Справа № 826/12900/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 жовтня 2014 року 11:00
№ 826/12900/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Іщука І.О., суддів:
Погрібніченко І.М., Шулежко В.П.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1до Державного
агентства України із земельних
ресурсі, Головного управління
Держземагентства у Донецькій області
Відділу Держземагентства в
Слов'янському районі Донецькій
областіпровизнання дій незаконними,
скасування наказу, поновлення на
роботі.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (надалі по тексту Позивач)
звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державного агентства
України із земельних ресурсів (надалі
по тексту Відповідач-1), Головного
управління Держземагентства у
Донецькій області (надалі по тексту
Відповідач-2), Відділу Держземагентства
в Слов'янському районі Донецькій
області (надалі по тексту Відповідач-3),
в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ
голови Державного агентства України із
земельних ресурсі №356-кт/а від 29 липня
2014 року про звільнення ОСОБА_1 з посади
начальника відділу Держземагентства в
Слов'янському районі Донецької
області.

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника
відділу Держземагентства в
Слов'янському районі Донецької
області.

- стягнути з відділу Держземагентства в
Слов'янському районі Донецької області
на користь ОСОБА_1 заробітну плату за
час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивовані незаконними
діями відповідача, що полягають у
прийнятті наказу №356-кт/а від 29 липня 2014
року про звільнення позивача, в той
період коли позивач перебував на
лікарняному. Також позивач зазначає, що
підставою для звільнення було
порушення Присяги державного
службовця, проте відносно нього не було
здійснено службового розслідування,
яке б свідчило про наявність порушення
Присяги державного службовця зі
сторони позивача.

Відповідачем-1 в судовому засіданні
30.09.2014 року було подано заперечення
проти заявлених позовних вимог та
просив суд відмовити в їх задоволенні.
Обґрунтовуючи заперечення на позовні
вимоги зазначив, що позивачем було
здійснено недбале виконання своїх
обов'язків, зокрема, після звільнення
міста Слов'янська в Донецькій області,
отже, звільнення здійснено у
відповідності до вимог закону.

Відповідач-2 та Відповідач-3 в судове
засідання не з'явилися, хоча були
належним чином повідомлені про судовий
розгляд справи, відповідно до вимог
статей 35, 37 Кодексу адміністративного
судочинства України. Заперечень проти
позовних вимог не надали.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

У зв'язку з тим, що відсутні перешкоди
для розгляду справи у судовому
засіданні, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, а також
зважаючи на відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта,
наявності клопотання позивача, суд
дійшов висновку про можливість
розгляду справи у письмовому
провадженні.

Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд,

В С Т А Н О В И В:

З матеріалів справи вбачається, що
Наказом Держземагенства України
№550-кт/а від 25 жовтня 2012 року та Наказом
№1/к від 31 жовтня 2012 року відділу
Держземагентства в Слов'янському
районі Донецькій області ОСОБА_1 було
призначено на посаду начальника
відділу Держземагентства в
Слов'янському районі Донецької
області.

Відповідно до наказу Державного
агентства України із земельних ресурсі
№356-кт/а від 29 липня 2014 року позивача
було звільнено з посади начальника
відділу Держземагентства в
Слов'янському районі Донецької області
за порушення Присяги державного
службовця відповідно до п. 6 ст. 30 Закону
України «Про державну службу».
Підставою звільнення став Лист
Головного управління Держземагентства
у Донецькій області від 28.07.2014 р.
№21-5-0.12-4451/2-14.

Доказів ознайомлення позивача із
вказаним наказом відповідачами суду не
надано.

Частиною 2 статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого: 1) суд вирішує
справи відповідно до Конституції та
законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України; 2) суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про
державну службу" від 16 грудня 1993 року
N 3723-XII (надалі - Закон N 3723-XII)
основними обов'язками державних
службовців є, у тому числі, додержання
Конституції України та інших актів
законодавства України; забезпечення
ефективної роботи та виконання завдань
державних органів відповідно до їх
компетенції; недопущення порушень прав
і свобод людини та громадянина;
сумлінне виконання своїх службових
обов'язків, ініціатива і творчість в
роботі. Державний службовець повинен
діяти в межах своїх повноважень.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про
державну службу» державний службовець
повинен сумлінно виконувати свої
службові обов'язки, шанобливо
ставитися до громадян, керівників і
співробітників, дотримуватися високої
культури спілкування; не допускати дій
і вчинків, які можуть зашкодити
інтересам державної служби чи
негативно вплинути на репутацію
державного службовця.

