Справа № 819/2048/14-а
Суддя: Баранюк А.З.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2048/14-a

"06" жовтня 2014 р.

м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд, в складі колегії
суддів

головуючого судді Баранюка А.З., суддів
Мартиць О.І., Мандзія О.П.

при секретарі судового засідання Дудар
М.В.

за участю:

представника позивача - Кащишин О.О.

представника Державної реєстраційної
служби України - Гути О.В.

представника третьої особи - Березюка
М.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
справу за позовною заявою Головного
управління Держземагенства у
Тернопільській області до Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Березуцького Євгена Юрійовича,
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Нілової
Ангеліни Олександрівни, Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Мощонської Ірини
Володимирівни, Державної
реєстраційної служби України
(Укрдержреєстру), третьої особи
Державного підприємства "Бережанське
лісомисливське господарство" про
визнання протиправним і скасування
рішення та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держземагенства у
Тернопільській області звернулося до
суду із адміністративним позовом до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України
Березуцького Євгена Юрійовича,
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Нілової
Ангеліни Олександрівни, Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Мощонської Ірини
Володимирівни, Державної
реєстраційної служби України
(Укрдержреєстру), третьої особи
Державного підприємства "Бережанське
лісомисливське господарство" про
визнання неправомірними та скасувати
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної службі України
Мощонської Ірини Володимирівни від
25.06.2014 № 14021201, від 25.06.2014 № 14029446; від
04.07.2014 № 14212625; рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної службі
України Нілової Ангеліни
Олександрівни від 25.06.2014 № 14031629; від
27.06.2014 №14078663; державного реєстратора
прав на нерухоме майно Державної
реєстраційної службі України
Березуцького Євгена Юрійовича від
26.06.2014 № 14069477, від 27.06.2014 № 14076450 та
зобов'язання Державної реєстраційної
служби України здійснити державну
реєстрацію права державної власності
за Головним управлінням
Держземагентства у Тернопільській
області та видати відповідні свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
на наступні земельні ділянки площею
4,4000 га (кадастровий номер :01:001:2257)
на території Біщівськоі сільської ради
Бережанського району; площею 7,0000 га
(кадастровий номер :03:001:0009) на
території Божиківської сільської ради
Бережанського району; площею 8,000
га (кадастровий номер :03:001:1024) на
території Божиківської сільської ради
Бережанського району; площею 3,1637 га
(кадастровий номер :01:001:1760)
Рогачинської сільської ради
Бережанського району; площею 2,6000 га
(кадастровий номер :01:001:1204) на
території Нараївської сільської ради
Бережанського району; площею 8, 0000 га
(кадастровий номер :02:001:0003) на
території Божиківської сільської ради
Бережанського району та площею 5,0000 га
(кадастровий номер :02:001:0106) на
території Надрічнянської сільської
ради Бережанського району.

Позивач посилається на те, що за
результатами розгляду клопотань, в
межах наданих повноважень, визначених
статтею 122 ЗК України, Головним
управлінням прийнято накази про
затвердження документацій із
землеустрою та надання зазначених
земельних ділянок у постійне
користування ДП «Бережанське
лісомисливське господарство» для
потреб лісництва. Проте, розглядаючи
заяву про державну реєстрацію прав і
додані до неї документи та приймаючи
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
державні реєстратори виходили із того,
що подані документи не відповідають
вимогам, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчуть. При цьому,
державні реєстратори не зазначили які
конкретно документи не відповідають
вимогам, вимогам яких нормативних
актів та в чому саме полягає
невідповідність заявлених прав
наданим документам. Тобто, державні
реєстратори, відмовляючи в державній
реєстрації свою відмову не
обґрунтували, зазначивши лише загальні
положення законодавства, яким
регулюються дані правовідносини,
тобто, на думку позивача, відмова є
формальною.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала у
повному обсязі та просила позов
задовольнити.

