Справа № 2а/2570/4168/11
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/28600/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 березня
2012 року у справі №2а/2570/4168/2011 за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до
Державного комітету з питань
технічного регулювання та споживчої
політики про визнання протиправним та
скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
звернулась з позовом до Державного
комітету з питань технічного
регулювання та споживчої політики про
визнання протиправним та скасування
рішення від 20 липня 2011 року №0007 про
накладення штрафу за порушення
законодавства про рекламу у розмірі 5 083
грн.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 20 вересня
2011 року позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 березня
2012 року постанову суду першої
інстанції скасовано, у задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції ОСОБА_4
звернулась з касаційною скаргою, у якій
просить скасувати судове рішення
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на те, що при прийнятті
зазначеного судового рішення було
порушено норми матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 06 травня 2011 р. посадовою
особою Управління у справах захисту
прав споживачів у Чернігівській
області складено протокол №21 про
порушення законодавства про рекламу. У
протоколі зазначено, що при розміщенні
реклами алкогольних напоїв, а саме:
горілки виробництва Чернігівського
лікеро-горілчаного заводу та горілки
«Хуторок», в об'єкті торгівлі - магазині
«Продукти» за адресою: м. Чернігів, вул.
Рокосовського, 2 були порушені вимоги
ст.22 Закону України «Про рекламу».

20.05.2011 р. Управлінням у справах захисту
прав споживачів у Чернігівській
області виставлено вимогу ОСОБА_4, якою
вимагалося надати на адресу
відповідача в термін до 30.05.2011 р.
інформацію щодо замовника
вищевказаної реклами, обґрунтовані
письмові пояснення щодо
розповсюдження вищезазначеної реклами
з порушенням вимог ст. 22 Закону України
„Про рекламу" та інформацію щодо
вартості розповсюдження зазначеної
реклами (надавши копії платіжних
документів), копію свідоцтва по
державну реєстрацію, копію свідоцтва
про сплату єдиного податку.

На виконання вимоги ОСОБА_4 надала
відповідь від 30.05.2011 року, в якій
зазначила, що розповсюдженням реклами
алкогольних напоїв не займається,
інформація і документи щодо
розповсюдження такої реклами в неї
відсутні. Щодо вартості плакату,
розміщеного ТОВ „АШЕР", до листа були
додані копії отриманих від цього
підприємства довідки від 27.05.2011 р. № 451,
видаткової накладної від 14.03.2011 р. № 273
та платіжного доручення від 24.02.2011 р. №
726.

20.07.2011 р. головою комісії з
реорганізації Держспоживстандарту
України винесено рішення №0007 про
накладення штрафу за порушення
законодавства про рекламу на фізичну
особу-підприємця ОСОБА_4 у розмірі 5 083
грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки плакати з інформацією про
алкогольні напої були розміщені в
місці, де цей товар реалізується, їх
розміщення в силу приписів ст.ст. 1,8
Закону України «Про рекламу» не
вважається рекламою, а тому розміщення
таких плакатів не могло призвести й до
порушення ст.22 Закону України «Про
рекламу», так як передбачені цієї
нормою обмеження стосуються виключно
реклами.

Між тим, суд апеляційної інстанції
відмовляючи в задоволенні позову
дійшов висновку, що плакати з
інформацією про алкогольні напої є
рекламою в розумінні Закону України
«Про рекламу», а тому рішення
відповідача про накладення штрафу є
правомірним.

Колегія суддів вважає передчасними
такі висновки суду апеляційної
інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України
«Про рекламу» реклама алкогольних
напоїв, реклама знаків для товарів і
послуг, інших об'єктів права
інтелектуальної власності, під якими
випускаються алкогольні напої,
забороняється: на радіо та телебаченні
з 6 до 23 години; на перших і останніх
сторінках газет, на обкладинках
журналів та інших видань, в усіх
виданнях для дітей та юнацтва, на
сторінках для дітей та юнацтва усіх
друкованих видань; в усіх друкованих
засобах масової інформації (крім
спеціалізованих видань); засобами
внутрішньої реклами; за допомогою
заходів рекламного характеру (крім
спеціальних виставкових заходів
алкогольних напоїв); на зовнішніх та
внутрішніх поверхнях транспортних
засобів загального користування та
метрополітену; засобами зовнішньої
реклами.

Статтею 1 Закону України «Про рекламу»
встановлено, що внутрішня реклама -
реклама, що розміщується всередині
будинків, споруд, у тому числі в
кінотеатрах і театрах під час, до і
після демонстрації кінофільмів та
вистав, концертів, а також під час
спортивних змагань, що проходять у
закритих приміщеннях, крім місць
торгівлі (у тому числі буфетів,
кіосків, яток), де може розміщуватись
інформація про товари, що
безпосередньо в цих місцях продаються.

Відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України
«Про рекламу» розміщення інформації
про виробника товару та/або товар у
місцях, де цей товар реалізується чи
надається споживачеві, у тому числі на
елементах обладнання та/або оформлення
місць торгівлі, а також безпосередньо
на самому товарі та/або його упаковці,
не вважається рекламою.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, в магазині «Продукти» за
адресою: м. Чернігів, вул.
Рокосовського, 2 ФО-П ОСОБА_4 реалізує в
роздріб горілку ЗАТ ЧЛГЗ «Чернігівська
горілка», зокрема «Золото України»,
«Деснянські зорі», «Столична», яку
позивач купила у ТОВ «АШЕР», та горілку
«Хуторок», яку позивач придбала у
Чернігівській філії ТОВ «Кримська
водочна компанія».

В приміщенні магазину були розміщені
плакати із зображенням горілки
виробництва ЗАТ ЧЛГЗ «Чернігівська
горілка» та горілки виробництва ТОВ
«Кримська водочна компанія» як
інформація про продукцію та виробника
товару.

Таким чином, виходячи з аналізу
положень статей 1,8 Закону України «Про
рекламу» інформація про алкогольні
напої в магазині позивача, які там і
реалізуються не є рекламою.

Відтак, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що в
даному випадку порушення ст.22 Закону
України «Про рекламу» не мало місце,
так як передбачені цієї нормою
обмеження стосуються виключно реклами.

З урахуванням викладеного, судом
першої інстанції винесено законне і
обґрунтоване рішення, постановлене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, яке скасоване
помилково.

Згідно ст. 226 КАС України суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишає в
силі рішення суду першої інстанції, яке
ухвалено відповідно до закону і
скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 березня
2012 року скасувати, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 20 вересня
2011 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: