Справа № 2а-588/09
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

06 жовтня 2014 року м. Київ
В/800/3889/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Швеця В.В.,

Ситникова О.Ф.,

Стародуба О.П.,

Штульман І.В.,

Юрченка В.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_6 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
27 травня 2014 року у справі за його
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі міста
Дніпропетровська (далі - Управління
ПФУ) про перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2005 року позивач звернувся до
суду з позовом до Управління ПФУ, в
якому просив здійснити перерахунок
пенсії за віком з 1 січня 2004
року, виходячи з розміру заробітної
плати за серпень 1958 року в сумі 702,92 руб.

Постановою Жовтневого районного суду
міста Дніпропетровська від
19 листопада 2009 року, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 31 березня 2011 року, в задоволенні
позову ОСОБА_6 відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 27 травня 2014 року
касаційну скаргу ОСОБА_6 залишено без
задоволення, а рішення судів
попередніх інстанцій без змін.

Не погоджуючись з ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 27
травня 2014 року, ОСОБА_6 18 серпня 2014 року
надіслав до суду заяву про її перегляд
Верховним Судом України.

У своїй заяві посилається на
неоднакове застосування Вищим
адміністративним судом України, як
судом касаційної інстанції норм
матеріального права, а саме положень
Закону України від 9 липня 2003 року №
1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» Закону України
від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про
пенсійне забезпечення».

В обґрунтування заяви ОСОБА_6 надав
копію ухвали Вищого адміністративного
суду України від 11 січня 2011 року
(К-27588/09), яка, на його думку, підтверджує
неоднакове застосування касаційним
судом одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) заява про перегляд
судових рішень в адміністративних
справах може бути подана виключно з
мотивів: 1) неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом;
3) порушення норм матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення Вищим адміністративним
судом України незаконного судового
рішення з питань, передбачених статтею
171-1 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини першої статті 237 КАС
України встановлено, що заява про
перегляд рішення суду касаційної
інстанції з мотивів неоднакового
правозастосування може бути подана за
наявності таких складових:
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права;
ухвалення різних за змістом судових
рішень; спірні питання виникли у
подібних правовідносинах.

Конкретизуючи зміст цих складових,
Пленум Вищого адміністративного суду
України у своїй постанові "Про судову
практику застосування статей
235-240 Кодексу адміністративного
судочинства України" від 13 грудня
2010 року № 2 роз`яснив, що подібність
правовідносин означає тотожність
суб'єктного складу учасників відносин,
об'єкта та предмета правового
регулювання, а також умов застосування
правових норм (зокрема, часу, місця,
підстав виникнення, припинення та
зміни відповідних правовідносин).
Зміст правовідносин з метою з'ясування
їх подібності в різних рішеннях суду
(судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень матиме місце в разі, коли суд
(суди) касаційної інстанції у розгляді
двох чи більше справ за тотожних
предмета спору, підстав позову та за
аналогічних обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

З ухвали Вищого адміністративного суду
України від 27 травня 2014 року, про
перегляд якої подана заява, слідує, що
ОСОБА_6 перебуває на обліку в
Управлінні ПФУ та отримує пенсію за
віком на пільгових умовах за списком №
1, що обчислена із врахуванням
страхового стажу. Перерахунок пенсії
йому здійснено з врахуванням періоду
роботи з 1 квітня 1989 року по 31 березня 1990
року виходячи із розміру заробітної
плати - 753,36 грн., відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування». Суд
касаційної інстанції, залишаючи без
змін рішення судів першої та
апеляційної інстанцій, погодився з їх
висновком про необґрунтованість вимог
позивача щодо здійснення перерахунку
пенсії із заробітку за один місяць, а
саме серпень 1958 року в розмірі 702,92 руб.,
оскільки такий перерахунок не
передбачений норами чинного
законодавства.

В ухвалі від 11 січня 2011 року, на яку
послався позивач на підтвердження
неоднакового правозастосування, Вищий
адміністративний суд України залишив
без змін рішення судів попередніх
інстанцій, якими зобов'язано
Управління ПФУ перерахувати та
виплатити позивачу пенсію з 9
грудня 2006 року з врахуванням періоду
перебування на засланні у Читанській
області з 19 липня 1947 року по 1 січня 1949
року. При цьому, підставою для
звернення із заявою до Управління ПФУ
про перерахунок пенсії стало рішення
Франківського районного суду міста
Львова від 17 листопада 2006 року, яким
встановлено факт перебування позивача
на засланні у Читанській області з 19
липня 1947 року по 1 січня 1949 року.

Аналіз судового рішення, на яке
посилається заявник, обґрунтовуючи
заяву, дає підстави вважати, що
правовідносини, які виникли між
сторонами у вказаних спорах, не подібні
до спірних відносин у справі, що
розглядається, оскільки це рішення
ухвалене за інших фактичних обставин
справи та іншого предмету спору,
установлених судами. Відмінність між
фактичними обставинами та предметом
спору у справі, про перегляд рішення у
якій подано заяву, і у справі, рішення в
якій надане для порівняння, не дає
можливості дійти висновку про
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права.

За таких обставин, підстав для допуску
справи до провадження Верховного Суду
України для перегляду судового рішення
немає.

Керуючись статтями 235 - 240 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_6 до Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі міста Дніпропетровська про
перерахунок пенсії, для перегляду
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 27 травня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.В. Швець

О.Ф.Ситников

О.П. Стародуб

І.В. Штульман

В.В. Юрченко