Справа № 803/45/14
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 р.
Справа № 876/2321/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участі секретаря судового засідання
Сердюк О.Ю.,

представника позивача
Мартинюка Д.В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Володимир-Волинської об"єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 29 січня 2014
року по справі № 803/45/14 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Птахокомплекс
"Губин" до Володимир-Волинської
об"єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

10.01.2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Птахокомплекс
"Губин" звернулося в суд з позовом, яким
просило визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення
Володимир-Волинської об"єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області (Локачинське
відділення) за № від 15.11.2013 року,
№ від 15.11.2013 року.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 29 січня 2014
року адміністративний позов
задоволено: визнано протиправними та
скасовані податкові
повідомлення-рішення
Володимир-Волинської об"єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області № від 15.11.2013
року, № від 15.11.2013 року.

Відповідач постанову суду першої
інстанції оскаржив, подав апеляційну
скаргу, зазначивши, що оскаржувана
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, просить її
скасувати та прийняти нову, якою в
задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказує на те, що відповідно до положень
Податкового кодексу України, основні
фонди, які придбаваються
сільськогосподарським підприємством
для використання у виробництві
сільськогосподарської продукції
включаються до складу податкового
кредиту спеціальної податкової
декларації. Лише після настання
спеціального юридичного факту -
початку використання основних фондів в
господарській діяльності, тобто
введення їх в експлуатацію,
сільськогосподарське підприємство має
право розподіляти податковий кредит
між загальною та спеціальною
податковою декларацією шляхом
відповідного коригування раніше
задекларованих значень.

В судовому засіданні представник
позивача надав пояснення та заперечив
проти доводів апеляційної скарги.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст.
196 КАС України.

Суд, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає за необхідне її відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Птахокомплекс "Губин" зареєстроване як
юридична особа, що підтверджується
копією виписки з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії АБ №927687 (а.с.76),
де зазначено, що основним видом
економічної діяльності товариства
відповідно до КВЕД є розведення
свійської птиці. Підприємство є
суб'єктом спеціального режиму
оподаткування податком на додану
вартість, що підтверджується
свідоцтвом №200089371 про реєстрацію
сільськогосподарського підприємства
як суб'єкта спеціального режиму
оподаткування податком на додану
вартість (а.с.92). Позивач також здійснює
іншу діяльність, не пов'язану із
сільським господарством.

З 15.10.2013 року по 28.10.2013 року
Володимир-Волинською ОДПІ проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка достовірності декларування
ТзОВ "Птахокомплекс "Губин" суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість у зменшення податкових
зобов'язань з ПДВ наступних звітних
періодів за червень 2013 року, про що
складено акт від 31.10.2013 року №191/15-31603002
(а.с.38-45).

В акті перевірки зафіксовано порушення
товариством абзацу "а" підпункту 209.15.1
пункту 209.15 статті 209 та пункту 200.1
статті 200 ПК України, у зв'язку з чим
ТзОВ "Птахокомплекс "Губин" завищено
заявлену суму бюджетного
відшкодування ПДВ за червень 2013 року на
суму 224092,00 грн. та занижено суму ПДВ, яка
підлягає нарахуванню та сплаті в
бюджет на суму 35978,00 грн.

Як вбачається з акту перевірки,
формування бюджетного відшкодування
ПДВ позивачем здійснено на підставі
господарської операції з придбання
основних фондів. Відповідно до умов
договору купівлі-продажу №03/12-1 від
03.12.2012 року (а.с.6-12) P.P.H.U. "SZLACHET-STAL" W.I.G.
Sendalscy sp.j., Польща (продавець) поставило 22
травня 2013 року ТзОВ "Птахокомплекс
"Губин" (покупець) обладнання для забою
та оброблення тушок свійської птиці.
Сума ПДВ, сплачена позивачем за цією
господарською операцією становить
1568930,00 грн.

Дане обладнання придбане позивачем для
використання у його господарській
діяльності в сфері сільського
господарства (для забою та оброблення
тушок власної свійської птиці) та в
іншій діяльності (надання послуг із
забою та оброблення тушок птиці інших
птаховиробничих підприємств), тобто,
використання його у двох напрямках
діяльності. Враховуючи зазначене, та
статус суб'єкта спеціального режиму
оподаткування податком на додану
вартість, ТзОВ "Птахокомплекс "Губин" на
виконання вимог Податкового кодексу
України подало за травень 2013 року дві
податкові декларації з податку на
додану вартість (загальну та
спеціальну).