Відповідачі - Державнії реєстратори
прав на нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України
Березуцький Євген Юрійович, Нілова
Ангеліна Олександрівна, Мощонська
Ірина Володимирівна в судове засідання
не з'явилися, надіслали на адресу суду
свої заперечення де пояснили, що
позивач не має права приймати такі
рішення після зміни цільового
призначення земельних ділянок. Проти
позовних вимог заперечили, просили у
задоволенні позову відмовити, а справу
розглянути без їх участі.

Представник відповідача - Державної
реєстраційної служби України в
судовому засіданні проти позовних
вимог заперечила та надала пояснення
про те, що позовна вимога до
Укрдержреєстру щодо зобов'язання
проведення державної реєстрації прав
на нерухоме майно не ґрунтується на
вимогах законодавства, не відноситься
до повноваження суду, оскільки такими
повноваженнями наділенні державні
реєстратори, а тому просила у
задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи позов
підтримав з підстав наведених у
позовній заяві, додатково зазначив, що
Державне підприємство "Бережанське
лісомисливське господарство" не може
використати державні кошти
передбачені на заліснення земельних
ділянок у зв'язку із неможливістю
реєстрації права на земельні ділянки.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
подані суду письмові докази, оцінивши
їх за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Наказами Головного управління
Держземагенства у Тернопільській
області від 02 червня 2014 року №
19-109-/14-14-СГ, № 19-110/14-14СГ та № 19-111/14-14СГ
затверджено проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок
сільськогосподарського призначення ДП
"Бережанське лісомисливське
господарство" для ведення лісового
господарства, в тому числі: земельні
ділянки площею 4,4000 га (кадастровий
номер :01:001:2257) на території
Біщівської сільської ради
Бережанського району; площею 7,0000 га
(кадастровий номер :03:001:0009) на
території Божиківської сільської ради
Бережанського району; площею 8,000
га (кадастровий номер :03:001:1024) на
території Божиківської сільської ради
Бережанського району; площею 3,1637 га
(кадастровий номер :01:001:1760)
Рогачинської сільської ради
Бережанського району; площею 2,6000 га
(кадастровий номер :01:001:1204) на
території Нараївської сільської ради
Бережанського району; площею 8, 0000 га
(кадастровий номер :02:001:0003) на
території Божиківської сільської ради
Бережанського району та площею 5,0000 га
(кадастровий номер :02:001:0106) на
території Надрічнянської сільської
ради Бережанського району.

Рішеннями Державного реєстратора прав
на нерухоме майно Мощонської Ірини
Володимирівни від 25 червня 2014 року №
14021201 відмовлено у державній реєстрації
права державної власності на земельну
ділянку за кадастровим номером
:02:001:0003, рішенням Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Мощонської Ірини Володимирівни від 25
червня 2014 року № 14029446 відмовлено у
державній реєстрації права державної
власності на земельну ділянку за
кадастровим номером :01:001:2257,
рішенням Державного реєстратора прав
на нерухоме майно Мощонської Ірини
Володимирівни від 04 липня 2014 року №
14212625 відмовлено у державній реєстрації
права державної власності на земельну
ділянку за кадастровим номером
:02:001:0106, рішенням Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Нілової Ангеліни Олександрівни від
25.06.2014 № 14031629 відмовлено у державній
реєстрації права державної власності
на земельну ділянку за кадастровим
номером :01:001:1024, рішенням
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Нілової Ангеліни
Олександрівни від 27.06.2014 № 14078663
відмовлено у державній реєстрації
права державної власності на земельну
ділянку за кадастровим номером
:01:001:1760, рішенням Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Березуцького Євгена Юрійовича від
26.06.2014 № 14069477 відмовлено у державній
реєстрації права державної власності
на земельну ділянку за кадастровим
номером :03:001:0009 та рішенням
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Березуцького Євгена
Юрійовича від 27.06.2014 № 14076450 відмовлено
у державній реєстрації права державної
власності на земельну ділянку за
кадастровим номером :01:001:1204.

