Справа № 2а-2988/11
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року
Справа № 92272/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді
Судової-Хомюк Н.М.,

суддів
Гуляка В В., Коваля Р.Й.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Снятинському районі
Івано-Франківської області на
постанову Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 01.07.2011
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату підвищення до пенсії та
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю, -

ВСТАНОВИВ :

02.06.2011 року позивач звернувся в суд з
позовом до відповідача про
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплату підвищення до
пенсії у розмірі однієї мінімальної
заробітної плати та додаткової пенсії
за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 15
% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ч.2 ст. 39, ч.2 ст. 51 ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
09.07.2007 року.

Ухвалою від 15.06.2011 року позовну заяву в
частині вимог з 09.07.2007р. до 02.12.2010р.
включно залишено без розгляду,
відповідно до ст.ст. 99, 100 КАС України.

Постановою Снятинського районного
суду Івано-Франківської області від
01.07.2011р. заявлений позов задоволено
частково. Визнано неправомірними дії
відповідача. Зобов'язано пенсійний
орган здійснити перерахунок і виплату
доплати до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, що проживає в зоні
посиленого радіоекологічного контролю
у розмірі однієї мінімальної
заробітної плати, передбачених ч. 2 ст.39
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 02.12.2010р. по 18.06.2011р., та як
особі, яка віднесена до категорії 4
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 15% мінімальної
пенсії за віком, передбаченої ст.51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 02.12.2010 року по
18.06.2011 року включно, з урахуванням
проведених виплат.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
нарахування та виплату позивачу
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю проведено правомірно,
відповідно до вимог постанови Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 року № 530
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян», а також
тим, що розмір мінімальної пенсії за
віком, визначений частиною 3 статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» може застосовуватись
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених за цим Законом.

Оскільки апеляційну скаргу подано на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята в порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС
України, суд відповідно до п.3 ч.1 ст. 197
КАС України розглядає справу в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія приходить до висновку,
що апеляційну скаргу слід задовольнити
частково, а оскаржувану постанову
скасувати. При цьому колегія суддів
виходить з наступних міркувань.

Право позивача на одержання пенсії для
осіб, щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою,
відповідачем не оспорюється та
доказуванню не підлягає у
відповідності до ч. 3 ст. 72 КАС України.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивач належить до четвертої
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді державної
пенсії, додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до статті 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 4, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 15%
мінімальної пенсії за віком.

Всупереч вимогам статті 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
нарахування та виплату позивачу
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю проведено у фіксованому
розмірі, визначеному постановою
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року № 530 «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян», а
не в кратному відношенні до
мінімальної пенсії за віком, як того
вимагає вказаний Закон.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності нормативно -
правового акта Конституції України,
закону України, міжнародному договору,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції зробив вірний висновок, що
при визначенні розміру пенсій
позивачеві застосуванню підлягають
положення статті 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
вказаної вище постанови Кабінету
Міністрів України, яка істотно звужує
обсяг встановлених законом прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Судом першої інстанції вірно
враховано, що позивач пропустив строк
звернення до суду, оскільки звернувся з
позовом лише 02 червня 2011 року та не
надав доказів того, що ним був
пропущений строк для звернення до суду
з поважних причин, тому, з огляду на
наведене, позовні вимоги в частині
виплат за період з 09.07.2007р. до 02.12.2010р.
включно слід залишити без розгляду.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
суд першої інстанції неправильно
задовольнив позовні вимоги позивача
вказівкою на конкретну дату, оскільки
пенсія є періодичним платежем, яка як
правило не обмежується певним строком,
а тому неправомірним є в діях суду
обмежувати строк виплати пенсійних
виплат. Також колегія суддів зазначає,
що позивач в позові не вказував про
конкретну дату задоволення позовних
вимог.

Враховуючи наведене колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
неправильно задоволено позовні вимоги
позивача за період з 02.12.2010 року по
18.06.2011 року, а тому такі слід
задовольнити починаючи з 02.12.2010 року, з
урахуванням строку звернення до суду
встановленого статтею 99 КАС України.

З огляду на наведене апеляційні вимоги
слід задовольнити частково, а
оскаржувану постанову суду першої
інстанції скасувати.

Керуючись ст.183-2, ст.195, ст.197, п.3 ч.1 ст.198,
ст.202, ч.2 ст.205, ст.207, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області
задовольнити частково, а постанову
Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 01 липня
2011 року в справі № 2а-2988/11 - скасувати та
прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в Снятинському районі
Івано-Франківської області
неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Снятинському районі
Івано-Франківської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_2, як
непрацюючому пенсіонеру, який проживає
у зоні гарантованого добровільного
відселення підвищення до пенсії у
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати та як особі, яка віднесена до 4
категорії додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю в розмірі 15%
мінімальної пенсії за віком згідно
ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 02 грудня 2010 року, з
врахуванням ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
Н.М. Судова-Хомюк

Судді
В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль