Справа № 638/5166/14-а
Суддя: Шестак О. І.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/5166/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.09.2014 р. Дзержинський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого судді -
Шестака О.I.,

при секретарі -
Коваленко О.В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Харковi адміністративну
справу за адмiнiстративним позовом
ОСОБА_1 до Iнспектора ДПС БДПС ДАI ХМУ
ГУМВСУ в Харкiвськiй областi i АТI ГУМВС
України в Харкiвськiй областi старшини
мiліції Гагіна Тараса Миколайовича про
скасування і визнання протиправною
постанови серії ПС1 № 347104 від 15.02.2014 р.
по справі про адміністративне
правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з адмiнiстративним
позовом до Iнспектора ДПС БДПС ДАI ХМУ
ГУМВСУ в Харкiвськiй областi i АТI ГУМВС
України в Харкiвськiй областi старшини
мiліції Гагіна Т.М., в якому просив
скасувати постанову серії ПС1 № 347104 від
15.02.2014 р. Iнспектора ДПС БДПС ДАI ХМУ
ГУМВСУ в Харкiвськiй областi старшини
мiліції Гагіна Т.М. про вчинення
позивачем адміністративного
правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП; закрити провадження по
адмiнiстративнiй справi.

В обгрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що відповідачем було
складено протокол про адмiнiстративне
правопорушення серії АВ2 № 346033 вiд
15.02.2014 р. i прийнята постанова по справi
про адмiнiстративне правопорушення
серії ПС1 № 347104 вiд 15.02.2014 р., згiдно якої
на нього накладено адмiнiстративне
стягнення в виглядi штрафу в розмiрi 300
грн.

ОСОБА_1 зазначає, що, відповідно до
протоколу, ним 15.02.2014 близько 12:11 год. в
м. Харгові по Бєлгородському шосе біля
вулиці Батумської , керуючи
автомобілем «Ореl Veсtга», державний
номерний знак НОМЕР_1, було скоєно
порушення вимог п.п. г) п. 12.102 Правил
дорожнього руху України, а саме:
перевищення швидкості на ділянці
дороги, де встановлено знак № 3.29
«Обмеженій максимальної швидкості - 40
км/год» разом з дорожнім знаком № 1.33
«Діти» на 26 км/год. Адміністративне
правопорушення було зафіксоване за
допомогою технічного засобу «ТruСаm» №
ТС000672.

Позивач вказує, що вважає зазначену
постанову незаконною, оскільки при
зазначених обставинах вiн, рухаючись по
Бєлгородському шосе в напрямку району
м. П'ятихатки зі швидкістю в межах 40
км/год, згідно приладу для вимірювання
швидкості руху на його транспортному
засобі, був зупинений працівником ДАІ,
який пояснив причину зупинення
перевищенням позивачем встановленої
швидкості.

Позивач зазначає, що на таке пояснення
вiдповiдача вiн заперечив, що попереду
нього рухався інший автомобіль із
більшою швидкістю, тому незрозуміло,
чому інспектор дійшов висновку, що це
швидкість саме автомобіля позивача.
Отже, інспектором не доведено, що дана
швидкість належить саме автомобілю,
яким керував позивач.

Також ОСОБА_1 вказує, що протокол був
складений без його присутності по
документах, які були передані на вимогу
інспектора; при складанні протоколу
про адміністративне правопорушення не
приймали участь свідки або поняті, якi,
враховуючи незгоду позивача з
правопорушенням, обов'язково мали бути
запрошенi. Таким чином, вказує позивач,
підтвердити показання приладу «ТruСаm»
не має можливості.

Крiм того, зазначає позивач, йому не
було надано другого екземпляру
протоколу про адміністративне
правопорушення; не було роз'яснено його
права, передбачені ст. 268 КУпАП, якi були
порушенi при винесенні вказаної
постанови без присутності позивача, в
зв'язку з чим його було позбавлено
права користуватися правовою
допомогою, заявляти клопотання.

Позивач зазначає, що вказану постанову
вiн не отримав i за адресою: АДРЕСА_1. Про
неї йому стало відомо 25.03.2014 р., коли вiн
отримав повістку державного виконавця
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби ХМУЮ про виклик його
як боржника по справі №1081/25 про
стягнення з нього на користь держави
(ДАІ) 600 грн. Копiю постанови позивачем
було отримано лише 28.03.2014 р. в відділі
ДАІ Дзержинського району м. Харкова,
чим, за його переконанням, порушено
вимоги ч. 6 ст. 258 КУпАП. Позивач вважає,
що внаслідок порушення зазначеної
норми вiн був позбавлен можливості дати
по справі особисті пояснення, заявити
клопотання про допит свідків та про
витребування доказів, в зв'язку з чим
оскаржену постанову не можна вважати
законною.

