2008 року у справі № 1/35 «Б».

15 жовтня 2013 року представником
позивача уточнено позовні вимоги, а
саме пункту 2 прохальної частини
позовної заяви, у якому ПАТ
«Верстатуніверсалмаш» просило
зобов'язати відповідача зарахувати
кошти у сумі 1 268 118,45 грн. за
призначенням платежу.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 15 жовтня
2013 року позовні вимоги
задоволено частково. Зобов'язано ДПІ
зарахувати кошти Товариства у сумі 1 268
118,45 грн., які були направлені на
погашення поточних податкових
зобов'язань, за призначенням платежу. В
решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду віл 14 листопада
2013 року апеляційну скаргу ДП
залишено без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 15 жовтня 2013
року - без змін.

Відповідач в касаційній скарзі,
вказуючи на допущені судами першої та
апеляційної інстанцій порушення вимог
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
спору, просить скасувати постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 15 жовтня 2013
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
віл 14 листопада 2013 року і прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову у повному обсязі.

Сторони у судове засідання 25 вересня 2014
року явку уповноважених представників
не забезпечили, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання. За таких обставин,
касаційний розгляд справи здійснено в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
Вищий адміністративний суд України
звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, які не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Як встановлено попередніми судовими
інстанціями, ухвалою Господарського
суду Житомирської області від 16 грудня
2008 року по справі № 1/35 «Б» було
розірвано мирову угоду між боржником -
ВАТ «Верстатуніверсалмаш» та
кредитором - ДПІ. Судом визнано
погашеними вимоги ДПІ по мировій угоді
на суму 307 648 грн. Разом з тим, незважаючи
на розірвання мирової угоди та
визнання погашеними вимог, ДПІ в
рахунок погашення боргу по мировій
угоді було спрямовано коштів на
загальну суму 1268118,45 грн.

Зазначені дії податкового органу було
оскаржено Товариством до суду.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 20 травня 2013
року по справі № 806/2562/13-а, яка залишена
без змін ухвалою Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 25 червня 2013 року, позовні вимоги
Товариства задоволено, визнано дії ДПІ
щодо не зарахування коштів за
призначенням платежу протиправними.
При розгляді судами вказаної
адміністративної справи встановлено,
що податковий орган не мав права
самостійно змінювати призначення
платежу, визначеного платником
податків, а тому визначення періоду,
протягом якого відбулася затримка
сплати узгодженого податкового
зобов'язання, виходячи із дати
погашення позивачем інших зобов'язань,
є помилковим.

Відповідно до частини першої статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже, судовим рішенням по справі №
806/2562/13-а визнані протиправними дії ДПІ
щодо не зарахування коштів Товариства
в сумі 1268118,45 грн., які були направлені
на погашення поточних податкових
зобов'язань, не за призначенням
платежу.

Враховуючи вищезазначені обставини,
суд першої інстанції, з яким погодився
й суд апеляційної інстанції, прийшов до
обґрунтованого висновку про те, що всі
обставини даної справи щодо
неправомірності зміни податковим
органом призначення платежу, а саме
коштів у розмірі 1268118,45 грн., які були
направлені на погашення поточних
податкових зобов'язань, були
встановлені та досліджені рішеннями
суду по справі № 806/2562/13-а, які набрали
законної сили, а тому відповідно до
положень статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
дані обставини не підлягають
доказуванню.

Згідно із статтею 255 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Враховуючи вищезазначене, суди
попередніх інстанцій, задовольняючи
позовні вимоги Товариства про
зобов'язання відповідача зарахувати
кошти у сумі 1268118,45 грн. за призначенням
платежу, відновили порушенні права та
законні інтереси Товариства і прийняли
законне та обґрунтоване рішення.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують і не дають підстав для
висновку, що судами при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. Таким
чином, ухвалені по справі рішення є
законними і обґрунтованими, а
зазначена в касаційній скарзі позиція
не знаходить свого підтвердження за
матеріалами справи та не ґрунтується
на положеннях чинного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

За таких обставин, суд, перевіривши у
межах касаційної скарги правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а рішення судів першої та
апеляційної інстанцій слід залишити
без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В

Касаційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 15 жовтня 2013
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
віл 14 листопада 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, що беруть участь у справі та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуюча:
Н. Є. Блажівська

Судді:
М.В. Сірош

В.П. Юрченко