Справа № 2а-6391/11
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року
Справа № 9104/171605/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючої судді Кузьмича С. М.,

суддів Улицького В. З.,
Гулида Р. М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області на постанову Любешівського
районного суду Волинської області від
14 грудня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 20.09.2011 року звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області про зобов'язання
нарахувати та виплатити підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» за період 2006р.-2008р.

Постановою Любешівського районного
суду Волинської області від 14 грудня 2011
року (прийнятою в порядку скороченого
провадження), позов задоволено
частково, визнано неправомірними дії,
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Любешівському районі
Волинської області нарахувати та
виплатити на користь позивача,
недоплачене підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
як дитині війни, відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за період з 02.12.2010 року по
22.07.2011 року включно, з врахуванням ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум,
постанову допущено до негайного
виконання.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області оскаржило його в апеляційному
порядку вважає постанову суду
прийнятою з порушенням норм
матеріального права.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що ст. 7
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» передбачено, що фінансове
забезпечення державних соціальних
гарантій здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.
управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області здійснює свої повноваження по
ефективному використанню коштів
Пенсійного фонду України, реалізація
нормативних приписів і пенсійних
програм здійснюється шляхом
фінансування пенсійних виплат за
рахунок чітко визначених прибутковою
частиною бюджету Пенсійного фонду
України джерел і відповідно до
конкретних напрямів витратної частини
бюджету Пенсійного Фонду України.

Крім того, апелянт вказує, що судом
першої інстанції неправильно
застосовано положення ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування»,
оскільки ч.3 ст.28 даного Закону
встановлено, що мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений на рівні
прожиткового мінімуму, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно із Законом
України «Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування».
Апелянт зазначає, що законодавством не
прийнято жодного нормативного акту на
виконання вказаних вимог Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», не визначено на законодавчому
рівні за рахунок яких коштів і джерел, в
якому порядку, яким чином обчислювати
вказаний розмір. Тому просить
постанову суду першої інстанції
скасувати та винести нову, якою у
задоволені позовних вимог відмовити.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183- 2.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи чи питання.

Судом першої інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що позивач є
дитиною війни, а відтак має право на
встановлене ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
підвищення до пенсії.

Згідно ст. 6 згаданого Закону, дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, яка виплачується
замість пенсії, підвищується на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
розмір якої визначається прожитковим
мінімумом для осіб, які втратили
працездатність, що урегульовано ч. 1 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Як визначено ст. 3 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
державні соціальні гарантії дітям
війни, встановлені цим Законом, не
можуть бути обмежені або скасовані
іншими нормативно-правовими актами.

Приймаючи до уваги дату звернення
позивача до суду із розглядуваним
позовом (20.09.2011 року), відсутність заяви
та поважних причин для поновлення
строку, колегія суддів приходить до
висновку про те, що позовні вимоги з
01.01.2006 року по 31.12.2008 року включно слід
залишити без розгляду.

З врахуванням вище наведеного судова
колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги являються суттєвими і складають
підстави для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи, а також має місце
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст. 160, ч. 10 ст. 183-2, ст. 197, п. 4 ч. 1
ст. 198, ст. 202, ст. 203, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС
України, суд,

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області - задовольнити частково.

Скасувати постанову Любешівського
районного суду Волинської області від
14 грудня 2011 року у справі № 2а-6391/11 та
постановити ухвалу, якою
адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області про стягнення заборгованості, -
залишити без розгляду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
Кузьмич С. М.

Судді
Улицький В. З.

Гулид Р. М.