Статтею 10 вказаного Закону визначено,
що державний службовець зобов'язаний
дотримуватися Конституції України та
інших актів законодавства України,
забезпечувати ефективну роботу та
виконувати завдання державних органів
відповідно до їх компетенції, не
допускати порушень прав і свобод
людини та громадянина, виконувати
покладені на нього службові обов'язки,
своєчасно і точно виконувати рішення
державних органів чи посадових осіб,
розпорядження і вказівки своїх
керівників тощо. Державний службовець
повинен діяти в межах своїх
повноважень.

Згідно ч.2 ст.11 Закону України «Про
державну службу» конкретні обов'язки
та права державних службовців
визначаються на основі типових
кваліфікаційних характеристик і
відображаються у посадових положеннях
та інструкціях, що затверджуються
керівниками відповідних державних
органів у межах закону та їх
компетенції.

Підстави припинення державної служби
визначені ст.30 Закону, якою
передбачено, що державна служба може
бути припинена на загальних підставах,
передбачених Кодексом законів про
працю України (надалі по тексту КЗпП).

Судом було встановлено, що позивача
було звільнено з займаної посади
державного службовця на підставі п.6 ч.1
ст.30 Закону України «Про державну
службу» (надалі по тексту Закон №
3723-ХІІ).

З аналізу вищезазначених норм
вбачається, що підставами для
припинення державної служби є
невиконання (неналежне виконання)
посадових обов'язків та неможливість
застосування за таке порушення заходів
дисциплінарного впливу або
дисциплінарних стягнень, передбачених
Кодексом законів про працю України,
включаючи звільнення. Відповідач -1
повинен був мотивувати таке
звільнення. Обов'язковість такого
мотивування обумовлена тим, що
процедура притягнення особи до
дисциплінарної відповідальності чітко
врегульована, завдяки чому
забезпечується належний захист прав та
інтересів працівника. Зокрема,
дисциплінарне стягнення має
відповідати тяжкості вчиненого
дисциплінарного проступку та ступеню
вини особи, при визначенні виду
стягнення має бути врахований характер
правопорушення, обставини, за яких воно
було вчинене, попередня поведінка
особи, її ставлення до служби тощо.

Постановою Кабінету Міністрів України
№950 від 13.06.2000р. затверджений Порядок
проведення службових розслідувань
стосовно осіб, уповноважених на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, пунктом 1
якого передбачено, що відповідно до
цього Порядку стосовно осіб,
уповноважених на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
може бути проведено службове
розслідування: у разі невиконання або
неналежного виконання ними службових
обов'язків, перевищення своїх
повноважень, що призвело до людських
жертв або заподіяло значну матеріальну
чи моральну шкоду громадянинові,
державі, підприємству, установі,
організації чи об'єднанню громадян.

Пунктами 7, 10 Порядку №950 передбачено,
що особа, уповноважена на виконання
функцій держави або місцевого
самоврядування, стосовно якої
проводиться службове розслідування,
має право: отримувати інформацію про
підстави проведення такого
розслідування; надавати усні або
письмові пояснення, робити заяви,
подавати документи, які мають значення
для проведення службового
розслідування; звертатися з
клопотанням про опитування інших осіб,
яким відомі обставини, що
досліджуються під час проведення
службового розслідування, а також про
залучення до матеріалів розслідування
додаткових документів, видань, інших
матеріальних носіїв інформації
стосовно предмета службового
розслідування; подавати у письмовій
формі зауваження щодо проведення
службового розслідування, дій або
бездіяльності осіб, які його проводять;
звертатися з обґрунтованим
клопотанням у письмовій формі до
керівника органу державної влади, який
приймає рішення щодо складу комісії з
проведення службового розслідування,
про виведення з її складу осіб, які
особисто заінтересовані в результатах
такого розслідування. Про прийняте за
результатами розгляду клопотання
рішення письмово повідомляється особа,
уповноважена на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування.

За результатами розгляду керівник
органу державної влади (посадова
особа), який прийняв рішення щодо
проведення службового розслідування,
приймає в десятиденний термін з дати
надходження акта службового
розслідування відповідне рішення, з
яким ознайомлюється особа, стосовно
якої проводилося службове
розслідування. За матеріалами
службового розслідування особа,
уповноважена на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
може бути притягнута до
відповідальності згідно із
законодавством.

Аналізуючи законодавство щодо порядку
притягнення службовців до
відповідальності за дисциплінарні
проступки суд дійшов висновку, що
дисциплінарне провадження передбачає
порушення дисциплінарної справи,
розслідування обставин проступку,
розгляд справи посадовою особою,
прийняття рішення за наслідками
розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що в.о.
начальника Головного управління
Держземагентства у Донецькій області
Т.Н. Куций було надіслано на адресу
Голови Держземагенства України Рудику
С.Я. Доповідну записку від 24.07.2014 р. №б/н,
в якій зазначено, що на виконання
окремого доручення від 24.04.2014 р.
№215/3-14-0.25 щодо оформлення
планово-картографічних матеріалів
земель сільськогосподарського
призначення не було виконано в повному
обсязі та з порушенням строків. Однак,
на момент виконання окремого доручення
позивачем виконувались і
погоджувались інші землевпорядні
документи. Після звільнення м.
Слов'янськ у районному відділі не
працює бухгалтерія, що ставить під
загрозу фінансово-господарську
діяльність відділу, у тому числі
своєчасну виплату заробітної плати
фахівцям двох управлінь (району і
міста). За словами начальника ОСОБА_1
бухгалтери виїхали до Російської
Федерації, на телефонні дзвінки не
відповідають. Протягом трьох тижнів до
роботи не стали. Проте застосування
відповідних заходів щодо притягнення
до дисциплінарної відповідальності
або звільнення винних ОСОБА_1 не
здійснено. Не організована робота
відділу щодо виконання своїх
повноважень. Слов'янським відділом
після звільнення місто Слов'янськ не
надаються адміністративні послуги
громадянам, не реєструються земельні
ділянки, не надаються витяги із
державного земельного кадастру.

Також, в матеріалах справи міститься
лист за підписом в.о. начальника
Головного управління Держземагентства
у Донецькій області Т.Н. Куций, який
було надіслано на адресу Голови
Держземагенства України Рудику С.Я. від
28.07.2014 р. №21-5-0.12-445/2-14 про звинувачення
ОСОБА_1 у участі в антидержавних
настроях.

Разом з тим, доказів (крім зазначеного
листа), які б переконливо свідчили
(допити свідків, наявність
кримінальних справ, вироку суду
стосовно ОСОБА_1) тощо, відповідачами не
надано.

При цьому в пункті 6 частини 1 вказаної
норми Закону № 3723-ХІІ визначено не
окремий вид відповідальності
державних службовців за порушення
Присяги, а спеціальну підставу для
припинення державної служби. Слід
зазначити, що припинення державної
служби відбувається у формі
звільнення.

У частині 2 статті 14 Закону № 3723-ХІІ
законодавець визначив ще два додаткові
заходи дисциплінарного впливу для
державних службовців, вказавши, що крім
дисциплінарних стягнень, передбачених
чинним законодавством про працю
України (стаття 147 КЗпП), можуть
застосовуватися попередження про
неповну службову відповідність і
затримка до одного року у присвоєнні
чергового рангу або у призначенні на
вищу посаду.

Таким чином, законодавець навів
вичерпний перелік дисциплінарних
стягнень, які можуть бути застосовані
до державних службовців, а також
підстави припинення державної служби.

Разом з тим, порядок застосування таких
заходів впливу у Законі № 3723-ХІІ не
передбачено. Натомість порядок
застосування дисциплінарних стягнень,
у тому числі звільнення, врегульовано у
КЗпП (стаття 149).

За умовами статті 17 Закону № 3723-ХІІ
громадяни України, які вперше
зараховуються на державну службу,
приймають Присягу.

Складаючи Присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання.

Отже, під порушенням Присяги слід
розуміти скоєння державним службовцем
проступку (вчинку) проти інтересів
служби, який суперечить покладеним на
нього обов'язкам, підриває довіру до
нього як носія влади, що призводить до
приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 прийняв
Присягу державного службовця 30.03.1994
року, що підтверджує записом в трудовій
книжці УКР №0275460 (№ 14 запису).

Аналізуючи текст Присяги, можна дійти
висновку, що в основі поведінки
державного службовця закладені етичні,
правові та службово-дисциплінарні
норми поведінки, недодержання яких
утворює факт порушення Присяги. Тому,
складаючи Присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання. У зв'язку з цим як порушення
Присяги слід розуміти скоєння
державним службовцем проступку
(вчинку) проти інтересів служби, який
суперечить покладеним на нього
обов'язкам, підриває довіру до нього як
до носія влади, що призводить до
приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Отже, і порушення Присяги, і
дисциплінарне правопорушення може
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) засад проходження
публічної служби. Таким чином,
припинення державної служби у зв'язку з
порушенням Присяги та дисциплінарна
відповідальність державних службовців
можуть бути наслідком існування схожих
фактичних підстав у разі вчинення
державним службовцем достатньо
близьких за характером одне до одного
дисциплінарного або іншого
правопорушень. Звільнення за порушення
присяги може мати місце лише тоді, коли
державний службовець скоїв проступок
проти інтересів служби, який
суперечить покладеним на нього
обов'язкам, підриває довіру до нього як
до носія влади, що призводить до
приниження державного органу та
унеможливлює подальше виконання ним
своїх обов'язків. Тобто звільнення за
порушення присяги має застосовуватися
за конкретні надзвичайно тяжкі
проступки, як за фактом їх вчинення, так
і за наслідками, до яких вони
призводять.

Припинення державної служби за
порушення Присяги є найсуворішою
санкцією відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою. Тому рівень
юридичних гарантій захисту прав
зазначеної особи в процедурах
вирішення питань застосування такої
відповідальності має бути не меншим,
ніж під час звільнення з державної
служби за вчинення дисциплінарного
правопорушення, з дотриманням порядку
та строків притягнення до
дисциплінарної відповідальності.

При цьому, державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок неможна
кваліфікувати як порушення Присяги.

З матеріалів справи вбачається, що
підставою для звільнення ОСОБА_1 з
посади Начальника Відділу
Держземагентства в Слов'янському
районі Донецької області слугували
Лист від 28.07.2014 р. №21-5-0.12-445/2-14 та
Доповідна записка від 24.07.2014 р. №б/н в.о.
начальника Головного управління
Держземагентства у Донецькій області
Куцого Т.Н.

Зі змістом доповідної записки позивача
не ознайомлювали. В наказі Державного
агентства України із земельних ресурсі
№356-кт/а від 29 липня 2014 року не вказано,
в чому полягає порушення ОСОБА_1
Присяги державного службовця, та не
наведено відповідних мотивів, за яких
неможливе його подальше перебування на
державній службі.

Отже, рішення щодо звільнення позивача
саме за порушення Присяги
необґрунтоване, тобто прийняте без
урахування усіх обставин, що мали
значення для його прийняття.

Судом встановлено, що на час звільнення
позивача службове розслідування з
метою з'ясування обставин, що стали
підставою для звільнення ОСОБА_1 з
посади не проводилось, тобто,
звільнення позивача відбулось без
будь-якої перевірки фактів та обставин
його діяльності на займаній посаді.
Враховуючи обраний вид
відповідальності, який застосований
щодо позивача, а саме, звільнення за
порушення Присяги державного
службовця, є необґрунтованим. Таким
чином, відповідачами мали бути вжиті
усі можливі та передбачені чинним
законодавством заходи для з'ясування
обставин порушення Присяги державного
службовця, з метою недопущення у
подальшому подібних випадків, проте,
відповідачами цього не було вчинено.

Суд звертає увагу, що в матеріалах
справи міститься Лист за підписом
Заступника начальника відділу
Держземагентсва у Слов'янському районі
Донецької області Підгорної Т.О. від
26.09.2014 р. №01-18/682, в якому зазначається
наступне: «Відділ Держземагентства у
Слов'янському районі Донецької області
повідомляє, що за період з 12.04.2014 по
29.07.2014 Відділ Держземагентства у
Слов'янському районі Донецької області
(далі - Відділ) працював в штатному
режимі. Приміщення, в якому
розташований Відділ (вул. Юних
Комунарів, 70 м. Слов'янськ) під час
бойових дій не постраждало. Майно
Відділу збережено повністю. За період з
12.04.2014 по 29.07.2014 до Відділу надійшли 51
заява від громадян України на державну
реєстрацію земельних ділянок та
надання витягів з державного
земельного кадастру. Всі заяви було
розглянуто і виконано у встановлений
законом термін. З 16.05.2014 по 01.08.2014 було
заблоковано роботу Національної
кадастрової системи Відділу Державним
земельним агентством України, тому у
цей період Відділ реєстрацію земельних
ділянок та надання витягів з
державного земельного кадастру не
проводив. У зв'язку із бойовими діями
громадяни до Відділу не зверталися. За
період з 12.04.2014 по 29.07.2014 розпоряджень
щодо організації роботи Відділу від
Державного земельного агентства
України та Головного управління
Держземагентства у Донецькій області
не надходило. Відповідно до Розподілу
обов'язків між начальником та
заступником начальника Відділу,
затвердженого наказом начальника
Відділу від 27.08.205 3 № 55-ОД "Про Розподіл
обов'язків між начальником та
заступником начальника Відділу
Держземагентства у Слов'янському
районі Донецької області", погодженого
начальником Головного управління
Держземагентства у Донецькій області,
у відсутності начальника Відділу у
зв'язку з хворобою, виконувала його
обов'язки Підгорна Тетяна Олексіївна,
заступник начальника Відділу.
Заробітна плата працівникам Відділу за
квітень 2014 року була виплачена вчасно,
за травень, червень, липень з затримкою
в липні місяці 2014 року. Затримка
виплати заробітної плати пов'язана з
припиненням роботи УДКСУ у м.
Слов'янську Донецької області.».