За висновками податкового органу,
зробленими в акті перевірки від 31.10.2013
року №191/15-31603002, сума ПДВ, сплачена ТзОВ
"Птахокомплекс "Губин" митним органам
становить 1568930,00 грн., що відображено в
рядку 12.1 податкової декларації з
податку на додану вартість (загальної)
за травень 2013 року, а потрібно було
відобразити в рядку 12.1 податкової
декларації з податку на додану
вартість (спеціальний режим
оподаткування діяльності у сфері
сільського господарства), чим порушено
абзац "а" підпункту 209.15.1 пункту 209.15
статті 209 ПК України. Крім того,
придбане обладнання не було введене в
експлуатацію та обліковувалося на
рахунку 15 "Капітальні інвестиції", тому
позивач не мав права включати
зазначені суми в декларації за травень
2013 року до бюджетного відшкодування.
Вважає, що основним критерієм
віднесення матеріальних цінностей до
основних фондів в контексті положень
статті 200 ПК України є введення їх в
експлуатацію та відображення у
бухгалтерському обліку на рахунку 10
"Основні засоби".

Не погодившись з висновком,
викладеному в акті, позивач 07.11.2013 року
надіслав на адресу відповідача
заперечення на даний акт (а.с.47), проте
Володимир-Волинська ОДПІ у відповіді
на заперечення від 13.11.2013 року №3904/15-07
залишила його без змін (а.с.48-49).

На підставі акта перевірки
Володимир-Волинською ОДПІ винесені
податкові повідомлення-рішення:
№ від 15.11.2013 року, яким позивачу
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у розмір 224092,00 грн. та
накладено штрафні (фінансові) санкції в
сумі 56023,00 грн. (а.с.50); № від 15.11.2013
року, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмір 35978,00 грн. та
накладено штрафні (фінансові) санкції в
сумі 17989,00 грн. (а.с.51).

Позивач не погодився з прийнятими
рішеннями та подав скаргу від 25.11.2013
року №1-4/1607 (а.с.52) до Головного
управління Міндоходів у Волинській
області. За результатами розгляду
скарги Головне управління Міндоходів у
Волинській області прийняло рішення
від 26.12.2013 року №3927/10/10.2-06 (а.с.53-54), яким
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення залишило без
змін, а скаргу - без задоволення.

Податковим Кодексом України визначено
порядок сплати податку на додану
вартість до бюджету та порядок
визначення сум податку, що підлягають
відшкодуванню з Державного бюджету
України.

Відповідно до пунктів 200.1-200.5 статті 200
ПК України, сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг бо
до Державного бюджету України, а в разі
отримання від нерезидента послуг на
митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем товарів/послуг; б)
залишок від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Не мають права на отримання бюджетного
відшкодування особи, які:

- були зареєстровані як платники цього
податку менш ніж за 12 календарних
місяців до місяця, за наслідками якого
подається заява на бюджетне
відшкодування (крім нарахування
податкового кредиту внаслідок
придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів); - мали
обсяги оподатковуваних операцій за
останні 12 календарних місяців менші,
ніж заявлена сума бюджетного
відшкодування (крім нарахування
податкового кредиту внаслідок
придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів).

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 ПК України податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
у ТзОВ "Птахокомплекс "Губин" виникло на
підставі абзацу "б" пункту 198.1 статті 198
ПК України, тобто внаслідок придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності).

Як встановлено судом, позивачем до
органу державної податкової служби
подані податкові декларації з податку
на додану вартість (загальна та за
спеціальним режимом оподаткування
діяльності у сфері сільського
господарства) за травень 2013 року та
червень 2013 року (а.с.15-30).

Матеріалами справи підтверджено, що
ТзОВ "Птахокомплекс "Губин" здійснило
придбання обладнання для забою та
переробки птиці, що пов'язане із
будівництвом (реконструкцією) основних
фондів.

Понесені позивачем у вказаних періодах
витрати на придбання обладнання, по
яких податок на додану вартість
включений в податковий кредит в
розмірі 1568930,00 грн., в повному розмірі
підтверджені первинними документами
бухгалтерського та податкового обліку,
де відображені податкові зобов'язання
по операції купівлі-продажу обладнання
в P.P.H.U. "SZLACHET-STAL" W.I.G. Sendalscy sp.j., Польща.
Даний факт не заперечується
Володимир-Волинською ОДПІ, що й
підтверджено актом перевірки від 31.10.2013
року.

Судом встановлено, що позивач
застосовує спеціальний режим
оподаткування, передбачений
підпунктом 4 пункту 1 підрозділу 2
розділу ХХ ПК України, відповідно до
якого переробне підприємство суму
сплаченого (нарахованого) податкового
кредиту по виготовлених та/або
придбаних товарах/послугах, основних
засобах, які використовуються частково
для виготовлення продукції, а частково
для виготовлення інших товарів/послуг,
розподіляє виходячи з частки
використання таких товарів/послуг,
основних засобів в операціях з
постачання продукції та відповідно в
операціях з постачання інших
товарів/послуг, з урахуванням вимог
розділу V Кодексу.