Позивач посилається на ст. 14-1 КУпАП,
вiдповiдно до якої швидкість
транспортного засобу має вимірюватись
працівниками ДАІ приладом, який
обладнано автоматичним режимом
фіксації і має функцію фото- і
кінозйомки, відеозапису, чи засобами
фото- і кінозйомки, відеозапису. Тільки
за таких умов отримані покази
набувають доказового значення в справі
про адміністративне правопорушення.
Однак в матерiалах справи чiткого
зображення транспортного засобу, яким
вiн керував не має, тому вважати, що саме
його автомобіль зображений на цих
фотографіях не вірно. Крім того, вказує
позивач, із доданого зображення
неможливо ідентифікувати місце
скоєного правопорушення, а саме:
наявність на ділянці дороги, яка
зафіксована на фотографії, дорожнього
знаку 3.29 «Обмеження максимальної
швидкості 40км/год». Об'єктивні дані, які
б могли підтвердити географічну
локацію даного автомобілю, - відсутні.
Крім того, навіть якщо враховувати
знаходження автомобілю в населеному
пункті, де режим швидкості руху
автомобілів обмежений швидкістю 60
км/год., зафіксована швидкість складає
66 км/ год., що відповідно до диспозиції
ч. 1 ст. 122 КУпАП не являє собою складу
адміністративного правопорушення.

Позивач вказує, що оскільки
адміністративно-процесуальне
законодавство України не конкретизує
поняття автоматичного режиму роботи
приладу, можливо звернутися до
формально-логічного тлумачення цього
поняття, відповідно до якого,
автоматичним є такий режим роботи
приладу, який виконується без
втручання в його діяльність сторонніх
факторів, тобто без людини. Прилад
«ТruСаm», яким проводився нагляд за
дорожнім рухом з метою фіксацій
порушень ПДР України, не є автоматичним
засобом фото- чи відеофіксації,
оскільки він знаходиться у
співробітника ДАІ в руках, керується
ним безпосередньо або через комп'ютер.
В даному випадку співробітник ДАІ під
час вимірювання тримав вимірювальний
пристрій в руці, при цьому немає ніяких
даних в якому режимі працював
вимірювальний пристрій. Це робить
можливим рух назустріч автомобілю,
швидкість якого вимірюється, внаслідок
чого відносна швидкість, зафіксована
приладом, збільшується. Фiксація
порушень ПДД України приладом «ТruСаm»
вручну не відповідає вимогам закону та
нормативним актам МВС України.

Також позивач вказує, що в постанові
відсутні відомості про те, хто саме
проводив фотофіксацію. Між тим, це
повинно бути зафіксовано, так як до
використання спеціальних засобів
нагляду за дорожнім рухом допускаються
лише співробітники, які вивчили
інструкції та склали заліки з
використання цих приладів. Тому при
оцінці як законності, так і
достовірності фіксації порушень ПДР
необхідно мати відомості про цих
співробітників.

Крiм того позивач зазначає, посилаючись
на ст.ст. 10-15 ЗУ «Про метрологію та
метрологічну діяльність», що кожен
засіб вимірювальної техніки має бути
укомплектований документами про
сертифікацію та допуск даного типу
засобів вимірювальної техніки для
використання в Україні, свідоцтвом про
повірку, з вказаним терміном дії до
наступної повірки. Протокол та
постанова не містить жодних відомостей
про те, що прилад «ТruСаm» № ТС000672 був
укомплектований документами про
сертифікацію та допуск даного типу
засобів вимірювальної техніки для
використання в Україні, свідоцтвом про
повірку з вказаним терміном дії до
наступної повірки. Клопотання позивача
про пред'явлення вищезазначених
документів на зазначений прилад
інспектор ДПС Гагін Т.М. проігнорував,
що підтверджує їх відсутність на час
вимірювання.

Позивач вказує, що вiн сумлінно
дотримується правил дорожнього руху і
до цього часу до адміністративної
відповідальності за порушення ПДР не
притягувався; правил дорожнього руху
не порушував; з вищезазначеною
постановою не згоден, вважає, що вона є
незаконною і необгрунтованою, не
відображає дійсних обставин справи,
складена за відсутності належних
доказів та з грубим порушенням чинного
законодавства України.

Позивач в судове засiдання не з'явився,
до суду наддав заяву, в якiй просив
справу слухати без його участi, позовнi
вимоги пiдтримав в повному обсязi,
просив їх задовольнити.

Вiдповiдач в судове засiдання не
з'явився, причину неявки суду не
повiдомив, про час i мiсце слухання
справи був повiдомлений належним чином,
що пiдтверджується пiдписом
уповноваженої особи вiд 28.08.2014 р. в
повiдомленнi про вручення поштового
вiдправлення.

Оскільки відповідач у судове засідання
не з'явився, згідно ч. 4 ст. 128 КАС України
є підстави для вирішення справи на
підставі наявних у матеріалах справи
доказах.

Дослідивши матеріали даної
адміністративної справи, суд вважає, що
позов є обґрунтованим та підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.02.2014 р.
відповідачем щодо позивача було
винесено Постанову у справі про
адміністративне правопорушення Серiї
ПС1 № 347104, згідно з якою 15.02.2014 р. о 12:11
год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем Опель
Вектра, д.н. НОМЕР_1, в м. Харковi по
Белгородському шосе бiля вул.
Батумської, рухався зi швидкiстю 66
км/год при обмеженнi швидкостi дорожнiм
знаком 3.29 «максимальна швидкість 40
км/год», встановленим разом з дорожнiм
знаком 1.33 «Дiти», чим перевисив
швидкість на 26 км/год; швидкiсть
вимiрювалась приладом «TruCam» № ТС000672;
чим порушив п.п. 12, 10-2 ПДР України.
Постановлено застосувати до ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, адмiнiстративне стягнення
в виглядi 300 грн. На пiдставi ч. 2 ст. 308
КУпАП в разi несплати ОСОБА_1 штрафу в
строк, установлений ч. 1 ст. 207 КУпАП, в
порядку примусового виконання цієї
постанови органами державної
виконавчої служби постановлено
сягнути з нього подвiйний розмiр штрафу
в сумi 600 грн.

Ця постанова винесена на підставі
складеного відповідачем протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АВ2 № 346033 від 15.02.2014 р.

Правовідносини, які виникли між
сторонами, урегульовані нормами Правил
дорожнього руху України, Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що
може бути оскаржено Постанову іншого
органу (посадової особи) про накладення
адміністративного стягнення - у
вищестоящий орган (вищестоящій
посадовій особі) або в районний, в
районний у місті, міський чи
міськрайонний суд, у порядку
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі
про адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладiв i
технiчних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Пунктом 24 постанови № 14 Пленуму
Верховного Суду України від 23 грудня 2005
року «Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті»
встановлено, що зміст постанови має
відповідати вимогам, передбаченим
статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема,
потрібно навести докази, на яких
ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

Крім цього, ст. 70 КАС України
встановлено, що докази, одержані з
порушенням закону, судом при вирішенні
справи не беруться до уваги. Обставини,
які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Судом встановлено, що постанова по
справі про адміністративне
правопорушення не містить доказів, які
б підтверджували порушення правил
дорожнього руху саме позивачем;
фотографії, доданi до матерiалiв справи,
суд також не вважає належними доказами,
оскiльки з вказаних фотографiй
неможливо зробити висновок про те, що
на них зображений саме автомобiль
позивача.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оскiльки вiдповiдач в судове засiдання
не з'явився, доказiв, пiдтверджуючих
правомiрнiсть винесеної постанови суду
не надав, а також враховуючи
відсутність в постанові належних
доказів наявності у діях позивача
складу адміністративного
правопорушення, що тягне за собою
неправомірність дії вчиненої
посадовою особою при розгляді справи
про адміністративне правопорушення,
суд вважає, що спірну постанову по
справі про адміністративне
правопорушення про накладення
адміністративного стягнення на
позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП, слід
скасувати.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 247, 251, 288 КУпАП, ст.ст. 4, 8, 9, 11, 86, 99,
158-163, 171-2 Кодексу Адміністративного
Судочинства України, п. 24 Постанови № 14
Пленуму Верховного Суду України від 23
грудня 2005 року «Про практику
застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті», суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Iнспектора ДПС БДПС ДАI ХМУ ГУМВСУ в
Харкiвськiй областi i АТI ГУМВС України в
Харкiвськiй областi старшини мiліції
Гагіна Тараса Миколайовича про
скасування і визнання протиправною
постанови серії ПС1 № 347104 від 15.02.2014 р.
по справі про адміністративне
правопорушення - задовольнити.

Постанову серії ПС1 № 347104 від 15.02.2014 р.,
винесену iнспектором ДПС БДПС ДАI ХМУ
ГУМВСУ в Харкiвськiй областi старшиною
мiліції Гагіним Тарасом Миколайовичем
про вчинення ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП - скасувати.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Головуючий