Справа № 2а-4493/10/0670/11
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/19278/12

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І.- головуючий,
судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Овруцької
міжрайонної державної податкової
інспекції (далі - Овруцька МДПІ)

на постанову Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 02.02.2012

у справі № 2а-4493/10/0670/11

за позовом ОСОБА_1

до Овруцької МДПІ

про визнання нечинним рішення.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

У червні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до
Житомирського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просила визнати нечинним рішення
Овруцької МДПІ від 14.05.2010 № /0.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 14.09.2010 у
позові відмовлено з тих мотивів, що
отримані позивачем соціальні виплати в
порядку статті 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» є
додатковою заробітною платою, що
включається до складу
оподатковуваного доходу платника.

Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 02.02.2012
назване рішення суду першої інстанції
скасовано; позов задоволено;
оспорюваний акт індивідуальної дії
скасовано. У прийнятті цієї постанови
апеляційний суд виходив з того, що
доплата за роботу в зоні відчуження не
є за своєю правовою природою
заробітною платою та не обкладається
податком з доходів фізичних осіб.

Не погоджуючись із зазначеними
висновками апеляційного суду, Овруцька
МДПІ звернулася до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі постанову Житомирського
окружного адміністративного суду у
справі як скасовану помилково.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
відповідність висновків судів наявним
у матеріалах справи доказам,
правильність застосування судами норм
матеріального права та дотримання ними
процесуальних норм, обговоривши доводи
касаційної скарги, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для задоволення розглядуваних
позовних вимог з урахуванням такого.

Судовими інстанціями у справі
з'ясовано, що за постановою
Житомирського окружного
адміністративного суду від 30.07.2008 у
справі № 2-а-12088 з Управління праці та
соціального захисту населення
Овруцької районної державної
адміністрації стягнуто на користь
ОСОБА_1 доплату громадянам, які
працюють на територіях радіоактивного
забруднення, в сумі 16270,50 грн.,
передбачену статтею 39 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Зазначені
кошти були відображені позивачем у
декларації про доходи, одержані у 2009
році.

На підставі висновку про необхідність
оподаткування цих коштів в порядку,
передбаченому для оподаткування
доходу у вигляді додаткової заробітної
плати, Овруцька МДПІ донарахувала
ОСОБА_1 податкове зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб у сумі
2440,58 грн. за оспорюваним податковим
повідомленням-рішенням.

Суд апеляційної інстанції цілком
правомірно визнав зазначені висновки
податкового органу (які були
підтримані судом першої інстанції)
такими, що не відповідають вимогам
чинного законодавства, що регулюють
розглядувані правовідносини.

Так, відповідно до підпункту 3.1.1 пункту
3.1 статті 3 Закону України від «Про
податок з доходів фізичних осіб» (який
діяв на час виникнення спірних
правовідносин) об'єктом оподаткування
податком з доходів фізичних осіб
резидента є загальний місячний
оподатковуваний дохід.

Згідно з підпунктом 4.2.1 пункту 4.2 статті
4 цього ж Закону до складу загального
місячного оподатковуваного доходу
включаються доходи у вигляді
заробітної плати, інші виплати та
винагороди, нараховані (виплачені)
платнику податку відповідно до умов
трудового або цивільно-правового
договору.

Статтею 2 Закону України «Про оплату
праці» визначено структуру заробітної
плати, яка складається з основної
заробітної плати - винагороди за
виконану роботу відповідно до
встановлених норм праці (норми часу,
виробітку, обслуговування, посадові
обов'язки). Вона встановлюється у
вигляді тарифних ставок (окладів) і
відрядних розцінок для робітників та
посадових окладів для службовців;
додаткової заробітної плати -
винагороди за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій; інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат, до яких належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Відповідно до статті 63 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету,
коштів, які враховуються при
визначенні міжбюджетних трансфертів,
та інших джерел, не заборонених
законодавством.

Згідно із статтями 1, 3 Закону України
«Про формування, порядок надходження і
використання коштів Фонду для
здійснення заходів щодо ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи
та соціального захисту населення»
фінансування видатків на заходи,
пов'язані з ліквідацією наслідків
Чорнобильської катастрофи та
соціальним захистом населення,
провадиться за рахунок коштів Фонду
для здійснення заходів щодо ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи
та соціального захисту населення та
інших джерел, визначених законами
України.

Фонд для здійснення заходів щодо
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи та соціального захисту
населення утворюється у складі
Державного бюджету України. Кошти
Фонду для здійснення заходів щодо
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи та соціального захисту
населення зараховуються на окремий
рахунок Державного бюджету України.

Розпорядником коштів Фонду для
здійснення заходів щодо ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи
та соціального захисту населення є
Міністерство України з питань
надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, кошти, отримані позивачем
на підставі рішення адміністративного
суду, не можуть бути кваліфіковані як
винагорода працівникові за роботу, яку
роботодавець виплачує на підставі
трудового договору; такі кошти за своєю
правовою природою є видом соціальної
допомоги, що гарантується державою за
погіршені умови екологічної ситуації
та фінансується з коштів Державного
бюджету України, а відтак підстави для
включення таких коштів до складу
заробітної плати відсутні.

З урахуванням викладеного апеляційний
суд правомірно визнав незаконним
оспорюване податкове
повідомлення-рішення та задовольнив
позов, а відтак процесуальні підстави
для скасування оскаржуваної постанови
Житомирського апеляційного
адміністративного суду відсутні.

З урахуванням викладеного, керуючись
статтями 220, 2201, 223, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Овруцької
міжрайонної державної податкової
інспекції відхилити.

2. Постанову Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 02.02.2012 у справі № 2а-4493/10/0670/11
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку
статей 236-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова І.В. Приходько