Справа № 165/1919/14-а
Суддя: Галушка О. Г.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
Провадження 2-а/165/60/14
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 року
м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської
області в складі:

головуючого судді
Галушки О.Г.,

при секретарі
Дячук С.Л.,

за участю прокурора
Левчук О.П.,

позивачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивачів
ОСОБА_3,

представників відповідача
ОСОБА_4, ОСОБА_5,

третьої особи на стороні позивача,

яка не заявляє самостійних вимог
ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Нововолинську
адміністративний позов ОСОБА_1, яка
діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7;
ОСОБА_2, яка діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_8 до виконавчого
комітету Нововолинської міської ради
як органу опіки та піклування, третя
особа на стороні позивача, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору ОСОБА_6, про визнання дій
незаконними, скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

04 серпня 2014 року ОСОБА_1, яка діє в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_7,
ОСОБА_2, яка діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_8 звернулись в
суд з позовом до виконавчого комітету
Нововолинської міської ради як органу
опіки та піклування, третя особа на
стороні позивача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
ОСОБА_6, про визнання дій незаконними,
скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії.

Свої вимоги позивачі обґрунтовують
тим, що неповнолітньому ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю якого є ОСОБА_2, та
неповнолітній ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
опікуном якої є ОСОБА_1, належить на
праві приватної власності кожному по ?
частині квартири, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується
свідоцтвами про право на спадщину від 04
липня 2014 року. Батько неповнолітніх
дітей помер 09 серпня 2010 року. Разом з
тим, ? частина вказаної квартири на
підставі свідоцтва про право власності
від 14 грудня 1993 року належить ОСОБА_6,
який є дядьком неповнолітніх дітей.

З метою продажу спірної квартири
неповнолітній ОСОБА_8, який діє за
згодою матері ОСОБА_2, та позивач
ОСОБА_1, яка діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_7 звернулись до
виконавчого комітету Нововолинської
міської ради як органу опіки та
піклування із заявою про надання
дозволу на відчуження квартири АДРЕСА_1

Рішенням виконавчого комітету
Нововолинської міської ради від 17
липня 2014 року №293 їм було відмовлено у
наданні дозволу на продаж квартири,
мотивуючи тим, що при відчуженні даної
квартири будуть порушені права та
інтереси неповнолітніх дітей.

Разом з тим, неповнолітнім ОСОБА_8 та
ОСОБА_7 на праві приватної власності
належить кожному по ? частині житлового
будинку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2 загальною площею 106,2 кв.м., у
якому кожній дитині припадає 40,3 кв.м.
житлової площі. Вважають, що оскільки
неповнолітній ОСОБА_8 постійно
проживає з матір'ю в с.Гряди
Іваничівського району, неповнолітня
ОСОБА_7 проживає разом із опікуном в
с.Руснів Володимир-Волинського району,
тобто вони не є жителями міста
Нововолинська, крім того забезпечені
житлом, орган опіки та піклування
виконавчого комітету Нововолинськогої
міської ради при вирішенні питання про
надання дозволу на продаж спірної
квартири не в повній мірі перевірив, чи
будуть порушені права дітей у разі її
відчуження, а тому просять суд визнати
дії виконавчого комітету
Нововолинської міської ради як органу
опіки та піклування щодо відмови у
наданні дозволу неповнолітнім ОСОБА_8
та ОСОБА_7 на продаж квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
незаконними, скасувати рішення
виконавчого комітету Нововолинської
міської ради про відмову у наданні
дозволу на продаж вказаної квартири та
зобов'язати виконавчий комітет
Нововолинської міської ради надати
неповнолітньому ОСОБА_8 та ОСОБА_1, яка
діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7
дозвіл на продаж квартири.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримала заявлені вимоги та
пояснила, що є опікуном неповнолітньої
ОСОБА_7, яка проживає разом з нею в
с.Руснів Володимир-Волинського району.
Після смерті батька неповнолітній
ОСОБА_7 та її брату ОСОБА_8 належить
кожному по ? частині квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 а ?
частина вказаної квартири належить їх
дядькові ОСОБА_6 В спірній квартирі
ніхто не проживає, вона змушена нести
витрати по оплаті комунальних послуг.
На даний час мають намір продати спірну
квартиру, проте орган опіки та
піклування відмовив у наданні дозволу
на продаж квартири, мотивуючи тим, що у
разі відчуження будуть порушені права
неповнолітніх дітей. Просить суд
визнати дії виконавчого комітету
Нововолинської міської ради як органу
опіки та піклування щодо відмови у
наданні дозволу неповнолітнім ОСОБА_8
та ОСОБА_7 на продаж квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
незаконними, скасувати рішення
виконавчого комітету Нововолинської
міської ради про відмову у наданні
дозволу на продаж вказаної квартири та
зобов'язати виконавчий комітет
Нововолинської міської ради надати
неповнолітньому ОСОБА_8 та ОСОБА_1, яка
діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7
дозвіл на продаж квартири.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала з наведених
у позові підстав. Просить визнати дії
виконавчого комітету Нововолинської
міської ради як органу опіки та
піклування незаконними, скасувати
рішення про відмову у наданні дозволу
неповнолітнім ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на
продаж квартири, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язати надати
дозвіл на продаж вказаної квартири.