Зазначені рішення вмотивовані тим, що
згідно із ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу
України центральний орган виконавчої
влади з питань земельних ресурсів у
галузі земельних відносин та його
територіальні органи передають
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, крім випадків,
визначених частиною восьмою цієї
статті, у власність або у користування
для всіх потреб. Таким чином, на думку
відповідачів, розпорядниками цих
земельних ділянок є обласні/районні
державні адміністрації.

Суд вважає, що такі висновки
відповідачів не ґрунтуються на вимогах
земельного законодавства виходячи із
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЗК України
віднесення земель до тієї чи іншої
категорії здійснюється на підставі
рішень органів державної влади,
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, Ради міністрів Автономної
Республіки Крим та органів місцевого
самоврядування відповідно до їх
повноважень.

Зміна цільового призначення земельних
ділянок здійснюється за проектами
землеустрою щодо їх відведення.

Частиною 2 статті передбачено, що зміна
цільового призначення земельних
ділянок державної або комунальної
власності провадиться Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування, які
приймають рішення про затвердження
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок та передачу цих
ділянок у власність або надання у
користування відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу.

Таким чином, зміна цільового
призначення земельної ділянки
проводиться при затвердженні
землеустрою органом, уповноваженим
приймати такі рішення та
розпоряджатися земельною ділянкою.

Статтею 123 ЗК України передбачено, що
надання земельних ділянок державної
або комунальної власності у
користування здійснюється Верховною
Радою Автономної Республіки Крим,
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, органами виконавчої влади або
органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у разі надання земельної
ділянки із зміною її цільового
призначення; формування нової
земельної ділянки (крім поділу та
об'єднання).

Статтею 15-1 ЗК України до повноважень
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин віднесено, серед
іншого, розпорядження землями
державної власності в межах,
визначених цим Кодексом

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України
центральний орган виконавчої влади з
питань земельних ресурсів у галузі
земельних відносин та його
територіальні органи передають
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, крім випадків,
визначених частиною восьмою цієї
статті, у власність або у користування
для всіх потреб.

Що ж до повноважень районних та
обласних державних адміністрацій, то
відповідно до ч. 3 ст. 122 ЗК України до
районні державні адміністрації на
їхній території передають земельні
ділянки із земель державної власності,
крім випадків, визначених частинами
четвертою і восьмою цієї статті, у
власність або у користування у межах
сіл, селищ, міст районного значення для
всіх потреб та за межами населених
пунктів для:

а) ведення водного господарства;

б) будівництва об'єктів, пов'язаних з
обслуговуванням жителів
територіальної громади району (шкіл,
закладів культури, лікарень,
підприємств торгівлі тощо), з
урахуванням вимог частини сьомої цієї
статті;

в) індивідуального дачного
будівництва.

Частиною 5 ст. 122 ЗК України передбачено,
що обласні державні адміністрації на
їхній території передають земельні
ділянки із земель державної власності,
крім випадків, визначених частинами
третьою, четвертою і восьмою цієї
статті, у власність або у користування
у межах міст обласного значення та за
межами населених пунктів, а також
земельні ділянки, що не входять до
складу певного району, або у випадках,
коли районна державна адміністрація не
утворена, для всіх потреб.

Отже, до повноважень центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері земельних
відносин віднесено право
розпоряджатися земельними ділянками
сільськогосподарського призначення і
у тому випадку, якщо рішенням цього
органу затверджується проект
землеустрою, яким змінюється цільове
призначення земельної ділянки
сільськогосподарського призначеннях
для всіх потреб, в тому числі і для
потреб лісництва.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" орган
державної реєстрації прав: 1) проводить
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або відмовляє у їх реєстрації;
2) забезпечує ведення Державного
реєстру прав; 3) надає інформацію про
зареєстровані права та їх обтяження в
порядку, встановленому цим Законом; 4)
забезпечує облік безхазяйного
нерухомого майна; 5) здійснює інші
повноваження, передбачені цим Законом
та іншими законами України.