Згідно з поданою до
Володимир-Волинської ОДПІ податковою
декларацією з податку на додану
вартість (загальної) від 18.07.2013 року, по
якій проводяться розрахунки з бюджетом
за червень 2013 року, ТзОВ "Птахокомплекс
"Губин" задекларовано податок на додану
вартість, що підлягає відшкодуванню з
бюджету у зменшення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість наступних звітних
(податкових) періодів в сумі 224092,00 грн.

Відповідно до пп. 209.15.1 п. 209.15 ст. 209
Податкового кодексу України та п. 3 р. VI
Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011 року №1492, який зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 20.12.2011
року №1490/20228, передбачено, що у разі
якщо товари/послуги, необоротні активи
(виготовлені та/або придбані)
використовуються
сільськогосподарським підприємством
частково для виготовлення
сільськогосподарських товарів/послуг,
а частково для інших товарів/послуг, то
сума сплаченого (нарахованого)
податкового кредиту розподіляється
виходячи з частки використання таких
товарів/послуг, необоротних активів в
операціях сільськогосподарського
виробництва та відповідно в інших
операціях.

Указаний розподіл відбувається у тому
періоді, у якому здійснювалось
відповідне виготовлення або придбання,
а розподілені суми включаються до
значень рядків 8, 10, 11 та довідкою
відображаються у рядках 8 прим. 1, 10 прим.
1, 11 прим. 1 податкової декларації з ПДВ
(скороченої).

Таким чином, у разі якщо суб'єктом
спеціального режиму оподаткування
придбані товари/послуги, необоротні
активи будуть використовуватись
частково для виготовлення
сільськогосподарських товарів/послуг,
а частково для інших товарів/послуг, то
такий суб'єкт спеціального режиму
оподаткування, у періоді, у якому він
здійснював відповідне придбання, суму
сплаченого (нарахованого) ПДВ за такими
товарами/послугами, необоротними
активами, повинен розподілити та
включити до складу податкового кредиту
виходячи з частки їх використання в
операціях сільськогосподарського
виробництва та відповідно в інших
операціях. При цьому розподілені суми
включаються до значень рядків 8, 10, 11
податкової декларації з ПДВ, за якою
здійснюються розрахунки з бюджетом та
довідкою відображаються у рядках 8
прим. 1, 10 прим. 1, 11 прим. 1 податкової
декларації з ПДВ (скороченої).

Відповідно до абзацу "а" підпункту 209.15.1
пункту 209.15 статті 209 ПК України у разі
якщо товари/послуги, основні фонди,
виготовлені та/або придбані,
використовуються
сільськогосподарським підприємством
частково для виготовлення
сільськогосподарських товарів
(послуг), а частково для інших
товарів/послуг, то сума сплаченого
(нарахованого) податкового кредиту
розподіляється виходячи з питомої ваги
вартості сільськогосподарських
товарів/послуг у загальній вартості
усіх товарів/послуг, поставлених за 12
попередніх послідовних звітних
(податкових) періодів.

Питома вага сільськогосподарських
товарів (послуг) у загальній вартості
усіх товарів, поставлених за 12
попередніх звітних податкових
періодів згідно додатку 9 до податкової
декларації з ПДВ за квітень 2013 року
становить 77,14%. Платником для цього
взято відсоток забитої давальницької
та власної птиці за останні 12 місяців,
що передували місяцю, в якому проведено
розподіл. Згідно даних платника
податків (таблиця розподілу суми ПДВ
кредиту між операціями, пов'язаними із
забоєм власної та давальницької птиці
за травень 2013 року - а.с.13) забій власної
птиці становить 85,21%, а давальницької -
14,79%, тобто придбане обладнання буде
використовуватися в основному для
забою власної птиці, що становить 85,21%.