Представник позивачів ОСОБА_3 позовні
вимоги підтримала у повному обсязі,
просить їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в
судовому засіданні позов не визнала,
подавши до суду письмове заперечення,
просить відмовити в задоволенні
позову. На обгрунтування заперечень
посилається на те, що до виконавчого
комітету Нововолинської міської ради
надійшла заява від неповнолітнього
ОСОБА_8 та ОСОБА_1, яка діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_7 про надання
дозволу на продаж приватизованої
двохкімнатної квартири, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1. Проте, позивачі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовились від
оформлення у власність дітей частки
житла рівноцінної відчужуваній.
Натомість, відповідно до поданих заяв
на рахунки дітей повинні бути
покладені кошти, виручені від продажу
квартири. Враховуючи вказані
обставини, рішенням виконавчого
комітету Нововолинської міської ради
їм було відмовлено у наданні такого
дозволу. Вважає, що рішення було
прийнято обґрунтовано, відповідно до
чинного законодавства та виключно з
урахуванням інтересів дітей, тому
просить відмовити у задоволенні
позову.

Представник відповідача ОСОБА_5 в
судовому засіданні позов не визнала,
просить відмовити в задоволенні
позову.

Третя особа на стороні позивача, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору ОСОБА_6 в судовому
засіданні пояснив, що він разом із
неповнолітніми ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є
співвласниками двохкімнатної
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. З 2008 року в спірній квартирі
ніхто не проживає, комунальні послуги
змушені оплачувати, у зв'язку з чим було
прийнято рішення про продаж вказаного
житла. Вважає незаконним рішення
виконавчого комітету Нововолинської
міської ради як органу опіки та
піклування про відмову у наданні
неповнолітнім ОСОБА_8 та ОСОБА_7 дозволу
на продаж квартири, оскільки права
дітей у разі її відчуження порушені не
будуть, так як останні повністю
забезпечені іншим житлом.

Заслухавши пояснення сторін,
третьої особи, думку прокурора, який
заперечив щодо задоволення позову,
дослідивши письмові докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
у задоволенні позовних вимог слід
відмовити, виходячи з наступного.

Як видно із копій свідоцтв про
народження, батьками неповнолітніх
ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є ОСОБА_9 та ОСОБА_2
(а.с.7-8).

Із копії свідоцтва про смерть
вбачається, що ОСОБА_9 помер 09 серпня 2010
року (а.с.9).

Відповідно до витягів із Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності на
даний час неповнолітнім ОСОБА_8 та
ОСОБА_7 належить кожному по ? частині
квартири, а ОСОБА_10 - ? частина квартири,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.14,16,18,20,22).

Згідно довідки про склад сім'ї, виданої
виконавчим комітетом Грядівської
сільської ради від 29 липня 2014 року №574,
неповнолітній ОСОБА_8 проживає за
адресою:АДРЕСА_2 (а.с.31).

Неповнолітня ОСОБА_7 проживає із
опікуном ОСОБА_1 в АДРЕСА_3, про що
свідчить копія довідки Дубнівської
сільської ради від 29 липня 2014 року №451
(а.с.32), та навчається у
загальноосвітній школі с.Руснів (а.с.33).

17 липня 2014 року виконавчим комітетом
Нововолинської міської ради прийнято
рішення за №293, відповідно до якого
відмовлено у наданні дозволу
неповнолітньому ОСОБА_8 та ОСОБА_1, яка
діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7
на продаж квартири, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.34).

Відповідно до ст.177 Сімейного кодексу
України батьки управляють майном,
належним малолітній дитині, без
спеціального на те повноваження.
Батьки зобов'язані дбати про
збереження та використання майна
дитини в її інтересах.

У відповідності до ч.3 ст.47 Конституції
України ніхто не може бути у
примусовому порядку позбавлений житла
не інакше як згідно законодавства за
рішенням суду.

Згідно ст. 18 Закону України «Про
охорону дитинства» органи опіки та
піклування зобов'язані здійснювати
контроль за додержанням батьками або
особами, які їх замінюють, майнових та
житлових прав дітей при відчуженні
жилих приміщень та купівлі нового
житла.

Згідно пункту 3 Порядку провадження
органами опіки та піклування
діяльності, пов'язаної із захистом прав
дитини, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 24
вересня 2008 року №866 (в редакції, яка
діяла на час виникнення спірних
правовідносин), органами опіки та
піклування є районні, районні у мм.
Києві та Севастополі
держадміністрації, виконавчі органи
міських, районних у містах, сільських,
селищних рад (далі - органи опіки та
піклування), які відповідно до
законодавства провадять діяльність з
надання статусу дитини-сироти та
дитини, позбавленої батьківського
піклування, влаштування дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування, встановлення опіки та
піклування над дітьми-сиротами та
дітьми, позбавленими батьківського
піклування, із захисту особистих,
майнових та житлових прав дітей.

Пунктом 67 Порядку провадження органами
опіки та піклування діяльності,
пов'язаної із захистом прав дитини
встановлено, що дозвіл на вчинення
правочинів щодо нерухомого майна,
право власності на яке або право
користування яким має дитина надається
районною, районною у містах Києві та
Севастополі держадміністрацією,
виконавчим органом міської, районної в
місті ради за поданням служби у справах
дітей після проведення зазначеною
службою перевірки документів за місцем
знаходження майна протягом одного
місяця з дня надходження заяви на
вчинення правочинів щодо нерухомого
майна дитини лише у разі гарантування
збереження її права на житло і
оформляється рішенням, витяг з якого
видається заявникам службою у справах
дітей. Для здійснення правочинів щодо
нерухомого майна дитини батьки,
опікуни або піклувальники подають
службі у справах дітей документи,
зазначені у пункті 66 цього Порядку.
Служба у справах дітей розглядає
протягом 10 робочих днів подані
документи та з'ясовує наявність
(відсутність) обставин, що можуть бути
підставою для відмови у наданні
дозволу на вчинення правочинів щодо
нерухомого майна дитини.

Статтею 12 Закону України «Про основи
соціального захисту бездомних осіб і
безпритульних дітей» передбачено
захист прав та інтересів дітей під час
вчинення правочинів щодо житлових
приміщень.

Відповідно до норм даної статті,
держава охороняє і захищає права та
інтереси дітей під час вчинення
правочинів щодо нерухомого майна.
Неприпустиме зменшення або обмеження
прав та інтересів дітей під час
вчинення будь-яких правочинів щодо
жилих приміщень. Органи опіки та
піклування здійснюють контроль за
дотриманням батьками та особами, які їх
замінюють, житлових прав і
охоронюваних законом інтересів дітей
відповідно до закону. Для вчинення
будь-яких правочинів щодо нерухомого
майна, право власності на яке або
право користування яким мають діти,
необхідний попередній дозвіл органів
опіки та піклування, що надається
відповідно до закону. Посадові особи
органів опіки та піклування несуть
персональну відповідальність за
захист прав та інтересів дітей при
наданні дозволу на вчинення правочинів
щодо нерухомого майна, яке належить
дітям.

При винесенні оспорюваного рішення,
виконавчий комітет Нововолинської
міської ради як орган опіки та
піклування керувався вищевказаними
нормами законів України. У разі
відчуження спірної квартири права
неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_7 були б
порушені, оскільки позивачами не були
дотримані вимоги щодо оформлення у
власність дітей частки житла
рівноцінної відчужуваній.

З урахуванням наведеного та з огляду на
те, що виконавчий комітет
Нововолинської міської ради як орган
опіки та піклування в межах своїх
повноважень та з урахуванням прав
неповнолітніх дітей на житло прийняв
рішення № 293 від 17.07.2014 року про відмову
у наданні дозволу неповнолітньому
ОСОБА_8 та гр.ОСОБА_1, яка діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_7 на продаж
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 суд приходить до висновку про
необґрунтованість позовних вимог, а
тому не вбачає підстав для його
задоволення.

Керуючись ст.11, ст.ст.158-163, 186 КАС
України, на підставі ст.177 Сімейного
кодексу України, ст.47 Конституції
України, Закону України "Про охорону
дитинства", Закону України "Про основи
соціального захисту бездомних осіб і
безпритульних дітей", Постанови
Кабінету Міністрів України від 24.09.2008
року "Про питання діяльності органів
опіки та піклування, пов'язаної із
захистом прав дитини", суд,-

постановив:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1, яка діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_7; ОСОБА_2, яка діє
в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 до
виконавчого комітету Нововолинської
міської ради як органу опіки та
піклування, третя особа на стороні
позивача, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмету спору ОСОБА_6, про
визнання дій незаконними, скасування
рішення та зобов'язання вчинити дії -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги на постанову суду
протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Постанова суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя
О.Г. Галушка