Згідно із п. 1 наказу Міністерства
юстиції України №607/5 від 02.04.2013 року
"Про заходи щодо взаємодії органів
державної реєстрації прав та їх
посадових осіб" у разі подання до
структурних підрозділів
територіальних органів Мін'юсту, що
забезпечують реалізацію повноважень
Укрдержреєстру, заяв щодо державної
реєстрації права власності або інших
речових прав на нерухоме майно (далі -
речові права на нерухоме майно), що
виникають на підставі рішень судів, що
набрали законної сили, де однією із
сторін є юридична особа, та/або інший
суб'єкт господарювання, та/або фізична
особа - підприємець (крім випадків
державної реєстрації права власності
на підставі рішень судів у справах про
спадкування); на підставі договорів
іпотеки, що містять застереження про
задоволення вимог іпотекодержателя; на
підприємства як єдині майнові
комплекси; на новосформовані земельні
ділянки лісогосподарського,
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного, історико-культурного
призначення, водного та
природно-заповідного фонду загальною
площею понад 1 га; на земельні ділянки
загальною площею понад 1 га, які
відводяться за рахунок земель
лісогосподарського,
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного, історико-культурного
призначення, водного та
природно-заповідного фонду (у тому
числі із зміною цільового призначення);
на підставі договорів про інвестування
та/або договорів про спільну
діяльність, однією із сторін у яких є
держава в особі органу управління
майном або територіальна громада в
особі відповідного органу місцевого
самоврядування або підприємства,
установи, організації державної чи
комунальної форми власності (крім
випадків державної реєстрації права
власності на об'єкти житлової
нерухомості за фізичними особами); на
об'єкти нерухомого майна загальною
площею понад 5000 кв. метрів, що
розташовані на земельній ділянці,
рішення щодо державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно,
приймаються державними реєстраторами
прав на нерухоме майно Укрдержреєстру
відповідно до додатка до цього наказу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Враховуючи наведене суд вважає, що
позовні вимоги є обґрунтованими,
належним чином відповідачами не
спростовані, а тому підлягають до
задоволення.

Керуючись ст.ст. 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати неправомірними та скасувати
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної службі України
Мощонської Ірини Володимирівни від
25.06.2014 № 14021201, від 25.06.2014 № 14029446; від
04.07.2014 № 14212625; рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної службі
України Нілової Ангеліни
Олександрівни від 25.06.2014 № 14031629; від
27.06.2014 №14078663; державного реєстратора
прав на нерухоме майно Державної
реєстраційної службі України
Березуцького Євгена Юрійовича від
26.06.2014 № 14069477 та від 27.06.2014 № 14076450.

3. Зобов'язати Державну реєстраційну
службу України (вул. Марини Раскової, 15,
м. Київ, ) здійснити
державну реєстрацію права державної
власності за Головним управлінням
Держземагентства у Тернопільській
області та видати відповідні свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
на наступні земельні ділянки:

- площею 4,4000 га (кадастровий номер
:01:001:2257) на території Біщівської
сільської ради Бережанського району;

- площею 7,0000 га (кадастровий номер
:03:001:0009) на території Божиківської
сільської ради Бережанського району;

- площею 8,0000 га (кадастровий номер
:03:001:1024) на території Божиківської
сільської ради Бережанського району;

- площею 3,1637 га (кадастровий номер
:01:001:1760) Рогачинської сільської
ради Бережанського району;

- площею 2,6000 га (кадастровий номер
:01:001:1204) на території Нараївської
сільської ради Бережанського району;

- площею 8, 0000 га (кадастровий номер
:02:001:0003) на території Божиківської
сільської ради Бережанського району;

- площею 5,0000 га (кадастровий номер
:02:001:0106) на території
Надрічнянської сільської ради
Бережанського району.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строків апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо воно не
скасовано, набирає законної сили після
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови підписано 13
жовтня 2014 року.

Головуючий суддя
Баранюк А.З.

суддя
Мартиць
О.І.

суддя
Мандзій
О.П.

копія вірна:

суддя
Баранюк
А.З.