Також, в матеріалах справи міститься
Лист за підписом Начальника управління
Державної казначейської служби
України у м. Слов'янську Донецької
області від 25.09.2014 р. №04-33/1158, в якому
повідомляється, що з метою дотримання
статті 14 Закону України «Про боротьбу з
тероризмом», Державною казначейською
службою України було прийнято рішення
про зупинення з 20 травня поточного року
казначейського обслуговування
розпорядників та одержувачів
бюджетних коштів на період до
особливих вказівок у м. Слов'янську
Донецької області. Робота управління
відновлена 7 липня 2014 року.

Як вбачається з вищезазначених Листів,
Відділ Держземагентства у
Слов'янському районі Донецької області
працював в штатному режимі, надавалися
послуги громадянам вчасно, а затримка в
виплаті заробітної плати була не з вини
Відділу Держземагентства у
Слов'янському районі Донецької
області, а з метою дотримання статті 14
Закону України «Про боротьбу з
тероризмом», таким чином, порушення
Присяги державного службовця в діях
позивача були відсутні.

Аналогічна позиція викладена в Ухвалах
Вищого адміністративного суду України
від 10 квітня 2014 року по справі К/800/7053/13,
від 10 квітня 2014 по справі К/800/7678/13.

Разом з тим суд зазначає, що згідно
листків непрацездатності серія: АГК
№922676, АГК №922761, АГК №922879 позивач у
період з 26.05.2014 року перебував на
лікарняному, тобто, був відсутній на
роботі з поважних причин. Також
позивач зазначив, що продовжував
хворіти і на час звернення до суду.

У відповідності до ч. 3 ст. 40 КЗпП не
допускається звільнення працівника з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в період
його тимчасової непрацездатності (крім
звільнення за пунктом 5 цієї статті), а
також у період перебування працівника
у відпустці.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про
порядок видачі документів, що
засвідчують тимчасову
непрацездатність громадян
(затверджено Наказом Міністерства
охорони здоров'я України 13.11.2001 № 455,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 4 грудня 2001 р. за № 1005/6196)
визначено, що тимчасова
непрацездатність працівників
засвідчується листком
непрацездатності.

Про перебування позивача на
лікарняному свідчить також Лист від
26.09.2014 №01-18/682 (копія у справі).

Таким чином, підготовка наказу про
звільнення була проведена з суттєвими
порушеннями прав позивача, оскільки в
період його складання позивач
перебував на лікарняному.

Про недопустимість звільнення
працівника з ініціативи власника або
уповноваженого органу в період його
тимчасової непрацездатності зазначив
також Верховний Суд України у
постанові від 01.10.2013 р. у справі №21-259а13.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи
законодавства України, зважаючи на
взаємний та достатній зв'язок доказів у
їх сукупності, та враховуючи, що докази,
наведені відповідачем у запереченнях
на позов, не спростовують доводи
позивача, суд дійшов висновку, що
адміністративний підлягає
задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону
України "Про судовий збір" визначено, що
позивачі за подання позовів про
стягнення заробітної плати, поновлення
на роботі та за іншими вимогами, що
випливають із трудових правовідносин
від сплати судового збору
звільняються.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69-71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати незаконним та скасувати
наказ голови Державного агентства
України із земельних ресурсі №356-кт/а
від 29 липня 2014 року про звільнення
ОСОБА_1 з посади начальника відділу
Держземагентства в Слов'янському
районі Донецької області.

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді
начальника відділу Держземагентства в
Слов'янському районі Донецької області
з 30 липня 2014 року.

4. Стягнути з відділу
Держземагентства в Слов'янському
районі Донецької області на користь
ОСОБА_1 заробітну плату за час
вимушеного прогулу з 30 липня 2014 року по
10 жовтня 2014 року.

5. Допустити негайне виконання
постанови суду в частині поновлення
ОСОБА_1 на посаді начальника відділу
Держземагентства в Слов'янському
районі Донецької області з 30 липня 2014
року та присудження виплати йому
заробітної плати в межах суми
стягнення за один місяць.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її отримання особою, яка
оскаржує постанову, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
І.О. Іщук

Судді
І.М.
Погрібніченко

В.П. Шулежко