Сплачений по згаданій господарській
операції податок на додану вартість в
сумі 1568930,00 грн. відображено позивачем в
рядку 12.1 податкової декларації з
податку на додану вартість (загальної)
від 19.06.2013 року за травень 2013 року, проте
ТзОВ "Птахокомплекс "Губин" він був
відкоригований у рядку 16.2 цієї
декларації (коригування податкового
кредиту внаслідок часткового
використання товарів/послуг,
необоротних активів в операціях
сільськогосподарського або
переробного виробництва) в сторону
зменшення на 1368164,00 грн., в тому числі по
придбаному обладнанню (-) 1308859,00 грн., та
включений до рядка 16.2 податкової
декларації з податку на додану
вартість за спеціальним режимом
оподаткування діяльності у сфері
сільського господарства за травень 2013
року від 19.06.2013 року. Отже, коригування
здійснено позивачем відносно
майбутнього використання придбаного
обладнання (необоротних активів) в
операціях, пов'язаних із
сільськогосподарською діяльності та
іншою діяльністю товариства, а відтак
порушень абзацу "а" підпункту 209.15.1
пункту 209.15 статті 209 ПК України суд не
вбачає.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що помилковими є висновки
Володимир-Волинської ОДПІ про те, що
придбане позивачем обладнання не
відноситься до основних фондів, а тому
не може включатися до податкового
кредиту звітних періодів.

Згідно з пп. 14.1.138 п.14.1 статті 14 ПК
України, основні засоби - матеріальні
активи, у тому числі запаси корисних
копалин наданих у користування ділянок
надр (крім вартості землі, незавершених
капітальних інвестицій, автомобільних
доріг загального користування,
бібліотечних і архівних фондів,
матеріальних активів, вартість яких не
перевищує 2500 гривень, невиробничих
основних засобів і нематеріальних
активів), що призначаються платником
податку для використання у
господарській діяльності платника
податку, вартість яких перевищує 2500
гривень і поступово зменшується у
зв'язку з фізичним або моральним зносом
та очікуваний строк корисного
використання (експлуатації) яких з дати
введення в експлуатацію становить
понад один рік (або операційний цикл,
якщо він довший за рік).

Посилання представника відповідача на
те, що право на отримання бюджетного
відшкодування, яке виникло під час
спорудження або придбання основних
фондів, виникає лише тоді, коли такі
основні фонди відображаються на
рахунку 10 "Основні засоби", не
обґрунтоване нормами законодавства.

Інструкцією про застосування Плану
рахунків бухгалтерського обліку
активів, капіталу, зобов'язань і
господарських операцій підприємств і
організацій, затвердженою наказом
Міністерства фінансів України від
30.11.1999 року №291 та зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 21.12.1999
року за №893/4186, передбачено, що для
обліку витрат на придбання або
створення матеріальних і
нематеріальних необоротних активів
призначений рахунок 15 "Капітальні
інвестиції".

Облік витрат на придбання основних
фондів був здійснений позивачем по
рахунку 15 "Капітальні інвестиції", про
що й не заперечується відповідачем. В
даному випадку, зарахування на баланс
основних засобів може бути
відображеним за дебетом рахунку 10
"Основні засоби" та кредитом рахунку 15
"Капітальні інвестиції" у разі введення
основних фондів в експлуатацію. Однак,
право на бюджетне відшкодування
відповідно до вимог Податкового
кодексу України не залежить від обліку
основних фондів на 10 рахунку
бухгалтерського обліку та від моменту
введення в експлуатацію основних
фондів. А відповідно до пункту 198.3
статті 198 ПК України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Придбання позивачем обладнання для
цеху забою та переробки птиці не
суперечить, а навпаки відповідає
господарській діяльності позивача.

Суд не приймає до уваги посилання
відповідача на те, що придбані
незавершені капітальні інвестиції у
необоротні капітальні активи, які
обліковується на рахунку 15 "Капітальні
інвестиції" та не введені в
експлуатацію не є основними фондами
підприємства у розумінні до
Класифікації основних фондів ДК 013-97,
затвердженої наказом Державного
комітету України по стандартизації,
метрології та сертифікації від 19
серпня 1997 року №507, оскільки, виходячи з
наведених норм законодавства,
незавершені капітальні інвестиції, які
в свою чергу визначаються як
капітальні інвестиції у будівництво,
виготовлення, реконструкцію,
модернізацію, придбання об'єктів
необоротних матеріальних активів,
уведення яких в експлуатацію на дату
балансу не відбулося, а також авансові
платежі для фінансування будівництва,
визначаються як різновид основного
засобу, а тому суд приходить до
висновку, що придбане обладнання для
цеху забою та переробки птиці належить
до основних засобів, а відтак ТзОВ ТзОВ
"Птахокомплекс "Губин" мало право на
формування податкового кредиту в
зв'язку з його придбанням та включенням
сум понесених витрат в податкові
декларації для бюджетного
відшкодування.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що податкові
повідомлення-рішення від 15.11.2013 року
№, № є протиправними, а
позовні вимоги підлягають до
задоволення.

Отже, колегія суддів приходить до
переконання, що суд першої інстанції
дійшов до вірних висновків, приймаючи
рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу
Володимир-Волинської об"єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області - залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 29
січня 2014 року по справі № 803/45/14 -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич